РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2016Справа №910/3120/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Інвестментс ЛТД»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Альянс-Груп 2012»

Про стягнення 14 149 255,00 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Бичек В.А. - по дов. № б/н від 01.02.2016

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Інвестментс ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Альянс-Груп 2012» про стягнення 14 149 255,00 грн. боргу. який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору субпідряду № 03-02/15 від 19.02.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 порушено провадження у справі № 910/3120/16 та призначено справу до розгляду на 15.03.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/3120/16 від 15.03.2016, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням відповідачем вимог ухвали про порушення провадження у справі від 25.02.2016, розгляд справи був відкладений на 29.03.2016.

Позивач в судовому засіданні 29.03.2016 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 29.03.2016 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, з огляду на наступне

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду від 25.02.2016 та від 15.03.2016 було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: м. Київ, вул. Грушевського, 4-б, кім. 27, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 03.02.2016 є місцезнаходженням відповідача.

Проте, конверти разом з ухвалами були повернуті до суду поштовим відділенням зв'язку Київ-11 без вручення адресату з довідками форми Ф-20 з позначкою «не знаходиться».

Стаття 64 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 29.03.2016, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.02.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Інвестментс ЛТД» (генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Альянс-Груп 2012» (субпідрядник) було укладено договір субпідряду № 03-02/15 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору субпідрядник зобов'язався на свій ризик виконати роботи за завданням генпідрядника, а генпідрядник зобов'язався прийняти та оплатити виконані роботи.

В пункті 1.2. договору визначено характеристику робіт: будівельно-монтажні роботи за адресою: м. Київ, вул. Теодора Драйзера, 40.

Спір виник внаслідок того, що після розірвання договору відповідач оплачені позивачем кошти на придбання матеріалів не сплатив, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 14 149 255,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Відповідно до п. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна або способи її визначення.

Згідно з п. 2.1. договору оплата виконаних субпідрядником робіт здійснюється за договірною ціною, яка фіксується у додатку до даного договору.

Генпідрядник оплачує виконані роботи після підписання акту приймання виконаних робіт ф. КБ-2 та довідки про вартість виконаних робіт ф. КБ-3 у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника. Оплата здійснюється протягом 5 (п'яти) робочих днів з дня підписання акту приймання виконаних робіт ф. КБ-2 та довідки про вартість виконаних робіт ф. КБ-3 у безготівковій формі на розрахунковий рахунок субпідрядника (п.п. 3.1, 3.2. договору).

Відповідно до п. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з п. 4.1. договору субпідрядник виконує роботи в строк з 20.02.2015 до 30.06.2015.

Відповідно до п. 5.1.2. договору субпідрядник зобов'язаний поставити на місце виконання робіт необхідні матеріали, конструкції, обладнання, машини, механізми, комплектуючі вироби та здійснити їх приймання, розвантаження, складування і зберігання в період виконання робіт, вказаних у п. 1.2. договору.

Позивач вказує на те, що сторони домовились, що для виконання п. 5.1.2. договору в частині закупівлі та поставки матеріалів і т.д. генпідрядник авансує виконання робіт в необхідних розмірах.

Як свідчать матеріали справи позивачем було перераховано на рахунок відповідача кошти в загальному розмірі 14 149 255,00 грн., що підтверджується наступними платіжними дорученнями: №№ 15, 17, 18, 19, 20, 21 від 20.02.2015, №№ 38, 39, 40, 46, 47 від 23.02.2015, №№ 59, 60, 61, 62, 64, 65, 67, 68, 76, 77, 78 від 24.02.2015, №№ 79, 80, 81, 82, 83 від 25.02.2015, №№ 99, 100, 101, 102, 113, 114 від 26.02.2015, №№ 140, 141, 160 від 03.03.2015, №№ 161, 162, 170, 171, 176, 177 від 04.03.2015, №№ 180, 182, 183, 184 від 05.03.2015, № 190 від 06.03.2015, №№ 197, 198 від 10.03.2015, №№ 202, 204, 205 від 11.03.2015, №№ 208, 212, 214 від 12.03.2015, № 220 від 13.03.2015.

Додатковою угодою № 1 від 05.04.2015 до договору сторони дійшли згоди розірвати договір.

Пунктом 3 додаткової угоди № 1 від 05.04.2015 визначено, що протягом 60 днів з моменту підписання цієї додаткової угоди субпідрядник повертає на поточний рахунок генпідрядника суму неосвоєного авансу в розмірі 14 149 255,00 грн.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення авансу у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість, яка згідно підписаного та скріпленого печатками обох сторін акту звірки взаєморозрахунків, складає 14 149 255,00 грн.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 14 149 255,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем не надав.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут «Укррічтранспроект» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Альянс-Груп 2012» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 4-б, кім. 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Інвестментс ЛТД» (08132, Київська область, м. Вишневе, 28, офіс 2, ) 14 149 255 (чотирнадцять мільйонів сто сорок дев'ять тисяч двісті п'ятдесят п'ять) грн. 00 коп. боргу, 206 700 (двісті шість тисяч сімсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 31.03.2016.

Суддя В.В.Сівакова