РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2016Справа № 911/4877/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МДН-БУД» в особі ліквідатора Бударагіної Людмили Миколаївни

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Коновал Р.О. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ «МДН-БУД» в особі ліквідатора Бударагіної Л.М. про визнання його кредитором і зобов'язання включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце його проведення сповіщений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 06.09.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» та ТОВ «МДН-БУД» (далі - відповідач) укладено Кредитний договір в національній валюті № 70/К-07 (далі - кредитний договір 1).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору 1, банк надає позичальнику кредит в грошовій формі у сумі 616377,00 грн. зі сплатою 18,5 % річних на придбання автокрану.

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору 1, проценти за користування кредитом нараховуються за період з дня надання кредиту до дня його повернення на суму фактичної заборгованості за кредитом виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту.

Відповідно до п. 6.1.1 кредитного договору 1, позичальник зобов'язаний використовувати кредит за цільовим призначенням і своєчасно повернути його відповідно до умов договору.

13.06.2008 між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачем укладено Кредитний договір № 42/КВ-08 в іноземній валюті (далі - кредитний договір 2).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору 2, банк надає позичальнику кредит в грошовій формі у сумі 310543,00 доларів США зі сплатою 15 % річних на придбання основних засобів.

Згідно з п. 4.2 кредитного договору 2, проценти за користування кредитом нараховуються за період з дня надання кредиту до дня його повернення на суму фактичної заборгованості за кредитом виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році. Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту.

Відповідно до п.п. 6.1.1, 6.1.2, позичальник зобов'язаний використовувати кредит за цільовим призначенням і своєчасно повернути його відповідно до умов договору. Позичальник зобов'язаний своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та комісії в порядку, передбаченому договором.

Крім того, 12.03.2011 між ТОВ «Укрпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - позивач, новий кредитор) укладено Договір про передачу активів ТОВ «Укрпромбанк» в рахунок погашення заборгованості (далі - договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського територіального округу Соколовим О.Є., зареєстрований в реєстрі за № 911. Відповідно до умов договору, до позивача перейшли активи ТОВ «Укрпромбанк», право вимоги до позичальників ТОВ «Укрпромбанк», що виникли з кредитних договорів, з усіма змінами та доповненнями до них, у зв'язку із заміною кредитора на позивача, а у тому числі відбулося відступлення вимог за кредитним договором 1 та кредитним договором 2, з усіма змінами та доповненнями до них.

Відповідно до п. 3.1 договору, в порядку, в обсязі та на умовах, визначених цим договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає позивачеві право вимоги до боржників за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого позивач замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях. Відповідно до положень ст. 516 Цивільного Кодексу України, відступлення Укрпромбанком прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами до Дельта Банку не вимагає згоди Боржників.

Згідно з п.п. 3.2, 3.3 договору, внаслідок передачі ТОВ «Укрпромбанк» позивачеві прав вимоги до боржників, позивачеві переходить право вимагати від боржників належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Позивачеві у власність переходять права вимоги в обсязі і на мовах, що існували на момент переходу цих прав.

За твердженням позивача, у подальшому йому стало відомо про те, що з 29.04.2013 відповідач перебуває в стані припинення.

02.09.2015 позивач звернувся до відповідача, в особі голови ліквідаційної комісії ТОВ «МДН-БУД», із заявою з грошовими вимогами до боржника (вих. № 18.5/431 від 02.09.2015), у якому просив визнати кредиторські вимоги на підставі кредитного договору 1, кредитного договору 2 та договору, на загальну суму 15473289,06 грн. Факт надсилання зазначеної заяви підтверджений наявними у матеріалах справи копією опису вкладення у цінний лист та касовим чеком від 02.09.2015.

Відповідач, в свою чергу, на зазначений лист відповіді не надав, дій щодо включення кредиторських вимог до реєстру вимог не здійснив.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ст. 110 ЦК України, юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Статтею 105 ЦК України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 Кодексу.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відповідач з 29.04.2013 перебуває в стані припинення. Строк, визначений для заявлення кредиторами своїх вимог - до 08.07.2013.

В той же час, як зазначалося вище, позивач звернувся до ліквідаційної комісії відповідача з заявою про визнання його кредитором з грошовими вимогами у розмірі 15473289,06 грн., лише 02.09.2015, тобто із пропуском строку, встановленого для заявлення кредиторських вимог.

Частиною 4 ст. 112 ЦК України передбачено, що вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач порушив процедуру, встановлену чинним законодавством для заявлення вимог кредитора до юридичної особи, що перебуває в стані ліквідації, у зв'язку з чим позовні вимоги про включення вимог позивача до проміжного ліквідаційного балансу відповідача задоволенню не підлягають.

Додатково суд зазначає, що факт існування заборгованості відповідача за кредитним договором 1, кредитним договором 2 в загальному розмірі 15473289,06 грн. позивачем не доведено.

Так, позивач не надав суду доказів того, що ТОВ «Укрпромбанк» на виконання умов кредитних договорів надав відповідачеві кредитні кошти у зумовленому договорами розмірі, а відповідач, в свою чергу, умови зазначених договорів належним чином не виконав.

У матеріалах справи відсутні виписки з особових рахунків позичальника та будь-які первинні документи, що підтверджують вимоги банку.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Позивач не надав суду належних доказів на обгрунтування викладених у позові обставин.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 11.03.2016

Суддя Я.В. Маринченко