ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.03.2016 Справа № 2/2/431

За заявою: Державного підприємства «Національна атомна Енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС»

про визнання наказу арбітражного суду Запорізької області від 11.05.2000 р. у справі № 2/2/431 таким, що не підлягає виконанню

За позовом: Відкритого акціонерного товариства Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву ВАТ «КиївЗНДІП», м. Київ

до відповідача: Національної атомної енергогенеруючої компанії «Енергоатом», м. Київ, Відокремлений підрозділ НАЕК «Запорізька АЕС», м. Енергодар

Суддя Гандюкова Л.П.

За участю представників:

Від заявника (боржника) ОСОБА_1 (дов. № 326 від 19.03.2015 р.);

Від стягувача не зявився

ВСТАНОВЛЕНО:

16.03.2016 р. до господарського суду Запорізької області від Державного підприємства «Національна атомна Енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» надійшла заява від 11.03.2016 р. вих. № 2824/6056 про визнання наказу арбітражного суду Запорізької області від 11.05.2000 р. у справі № 2/2/431 (суддя Коробка Н.Д.) таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи звільнення судді Коробки Н.Д., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2016 р., вказану заяву призначено до розгляду судді Гандюковій Л.П.

Ухвалою суду від 18.03.2016 р. зазначена заява прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 28.03.2016 р.

Згідно з актом № 2 про виділення для знищення документів і справ, які не підлягають зберіганню, затвердженим головою господарського суду Запорізької області 26.05.2006 р., матеріали справи № 2/2/431 знищені.

У господарського суду Запорізької області наявні оригінали процесуальних документів, винесених при судовому розгляді спору в справі № 2/2/431, зокрема, оригінал рішення арбітражного суду Запорізької області від 11.05.2000 р. у справі № 2/2/431 (суддя Коробка Н.Д.).

У пункті 3.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України» розяснено, що розгляд господарським судом заяв (клопотань), інших звернень у справах, матеріали яких знищено у зв'язку із закінченням встановлених строків зберігання, та вчинення у зв'язку з цим певних процесуальних дій є можливим за наявності у суді належним чином завірених копій процесуальних документів (рішень, ухвал, виданих судом наказів і т.ін.) або за наявності таких документів у Єдиному державному реєстрі судових рішень. У разі відсутності відповідних документів заявник повідомляється про це листом суду, підписаним відповідальним працівником останнього (але не суддею). Зазначені документи можуть бути надані й заявником; за їх недостатності для вирішення відповідного процесуального питання господарський суд своєю ухвалою повертає подану заяву з посиланням на пункт 3 частини першої статті 63 ГПК, що не перешкоджає повторному зверненню з такою ж заявою із доданням необхідних для її розгляду документів.

Представник боржника в судовому засіданні заяву підтримав, на підставі ст. 117 ГПК України просить суд її задовольнити. Заява мотивована наступним. 16.05.1996 р. між ВП ЗАЕС та ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» був укладений договір № 4852 на виконання робіт із розробки ескізного проекту забудови мікрорайону № 7 м. Енергодар вартістю 46891 грн. ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» виконав роботи в повному обсязі. Розрахунки за поставлену продукцію ВП ЗАЕС здійснені частково на суму 44773,60 грн. Рішенням арбітражного суду Запорізької області від 11.05.2000 р. у справі № 2/2/431 позовні вимоги ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» задоволені в повному обсязі, з ВП ЗАЕС стягнуто 2117,40 грн. основного боргу, 51 грн. держмита та 69 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу. Постановою від 04.01.2016 р. відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Запорізькій області поновлене виконавче провадження з примусового виконання наказу № 2/2/431 від 11.05.2000 р. Протягом 2002 р. між ВП ЗАЕС та ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» здійснювались розрахунки за рішенням арбітражного суду Запорізької області від 11.05.2000 р. по справі № 2/2/431 шляхом проведення заліків за електроенергію. Листом № 28-24/492 від 12.01.2016 р. на адресу ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» направлений акт звірки взаємних розрахунків № 93. Станом на дату складання даної заяви підписаний акт звірки зі сторони ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» на адресу ВП ЗАЕС не надходив. Просить визнати наказ арбітражного суду Запорізької області від 11.05.2000 р. у справі № 2/2/431 по стягненню з ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЗАЕС на користь ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» заборгованості в сумі 2237,40 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Представник стягувача в судове засідання не зявився, витребувані судом документи не надав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Враховуючи обмежений строк розгляду заяви, встановлений ч. 3 ст. 117 ГПК України, господарський суд визнав можливим розглянути заяву за відсутністю стягувача.

