РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2016Справа №910/2703/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юджин";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стокман Констракшн";

про стягнення 4 005 340,79 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Суменко Я. А., представник, довіреність № б/н від 02.12.2015 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стокман Констракшн» на користь ТОВ «ЮДЖИН» заборгованість в розмірі 2 426 591,15 грн., 36 498,59 грн. 3% річних та 1 542 251, 05 грн. неустойки з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2016 року порушено провадження у справі № 910/2703/16, розгляд справи призначено на 17.03.2016 року.

У судовому засіданні 17.03.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт отримання ухвали господарського суду представником відповідача. Відповідач не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

Через відділ діловодства господарського суду 01.03.2016 року від відповідача надійшло клопотання, у якому останній просив розглядати справу без участі представника відповідача.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮДЖИН» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТОКМАН КОНСТРАКШН» (Генпідрядник) 15 травня 2012 року був укладений договір № ГС/ГП-25 Генерального підряду в капітальному будівництві (надалі - договір), за умовами якого Генпідрядник зобов'язується за завданням замовника на свій ризик виконати та здати йому в установлений договором строк закінчені роботи (об'єкт будівництва), а замовник зобов'язується надати підряднику будівельний майданчик та прийняти від Генпідрядника виконані роботи. Об'єкт будівництва (надалі - об'єкт): «Реконструкція будівлі готелю «Спорт» по вул. В. Васильківській (Червоноармійській), 55 у Печерському районі м. Києва».

Відповідно до п. 3.1. договору загальна попередня ціна договору відповідає приблизному кошторису (додаток №4 до договору) та складає 121 250 000,00 грн., крім того ПДВ - 24 250 000,00 грн., всього - 145 500 000,00 грн. Ціна договору змінювалась протягом строку дії договору та згідно додаткової угоди № 13 від 30.08.2014 року ціна договору становить 170 968 806 гривень 00 копійок, в т. ч. ПДВ 20%.

Згідно п. 3.8. договору замовник протягом 20 днів з дати підписання договору перераховує Генпідряднику авансовий платіж у розмірі 20 000 000,00 грн., крім того ПДВ 4 000 000,00 грн., всього - 24 000 000,00 грн.

Відповідно до п.3.7. договору в редакції додаткової угоди № 10 від 28.11.2013 року фінансування робіт здійснюється відповідно до узгодженого та підписаного сторонами плану фінансування будівництва (додаток № 3), який викладений в новій редакції від 28.11.2013 року.

Відповідно до п. 2.1. договору Генпідрядник розпочне виконання робіт протягом 10 днів з моменту перерахування замовником авансового платежу згідно із п. 3.8. договору.

Пунктом 2.2. договору встановлено строк завершення робіт по договору 01 січня 2013 року. Додатковою угодою № 10 від 28.11.2015 року змінено строк завершення виконання робіт по договору до 01 червня 2015 р.

Відповідно до п. 8.3.1. договору Генпідрядник зобов'язаний забезпечити виконання робіт згідно з календарним графіком їх виконання, який змінений додатковою угодою № 10 та викладений в новій редакції від 28.11.2013 року.

Згідно частини 10 договору "приймання-передача виконаних робіт здійснюється на підставі актів виконаних робіт за формою КБ-2в та довідок про виконання підрядних робіт за формою № КБ-3.

Відповідно до п. 8.3.12 договору Генпідрядник зобов'язаний щомісяця формувати Акти приймання-передачі виконаних робіт та надавати їх замовнику для прийняття робіт.

З матеріалів справ вбачається, що на виконання умов договору замовник профінансував виконання робіт за договором на загальну суму 171 183 807,36 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями відповідних платіжних доручень.

Генпідрядником було виконано роботи за договором підряду на загальну суму 165 189 323,12 грн., що підтверджується копіями актів приймання виконаних будівельних робіт. Частково Генпідрядником було повернуто замовнику кошти в сумі 3 567 893,09 за оплачені, але не виконані роботи, що підтверджується відповідними банківськими виписками.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач в порушення умов договору, у визначений строк не виконав у повному обсязі будівельних робіт, передбачених договором. Сума не закрита актами виконаних робіт та не повернута генпідрядником замовнику становить 2 426 591,15 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (п. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

При цьому, відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідач заявлені вимоги не заперечив, обставин не виконання будівельних робіт згідно умов договору та неповернення грошових коштів в розмірі 2 426 591,15 грн. за оплачені, але не виконанні роботи не спростував, а тому, при розгляді заявленого спору суд вважає за належне керуватися наявними у справі доказами, з яких вбачається факт неналежного виконання відповідачем свого обов'язку за договором.

