КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"28" березня 2016 р. Справа №910/12928/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Рябухи В.І.

Ропій Л.М.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2015

у справі № 910/12928/15 (суддя Князьков В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Твоя Преса»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 90 238,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 90 238,50 грн. за надані договором про надання послуг № 50/1-М від 30.01.2013, але не оплачені послуги.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2015, повний текст якого складений 13.07.2015, у справі № 910/12928/15 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2015 у справі № 910/12928/15 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуване рішення від 08.07.2015 оформлене відповідно до статті 84 ГПК України 13.07.2015, тому встановлений ст. 93 ГПК України строк на подання апеляційної скарги закінчився 23.07.2015.

Натомість, апеляційну скаргу відповідачем подано 18.03.2016, про що свідчить відбиток штампу для вхідної кореспонденції Господарського суду міста Києва на скарзі, тобто майже через вісім місяців після спливу встановленого законодавством строку для звернення з апеляційною скаргою.

Згідно з ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

До апеляційної скарги відповідачем додано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску встановленого законом строку, скаржник зазначає, що він на протязі тривалого часу не проживав за зареєстрованим місцем проживання, а тому не мав можливості отримувати будь-яку кореспонденцію, а інформацію щодо прийнятого рішення отримав лише 07.03.2016 з листа Філії міста Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» з Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, в якому було зазначено про виконавче провадження ВДВС Оболонського РУЮ № 439/12.

Дослідивши заяву відповідача про відновлення строку для подання апеляційної скарги, а також норми чинного процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку про його необґрунтованість з огляду на таке.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги, з огляду на приписи ст. 53 ГПК України, повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах) (постанова Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України").

Наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини 1 статті 53 ГПК України.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, а отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску процесуального строку оцінити доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2015 порушено провадження у справі № 910/12928/15, розгляд справи призначено на 10.06.2015.

Вказану ухвалу направлено відповідачу 21.05.2015, про що зроблено відповідну відмітку на зворотньому боці ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2015 відкладено розгляд справи № 910/12928/15 на 08.07.2015.

Вказану ухвалу направлено відповідачу 12.06.2015, про що зроблено відповідну відмітку на зворотньому боці ухвали.

У судовому засіданні 08.07.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст якого складений 13.07.2015 та надісланий на адресу відповідача, про що зроблено відмітку на його зворотньому боці.

Як вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень № 32832192 (а.с. 105), № 32833342 (а.с. 122), направлені відповідачу судові ухвалиу цій справі повернулись до суду з відміткою відділення зв'язку: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»:

- особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК;

- у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання;

- за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Як слідує з матеріалів справи, суд першої інстанції направляв кореспонденцію на адресу відповідача: 04213, АДРЕСА_1, яка є адресою його реєстрації (спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с. 73-74).

Кореспонденція повернулась до суду з відміткою відділення зв'язку: «за закінченням строку зберігання», з огляду на що, враховуючи вищевказані правові норми, є підстави стверджувати, що судом першої інстанції з дотриманням вимог ч. 1 ст. 64 ГПК України вжито заходів для повідомлення відповідача про розгляд цієї справи.

Вказана вище адреса самим відповідачем зазначена і у апеляційній скарзі.

За правилами ст. 22 ГПК України, участь у господарський засіданнях є правом сторони.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ст. 53 ГПК України поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно нездоланними і пов`язаними з дійсно існуючими труднощами для своєчасного здійснення процесуальних дій.

Скаржником не наведено обставин та не надано жодних доказів, які б свідчили про існування нездоланних труднощів, що певним чином перешкоджали здійсненню ним дій, направлених на захист своїх прав.

З огляду на викладене, заява про відновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає в зв'язку з недоведеністю поважності причин пропуску строку для подання апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи, що апелянтом пропущений десятиденний термін для подання апеляційної скарги та не доведено поважність причини такого пропуску, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2015 у справі № 910/12928/15 підлягає поверненню без розгляду на підставі ч. 2 ст. 93 та п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86, ст. 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відновлення строку для подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2015 у справі № 910/12928/15 повернути заявникові без розгляду.

3. Матеріали справи № 910/12928/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді В.І. Рябуха

Л.М. Ропій