ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2016 р. Справа № 926/325/16

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Чернівці

про стягнення заборгованості 14352,05 грн.

Cуддя М.І.Ніколаєв

представники:

від позивача ОСОБА_2, довіреність від 02.02.2016 року.

від відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ: публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості згідно договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-121616 від 15.01.2013 року в загальній сумі 14352,05 грн., у тому числі 9821,35 грн. основного боргу за спожитий у березні-квітні 2015 року газ; 2442,70 грн. пені, що нарахована за період з 02.04.2015 року по 30.09.2015 року; 220,97 грн. 3 % річних та 1867,03 грн. інфляційних, нараховані за період з 02.04.2015 року по 31.12.2015 року.

Ухвалою від 01.03.2016 року порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 15.03.2016 року за участю представників сторін.

Ухвалою суду від 15.03.2016 року у звязку із неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 30.03.2016 року.

Проте, відповідач у судове засідання 30.03.2016 року в черговий раз не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату і час судового слухання.

В цій площині суд зазначає, що згідно частини 3 статті 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися наданими їм процесуальними правами та вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Більш того, застосовуючи на підставі ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України і ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що справа в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України може бути розглянута без участі відповідача за наявними у ній документами.

Розглянувши подані документи, зясувавши фактичні обставини справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2013 року між публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір на постачання природного газу за регульованими тарифами №2013/ТП-ПР-121616, відповідно до якого позивач зобов'язався поставити природній газ відповідачу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення його потреб, а останній зобов'язався оплатити вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах передбачених договором (пункт 1.1).

Послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу, що оформляється за даними вузлів обліку, визначених в додатку 1 до договору. Постачальник до 5-го числа, наступного за звітним місяцем, направляє споживачу два примірники акта приймання-передачі газу за звітний місяць підписані працівником постачальника та скріплені однією з печаток чи штампів постачальника (пункти 2.6, 2.7 договору).

Відповідно до пункту 2.8 вищевказаного договору споживач протягом двох календарних днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний працівником споживача та скріплений печаткою чи штампом споживача, або в цей же строк надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта прийому-передачі газу.

Пунктом 4.6 договору передбачено, що оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем із розрахунку договірного обсягу постачання газу відповідно до додатку 2 до договору шляхом оплати повної вартості договірних обсягів постачання газу наступного розрахункового періоду не пізніше ніж за десять календарних днів до його початку. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше першого числа місяця, наступного за розрахунковим. Сторони домовились, що під поняттям «недоплати вартості послуг з постачання газу» вони розуміють недоплату споживачем вартості фактично спожитого понад запланований або узгоджений на розрахунковий період з постачальником обсяг газу. У разі переплати за фактично спожитий газ сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді або повертається на поточний рахунок споживача на його подану не пізніше двох днів письмову вимогу.

У разі збільшення підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу в пятиденний строк після збільшення цього обсягу в установленому договором порядку.

Згідно пункту 10.1 договору договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31.12.2013 року. Договір вважається продовженим на аналогічний період , якщо за місяць до закінчення його дії жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляду його умов.

Станом на момент вирішення спору договір є чинним. Доказів іншого суду не надано.

На підставі акта №1768 від 17.04.2015 року відповідача відключено (на літній період) від газопостачання.

Додатком №2 до договору сторони визначили договірні обсяги постачання природного газу на 2013 року відповідно до яких постачальник здійснює протягом 2013 року постачання природного газу споживачу для власного споживання в обсязі 3,5 тис.куб.м.

Як вбачається з актів прийому-передачі природного газу за березень та квітень 2015 року, позивач взяті на себе згідно договору №2013/ТП-ПР-121616 зобов'язання виконав, природний газ у власність відповідача передав, проте останній, в порушення умов договору, за поставлений газ у повному обсязі не розрахувався, що призвело до виникнення боргу станом на момент звернення з позовом до суду в сумі 9821,35 грн.

Проте, враховуючи, що відповідач після порушення провадження по справі сплатив позивачу 9821,35 грн. основного боргу, що підтверджується платіжним дорученням від 14.03.2016 року №56 та не заперечувалось представником позивача, в частині стягнення основного боргу провадження у справі слід припинити у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Пунктом 6.2.2 договору передбачено, що в разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 4 та 6 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі, передбаченому сторонами у договорі, а нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи викладене позивач правомірно нарахував відповідачу за несвоєчасну оплату отриманого природного газу 2442,70 грн. пені за період з 02.04.2015 року по 30.09.2015, яка підлягає стягненню.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором, а тому з відповідача, який прострочив виконання грошового зобов'язання, слід стягнути 220,97 грн. 3 % річних та 1867,03 грн. інфляційних, що нараховані за період з 02.04.2015 року по 31.12.2015 року.

Таким чином вимоги позивача засновані на договірних відносинах між сторонами, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати віднести на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

Керуючись пунктом ст.ст. 49, п.1-1 ст. 80, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити .

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (58000, м. Чернівці, вул. Чужбинського, 12-А, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» (58009, м. Чернівці вул. Винниченка, 9А, код 03336166 р/р 2001 в ПАТ КБ «Надра» м. Київ, Центр МФО 380764) - 2442,70 грн. пені, 220,97 грн. 3 % річних, 1867,03 грн. інфляційних та 1378,00 грн. судового збору.

3. В частині стягнення 9821,35 грн. основного боргу провадження у справі припинити.

4. Видати наказ.

Повне рішення складено та підписано 04.04.2016 року

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, передбаченого для оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя М.І. Ніколаєв