ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2016 р. Справа №917/233/16

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Зигіна, 1, м. Полтава, 36000

до Приватного підприємства "Кремрайавто", вул. Боброва, 37, с. Кам'яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область

про стягнення 123 080,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Кремрайавто" про стягнення 34 000,00 грн., з яких 17 000,00 грн. штрафу, накладеного Рішенням адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.08.2015р. №02/114-рш у справі №02-01-50/89-2015 за порушення вимог законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та частиною 3 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та 17 000,00 грн. пені за прострочення сплати штрафу.

Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає з підстав, викладених у позовній заяві, зокрема зазначає, що відповідачем не здійснено в добровільному порядку та у встановлені законом строки оплату штрафу, накладеного рішенням Антимонопольного комітету України від 25.08.2015р. №02/114-рш у справі №02-01-50/89-2015.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився надіслав клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з відрядженням уповноваженого представника.

У своєму відзиві на позовну заяв (вх. №3985 від 30.03.2016р.) відповідач проти задоволення вимог заперечує, зазначає, що є незрозумілим порядок розрахунку позивачем штрафу в розмірі 17 000,00 грн., адже чіткої суми штрафу в Законі України "Про захист економічної конкуренції" не визначено.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи суд відхиляє його виходячи з наступного.

Ухвалою про порушення провадження у справі від 22.02.2016 року розгляд даної справи було призначено на 15.03.2016 р. Про розгляд даної справи відповідач був повідомлений належним чином (поштове повідомлення про вручення ухвали суду в матеріалах справи), однак в судове засідання не з'явився, причин щодо того суду не повідомив. В зв'язку з неявкою відповідача та невиконання ним вимог ухвали суду, розгляд справи відкладено.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з його відсутністю (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-четвертою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК).

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. №475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, спір розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що 25.08.2015 р. Адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, у справі №02-01-50/89-2015 прийнято рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу на автомобільних перевізників, зокрема на Приватне підприємство "Кремрайавто" (надалі відповідач).

Пунктом першим резолютивної частини Витягу з Рішення визнано дії ПП "Кремрайавто" щодо застосування після набрання законної сили розпорядження голови Полтавської ОДА від 20.04.2015 р. №187 однакового тарифу за 1 км проїзду пасажира на міжміських автобусних маршрутах загального користування в звичайному режимі руху у розмірі 0,45 грн. без його економічного обґрунтування, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 1 статті 50 та частиною 3 статті 6 Закону України "про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення суб'єктами господарювання схожих дій на ринку надання послуг з перевезення пасажирів у звичайному режимі руху на міжміських автобусних маршрутах загального користування, які призвели до обмеження конкуренції без об'єктивних причин для вчинення таких дій.

Пунктом 2 резолютивної частини Витягу з Рішення на відповідача накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб'єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур'єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, рішення АМК від 25.08.2015 р. направлено територіальним відділенням із супровідним листом від 31.08.2015 р. №02/4172 на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - вул. Боброва, 37 с. Кам'яні Потоки, Кременчуцький район, 39617.

Згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №557 від 02.09.2015 р., вказане рішення було отримано відповідачем 04.09.2015 р. (а.с. 13).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем штраф сплачений не був, у зв'язку із чим позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з вимогою про стягнення з ПП "Кремрайавто" суми штрафу.

Крім суми штрафу, позивач нарахував пеню за кожен день прострочення сплати штрафу у розмірі півтора відсотки від суми штрафу за період з 05.09.2015 р. по 17.02.2016 р., що відповідно до розрахунку позивача та з врахуванням ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" складає 17 000, 00 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 238 ГК України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 ГК України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов'язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб'єкта господарювання; скасування державної реєстрації та ліквідація суб'єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Згідно ч. 3 статті 56 зазначеного закону особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Таким чином, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є саме 04.11.2015 р.

Згідно п. 8 статті 56 цього ж закону, протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Частина 1 статті 33 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Станом на день розгляду спору штраф відповідачем не сплачено, доказів зворотного суду не надано.

Отже, відповідач всупереч вимогам ч. 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухилився від сплати, накладеного на нього позивачем штрафу у встановлений Законом термін.

Враховуюче викладене вище, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 17 000, 00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 17 000, 00 грн. за період з 05.09.2015 р. по 17.02.2016 р.

Так, господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання у ГК України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 ГК України).

Відповідно до п. 1 статті 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Суд перевіривши розрахунок суми пені, наданий позивачем, встановив, що останній відповідає вимогам чинного законодавства. Отже, вимоги позивача про стягнення пені у сумі 17 000, 00 грн. є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню у судовому порядку.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов не спростовують обґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, дослідивши і оцінивши подані докази, керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Кремрайавто" (вул. Боброва, 37, с. Кам'яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, ) до загального фонду Державного бюджету України на рахунок 0219 управління Державної казначейської служби України у Кременчуцькому районі, , банк одержувача ГУДКСУ у Полтавській області, м. Полтава, МФО 831019 за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100, символ звітності 106 - штраф у розмірі 17 000,00 грн. та пеню у сумі 17 000,00 грн.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Кремрайавто" (вул. Боброва, 37, с. Кам'яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, ) в дохід Державного бюджету України (рахунок УДКСУ у м. Полтаві, р/р 3002 в ГУ ДКСУ у Полтавській області, МФО 831019, , код платежу 22030101) 1378,00 грн. судового збору.

Видати накази з набранням рішенням законної сили.

4. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Повне рішення складено 04.04.2016 р.

Суддя Кульбако М.М.