28.03.2016 р. на електронну адресу суду, під час підготовки тексту зазначеної ухвали, від стягувача надійшло письмове клопотання про перенесення слухання заяви в звязку з отриманням ухвали суду від 18.03.2016 р. лише 28.03.2016 р.

Зазначене клопотання судом по суті не розглядалося, оскільки надійшло до суду після закінчення судового засідання.

Як встановлено судом, рішенням арбітражного суду Запорізької області від 11.05.2000 р. у справі № 2/2/431 стягнуто з р/рахунку Національної атомної енергогенеруючої компанії «Енергоатом», м. Київ, в особі відокремленого підрозділу НАЕК «Запорізька АЕС», м. Енергодар, на користь позивача основний борг у сумі 2117,40 грн., держмито 51 грн. та 69 грн. витрат на інформзабезпечення арбітражного процесу.

11.05.2000 р. на виконання зазначеного рішення видано відповідний наказ.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 04.01.2016 р. ВП № 20060099 поновлено виконавче провадження з примусового виконання наказу № 2/2/431, виданого 11.05.2000 р. арбітражним судом Запорізької області.

Розглянувши представлені докази та вислухавши пояснення представника заявника, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заявник посилається на те, що протягом 2002 р. між ВП ЗАЕС та стягувачем здійснювались розрахунки за рішенням арбітражного суду Запорізької області від 11.05.2000 р. у справі № 2/2/431 шляхом проведення заліків за електроенергію.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За змістом наведеної норми згоди іншої сторони у зобов'язанні із зарахуванням вимог не вимагається.

Отже, наявність заперечень однієї сторони не перешкоджає проведенню зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони. При цьому, закон не виключає можливість здійснення відповідачем зарахування зустрічних однорідних вимог і в процесі судового розгляду.

Однак, зарахування можливе при наявності наступних умов:

- зустрічність вимог, тобто сторони одночасно беруть участь у двох зобов'язаннях і при цьому кредитор за одним зобов'язанням є боржником в іншому зобов'язанні;

- однорідність вимог;

- настання строку виконання за обома вимогами, що зараховуються, або строк був визначений моментом витребування, або, щоб термін не був вказаний взагалі, тобто, виконання можна було вимагати в будь-який момент;

- якість вимог, тобто між сторонами немає спору щодо розміру, характеру, змісту та умов зобов'язання.

Частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Наведений перелік підстав є вичерпним.

Таким чином, господарському суду, для визначення відсутності обовязку боржника щодо виконання рішення суду, слід перевірити проведення зарахування зустрічних однорідних вимог. Зокрема, слід встановити чи був припинений обовязок боржника за рішенням суду повністю, чи частково.

За змістом ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Заявник доказів проведення заліку однорідних зустрічних вимог суду не надав, повідомив, що всі документи, які стосуються проведення заліку, були знищені в звязку з закінченням терміну їх зберігання. Із супровідним листом від 28.03.2016 р. заявник надав суду копію акту, затвердженого генеральним директором ВП ЗАЕС від 24.03.2010 р., про виділення до знищення документів, не внесених у Національний архівний фонд. На акті мається запис, виконаний кульковою ручкою, стосовно знищення документів згідно з актом. Заявником також не конкретизовано коли та на які суми проводилось заліки за рішенням суду.

Акт № 93 звірки взаємних розрахунків стосовно відсутності заборгованості боржника за рішенням суду від 11.05.2000 р. у справі № 2/2/431, копія якого долучена до заяви, стягувачем не підписаний, тому не може бути належним доказом.

Суд також враховує, що відповідно до постанови органу ДВС від 04.01.2016 р. ВП № 20060099, постанова про зупинення виконавчого провадження з виконання наказу № 2/2/431 була винесена 01.08.2014 р. Відповідно, заявник не надав суду доказів стосовно того, що стягнення за наказом № 2/2/431 у примусовому порядку органом ДВС не проводилось.

Враховуючи викладене вище, оскільки судом не встановлено відсутність обовязку боржника ДП «Національна атомна Енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» з виконання наказу в справі № 2/2/431, судом відмовляється в задоволенні заяви ДП «Національна атомна Енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» від 11.03.2016 р. вих. № 2824/6056 про визнання наказу арбітражного суду Запорізької області від 11.05.2000 р. у справі № 2/2/431 таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ДП «Національна атомна Енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» від 11.03.2016 р. вих. № 2824/6056 про визнання наказу господарського суду Запорізької області від 11.05.2000 р. у справі № 2/2/431 таким, що не підлягає виконанню.

Суддя Л.П. Гандюкова