УХВАЛА

04.04.2016Справа № 910/13177/15

За скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерна компанія

"Київводоканал"

на неправомірні дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної

виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 910/13177/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Публічного акціонерного товариства Акціонерна компанія

"Київводоканал"

про стягнення 146477480,29 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники учасників сторін:

від скаржника Данько Л.Л. (за дов.)

від позивача не з'явились

від ДВС не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київенерго" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київводоканал" (відповідач) про стягнення 146477480,29 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 08.09.2015 року у справі №910/13177/15 позов задоволено частково: стягнуто з Публічного акціонерного товариства Акціонерна компанія "Київводоканал" на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" 86997579,64 грн. заборгованості та 73080,00 грн. судового збору, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного судового рішення Господарським судом міста Києва 28.09.2015 виданий відповідний наказ.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 08.09.2015 № 910/13177/15 - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.02.2016 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015 у справі №910/13177/15 - скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ПАТ АК "Київводоканал" на користь ПАТ "Київенерго" суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних, а справу в цій частині передано до суду першої інстанції на новий розгляд.

Рішення Господарського суду м. Києва від 08.09.2015 року у справі №910/13177/15 в частині задоволення позовних вимог (стягнення 86997579,64 грн.) залишено без змін Постановою Вищого господарського суду України від 03.02.2016.

22.02.2016 Публічне акціонерне товариство "Київводоканал" звернулось до суду із скаргою на неправомірні дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 02.02.2016.

Ухвалою суду від 23.02.2016 розгляд скарги у справі № 910/13177/15 призначено на 16.03.2016.

Представники відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та публічного акціонерного товариства "Київенерго" на виклик суду не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вимог ухвали суду від 23.02.2016 про призначення справи до розгляду не виконав.

Розгляд заяви відкладено на 04.04.2016, в зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів.

В судовому засіданні 04.04.2016 скаржник подав додаткові пояснення, в яких підтримав доводи скарги на дії державного виконавця.

Представники відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та публічного акціонерного товариства "Київенерго" на виклик суду не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вимог ухвал суду не виконали.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

18.12.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження ВП № 49691049 про примусове виконання наказу Господарського суду м. Києва № 910/13177/15 від 28.09.2015 та надано боржнику термін для самостійного виконання рішення до 24.12.2015 включно.

Частиною 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент винесення постанови) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент винесення постанови) копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 49691049 від 18.12.2015 була надіслана на адресу боржника 24.12.2015, після закінчення встановленого строку для самостійного виконання та отримана останнім 28.12.2015.

Відповідно до положень ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам. Постанова державного виконавця про відкладення провадження виконавчих дій може бути оскаржена у триденний строк у порядку, встановленому цим Законом..

Враховуючи дану обставину, ПАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" було направлено до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву № 1625/12 від 29.12.2015 про відкладення виконавчих дій з доказами часткового виконання судового рішення.

Як свідчать матеріали справи, станом на 30.12.2015 сума боргу, яка підлягала стягненню була частково погашена, що підтверджується копіями платіжних доручень: № 25 від 25.09.2015 на суму 7471500,00 грн., № 416 від 02.09.2015 на суму 1689000,00 грн., № 697 від 30.09.2015 на суму 1813610,43 грн., № 698 від 30.09.2015 на суму 3832966,47 грн., № 209 від 25.11.2015 на суму 55673834,83 грн., № 210 від 25.11.2015 на суму 1474865,80 грн., № 213 від 03.12.2015 на суму 119680,00 грн., № 214 від 18.12.2015 на суму 85513,00 грн., та угодою про припинення зобов'язань прощенням боргу № 236/12/14-У-15 від 30.12.2015 на суму 6531935,21 грн. Загальна сума сплачених коштів за вказаними документами становить 79155797,16 грн.

В частині 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

02.02.2016 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при примусовому виконанню наказу Господарського суду м. Києва № 910/13177/15 від 28.09.2015 було винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 8699757,96 грн. та надіслано на адресу боржника 04.02.2016, про що свідчить штемпель на конверті органу ДВС.

За приписами п. 3.7.2. п. 3.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до початку його примусового виконання, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником самостійно.

Зі змісту вищенаведених норм вбачається, що виконавчий збір стягується з боржника виключно у разі невиконання останнім виконавчого документа у строк, встановлений державним виконавцем і лише з суми, яка залишилась несплаченою боржником самостійно. Сума, яка сплачена боржником самостійно в період визначеного терміну для добровільного виконання рішення, виконавчим збором не обраховується.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що держаний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ст. 6 вказаного Закону).

З урахуванням наведеного, орган державної виконавчої служби та її посадові особи повинні діяти виключно на підставах, в межах повноважень, у спосіб та у точній відповідності із законом.

Однак, в порушення наведених норм, державний виконавець несвоєчасно повідомив боржника про відкриття виконавчого провадження, чим позбавив можливості останнього скористатись наданим правом самостійного виконання судового рішення у встановлений строк, а також виніс постанову про стягнення виконавчого збору без урахування часткового виконання рішення суду, а саме суми, що була сплачена боржником самостійно до початку здійснення примусового виконання рішення.

Крім того скаржник надав до матеріалів справи інформацію про виконавче провадження № ВП 49691049 станом на 01.04.2016. Згідно вказаного витягу у виконавчому провадженні № ВП 49691049 виконавцем було відкрито виконавче провадження постановою від 18.12.2015 та прийнято постанову про стягнення виконавчого збору від 02.02.2016. Інші виконавчі дії не вчинялись.

Відповідно до ст.. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Судом встановлено, що державним виконавцем не вчинялись дії на примусове виконання рішення.

Господарський суд зауважує, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 28.01.2015 р. № 924/205/13-г та від 06.07.2015 р. № 6-785цс15.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що доводи Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" є правомірними та обгрунтованими, а скарга на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" задовольнити.

2. Скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору від 02.02.2016 ВП № 49691049.

Суддя І.В.Усатенко