ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2016 справа № 913/373/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за дов. б/н від 18.02.2016,
від відповідача:не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Укрнафтопродукт", м. Київ,
на ухвалу господарського суду Луганської області
від01.03.2016
по справі№ 913/373/16 (ОСОБА_5А.)
за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафтопродукт", м. Київ,
до1) Публічного акціонерного товариства "Луганськнафтопродукт", м. Луганськ, 2) Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України", м. Київ,
пропро встановлення факту втрати системи реєстру власників іменних цінних паперів та зобов'язання вчинити певні дії

Публічне акціонерне товариство «Укрнафтопродукт» (далі ПАТ «Укрнафтопродукт») звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Луганськнафтопродукт» (далі ПАТ «Луганськнафтопродукт») про визнання втраченою системи реєстру власників іменних паперів ПАТ «Луганськнафтопродукт», реєстрацію випуску яких було здійснено Луганським територіальним Управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, про що було видано свідоцтво про реєстрацію випуску акцій №14/12/1/10 від 19.05.2010; зобовязання голови правління ПАТ «Луганськнафтопродукт» здійснити дії щодо відновлення реєстру власників іменних цінних паперів ПАТ «Луганськнафтопродукт» відповідно до вимог Порядку забезпечення інтересів власників іменних цінних паперів у разі відсутності документів системи реєстру власників іменних цінних паперів певного випуску, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 24.06.2014 № 805, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.08.2014 № 1021/25798; зобовязання ПАТ «Національний депозитарій України» надати ПАТ «Луганськнафтопродукт» інформацію, що міститься у системі депозитарного обліку Центрального депозитарію, стосовно цінних паперів, емітентом яких є ПАТ «Луганськнафтопродукт».

Ухвалою господарського суду Луганської області від 01.03.2016 у справі № 913/373/16 позовну заяву прийнято до провадження в частині позовних вимог про зобовязання ПАТ «Національний депозитарій України» надати ПАТ «Луганськнафтопродукт» інформації, що міститься у системі депозитарного обліку Центрального депозитарію, стосовно цінних паперів, емітентом яких є ПАТ «Луганськнафтопродукт» та залучив до участі у справі другого відповідача Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України». В іншій частині позовних вимог суд відмовив у прийнятті позовної заяви до провадження.

Позивач, не погодившись із зазначеною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду Луганської області від 01.03.2016 у справі № 913/373/16 скасувати в частині відмови у прийнятті позовної заяви до провадження позовних вимог про визнання втраченою системи реєстру власників іменних паперів ПАТ «Луганськнафтопродукт». Заявник апеляційної скарги посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права та вважає, що позовні вимоги слід кваліфікувати як спір щодо обліку прав на цінні папери, а тому ця справа підвідомча господарському суду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 12 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні просить апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу господарського суду Луганської області від 01.03.2016 скасувати в частині відмови у прийнятті позовної заяви до провадження.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу за його відсутності, з чим погодився представник відповідача.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія вважає, що ухвала господарського суду є частково обґрунтованою і такою, що підлягає частковому скасуванню, виходячи з такого.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви до провадження, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; справи про банкрутство; справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів; справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Таким чином, за змістом статті 12 ГПК України, встановлення юридичних фактів не відноситься до компетенції господарського суду.

Доводи позивача про те, що у цьому випадку позовні вимоги про визнання системи реєстру власників іменних цінних паперів втраченою відносяться до спорів про облік цінних паперів, а тому такі позовні вимоги підлягають розгляду у господарському суді, колегія суддів не бере до уваги, оскільки між сторонами відсутній власне спір про право, наявність якого є суттєвою умовою підвідомчості справи господарському суду, як зазначено у п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» від 24.10.2011 № 10.

Колегія суддів також зазначає, що згідно зі ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зокрема, п. 5 ч. 2. ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Отже, спір про встановлення факту визнання системи реєстру власників іменних цінних паперів втраченою не підлягає вирішенню в господарських судах України, у звязку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у прийнятті до провадження позовної заяви в цій частині позовних вимог на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Щодо позовних вимог про зобовязання голови правління ПАТ «Луганськнафтопродукт» здійснити дії щодо відновлення реєстру власників іменних цінних паперів ПАТ «Луганськнафтопродукт», то колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити таке.

Дійсно, відповідно до ст. 21 ГПК України сторонами у господарському процесі можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1 ГПК України.

Однак позивач у позовній заяві в якості відповідача зазначив саме ПАТ «Луганськнафтопродукт». Зі змісту позовної заяви також вбачається, що вимоги ПАТ «Укрнафтопродукт» звернені саме до відповідача як юридичної особи.

За визначенням, наведеним у п. 15 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства», голова правління (виконавчого органу акціонерного товариства) є посадовою особою ПАТ «Луганськнафтопродукт».

Таким чином, проаналізувавши позовну заяву в цілому, з огляду на сутність позовних вимог колегія суддів доходить висновку, що, незважаючи на звернення у прохальній частині позовної заяви вимог до голови ПАТ «Луганськнафтопродукт», відповідачем у справі є безпосередньо ПАТ «Луганськнафтопродукт», а тому в цій частині позовна заява підлягає прийняттю до провадження.

Щодо вимоги про зобовязання ПАТ «Національний депозитарій України» надати ПАТ «Луганськнафтопродукт» інформацію, що міститься у системі депозитарного обліку Центрального депозитарію, стосовно цінних паперів, емітентом яких є ПАТ «Луганськнафтопродукт», то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийняв до провадження позовну заяву в цій частині.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Укрнафтопродукт» не підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Луганської області від 01.03.2016 у справі № 913/373/16 підлягає частковому скасуванню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафтопродукт», м. Київ, на ухвалу господарського суду Луганської області від 01.03.2016 у справі № 913/373/16 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 01.03.2015 у справі № 913/373/16 частково скасувати.

Викласти пункти 1 і 2 резолютивної частини ухвали господарського суду Луганської області від 01.03.2016 у справі № 913/373/16 у такій редакції:

«Відмовити в прийнятті позовної заяви в частині позовних вимог про визнання втраченою систему реєстру власників іменних паперів ПАТ «Луганськнафтопродукт», реєстрацію випуску яких було здійснено Луганським територіальним Управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, про що було видано свідоцтво про реєстрацію випуску акцій №14/12/1/10 від 19.05.2010, оскільки ця вимога не підвідомча господарським судам України, а підлягає розгляду в місцевих загальних судах у порядку цивільного судочинства.

Порушити провадження у справі в частині позовних вимог про:

1) зобов`язання Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» надати ПАТ «Луганськнафтопродукт» інформацію, що міститься у системі депозитарного обліку Центрального депозитарію, стосовно цінних паперів, емітентом яких є ПАТ «Луганськнафтопродукт»;

2) зобов`язання голови правління ПАТ «Луганськнафтопродукт» здійснити дії щодо відновлення реєстру власників іменних цінних паперів ПАТ «Луганськнафтопродукт» відповідно до вимог Порядку забезпечення інтересів власників іменних цінних паперів у разі відсутності документів системи реєстру власників іменних цінних паперів певного випуску, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 24.06.2014 № 805, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 серпня 2014 року за № 1021/25798».

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Матеріали оскарження ухвали № 913/373/16 повернути до господарського суду Луганської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: В.М. Татенко

ОСОБА_3