Також у матеріалах справи міститься акт звірки взаєморозрахунків, підписаний та скріплений печатками обох сторін, згідно якого відповідач визнає існування заборгованості станом на 25.02.2016 р. на користь позивача в розмірі 2 426 591,15 грн.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 426 591,15 грн. незасвоєних коштів за договором № ГС/ГП-25 Генерального підряду від 15.05.2012 року є обґрунтованими та правомірними.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення суми незасвоєних коштів в розмірі 2 426 591,15 грн., станом на день розгляду справи відповідачем до суду не представлено, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю " Юджин " про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стокман Констракшн" заборгованості в розмірі 2 426 591,15 грн. підлягають задоволенню.

У зв'язку з невиконанням робіт у визначені договором строки, на підставі п. 13.3. договору, позивач просить суд стягнути з відповідача за період з 01.06.2015 р. по 30.11.2015 р. неустойку в розмірі 1 542 251,05 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Нормами статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 13.3. договору в редакції додаткової угоди № 10 від 28.11.2013 року встановлено, що якщо Генеральний підрядник не завершує кожний вид робіт в визначені строки, замовник має право вимагати сплати неустойки у розмірі подвійної облікової ставки від вартості робіт за кожний день прострочення.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд зазначає, що позивачем необгрунтовано здійснено нарахування неустойки на заборгованість у розмірі 5 779 482,81 грн. Також позивачем невірно визначений початок нарахування неустойки. Оскільки додатковою угодою № 10 від 28.11.2015 року визначено, що строк завершення виконання робіт по договору є 01.06.2015 року, нарахування неустойки повинно обчислюватись з наступного дня, який є остаточним строком для виконання зобов'язання, тобто з 02.06.2015 року.

Суд здійснивши перерахунок неустойки, відповідно до вимог чинного законодавства, дійшов висновку про часткове задоволення неустойки в сумі 643 545,27 грн., згідно нижченаведеного розрахунку:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
2426591.1502.06.2015 - 27.08.20158730.0000 %0.164 %*347035.78
2426591.1528.08.2015 - 24.09.20152827.0000 %0.148 %*100520.71
2426591.1525.09.2015 - 29.10.20153522.0000 %0.121 %*102382.20
2426591.1530.10.2015 - 30.11.20153222.0000 %0.121 %*93606.58

За прострочення виконання свого зобов'язання щодо повернення грошових коштів в розмірі 2 426 591,15 грн., позивач також просить суд стягнути з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України за період з 01.06.2015 р. по 30.11.2015 р. три проценти річних в розмірі 36 498,59 грн.

Підстави для нарахування 3% річних встановлені у ст. 625 Цивільного кодексу України, де вказується, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу даної норми слідує, що інфляційні нарахування та 3 % річних є мірою відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Позивачем під час розгляд справи не надано суду будь яких доказів на підтвердження того, що останній звертався до відповідача з письмовою вимогою про виконання грошового зобов'язання.

У межах спірних правовідносин, що виникли з договору підряду, грошові зобов'язання мав позивач перед відповідачем, тоді як обов'язки відповідача як виконавця робіт, що були ним порушені, носили не грошовий характер, а тому підстави для нарахування та стягнення з відповідача 3 % річних відсутні.

Таким чином, позов задовольняється судом частково, а судові витрати покладаються на сторін пропорційно до розміру заявлених вимог згідно з приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стокман Констракшн" (інд. 04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юджин" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 53-55, літера А, ) 2 426 591 (два мільйони чотириста двадцять шість тисяч п'ятсот дев'яносто одну) грн. 15 коп. заборгованості, 643 545 (шістсот сорок три тисячі п'ятсот сорок п'ять) грн. 27 коп. неустойки та 46 052 (сорок шість тисяч п'ятдесят дві) грн. 05 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 22.03.2016 р.