донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

23.03.2016 справа №908/1744/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді за участю представників: від апелянта 1 Заступника прокурора Запорізькій області: від апелянта 2 ОСОБА_1 сільської ради: від позивача: від відповідача: ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 Прокурор Хряк О.О. за посвідченням; ОСОБА_5 за довіреністю; ОСОБА_6 за посвідченням депутата № 6; ОСОБА_7 ОСОБА_8В не зявились; ОСОБА_9 за довіреністю;
розглянувши апеляційні скарги 1. Заступника прокурора Запорізької області, м. Запоріжжя;
на рішення господарського суду2. ОСОБА_1 сільської Ради в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського району Донецької області, с. Чермалик Волноваського району Донецької області Запорізької області
від21 грудня 2015 р. (повний текст складено 24.12.2015 р.)
у справі№ 908/1744/15-г (головуючий суддя Серкіз В.Г., судді Алейникова Т.Г., Черкаський В.І.)
за позовом до відповідача за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивачаПрокурора Волноваського району Донецької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м. Костянтинівка Донецької області Публічного акціонерного товариства Маріупольський Металургійний комбінат імені Ілліча, м. Маріуполь Донецької області ОСОБА_1 сільської Ради в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського району Донецької області, с. Чермалик Волноваського району Донецької області
проприпинення права користування та повернення земельної ділянки
за зустрічним позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, м. Маріуполь Донецької області Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м. Костянтинівка Донецької області
про визнання права користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 21.12.2015 відмовлено у задоволенні первісних позовних вимог прокурора Волноваського району Донецької області в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області до Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча про припинення права користування та повернення земельної ділянки.

Зустрічні позовні вимоги ПАТ Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області за участю прокурора про визнання права ПАТ Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча на постійне користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, загальною площею 9 109,7 га задоволено.

Визнано за ПАТ Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча право постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, загальною площею 9 109,7 га, яка розташована, на території на території ОСОБА_1 сільської ради Волноваського району Донецької області, згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ДН 00629 від 16.03.1994р.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (87610, Донецька область, Новоазовський район, с. Павлопіль, ОКПО 04342157) на користь Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, буд. 1, ) судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 сільській Раді в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського Району Донецької області до Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча про визнання незаконним використання Публічним акціонерним товариством Маріупольським металургійним комбінатом імені Ілліча, земельної ділянки площею 9103,4 га ОСОБА_1 сільської Ради Волноваського Району Донецької області, з періоду 1993 року та про повернення Публічним акціонерним товариством Маріупольським металургійним комбінатом імені Ілліча земельної ділянки площею 9 103,4 га ОСОБА_1 сільської Ради Волноваського Району Донецької області, для подальшого користування в сільському господарстві.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду заступник прокурора Запорізької області, м. Запоріжжя звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Запорізької області від 21.12.2015р. по справі №908/1744/15-г. та просить:

- Скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 21.12.2015 року у частині відмови у задоволені позовних вимог прокурора Волноваського району Донецької області про припинення права користування земельною ділянкою, а також щодо задоволення зустрічного позову Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча";

- Прийняти нове рішення яким задовольнити позов прокурора Волноваського району Донецької області у частині зобовязання Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" припинити користуватися земельною ділянкою, а у задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" відмовити.

Також, не погодившись із рішенням місцевого господарського суду ОСОБА_1 сільська Рада в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського району Донецької області, с. Чермалик Волноваського району Донецької області звернулася до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Запорізької області від 21.12.2015р. по справі №908/1744/15-г. та просить:

- Скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 21.12.2015р. по справі №908/1744/15-г;

- Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні зустрічних позовних вимог ПАТ ММК ім. Ілліча до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м. Костянтинівка Донецької області за участі прокурора про визнання права ПАТ ММК ім. Ілліча права постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, загальною площею 9 109,7 га, яка розташована на території ОСОБА_1 сільської ради Волноваського району Донецької області, згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ДН 00629 від 16.03.1994 року відмовити.

- Позовні вимоги ОСОБА_1 сільської Ради в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського району Донецької області, с. Чермалик Волноваського району Донецької області до ПАТ ММК ім. Ілліча про визнання незаконним використання ПАТ ММК ім. Ілліча земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 9 109,7 га, яка розташована на території ОСОБА_1 сільської ради Волноваського району Донецької області, згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ДН 00629 від 16.03.1994 року та негайному поверненню земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 9 109,7 га, державний акт на право постійного користування землею серії ДН 00629 від 16.03.1994 року, яка розташована на території ОСОБА_1 сільської ради Волноваського району Донецької області, для подальшого користування - задовольнити.

- Судові витрати покласти на відповідача за первинним позовом - ПАТ ММК ім. Ілліча.

Ухвалами від 27.01.2016р. та від 23.02.2016р. апеляційні скарги були прийняті до провадження Донецьким апеляційним господарським судом.

Ухвалою від 02.03.2016р. обєднано в одне провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 сільської Ради в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського району Донецької області, с. Чермалик Волноваського району Донецької області на рішення господарського суду Запорізької області від 21.12.2015р. по справі №908/1744/15-г з апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 21.12.2015р. по справі №908/1744/15-г.

Апелянти, вважають, що рішення місцевого господарського суду від 21.12.2015р. по справі №908/1744/15-г є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийнято з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Доводи апеляційних скарг апелянтів є тотожними.

Зокрема, апелянти вважають, що рішення суду першої інстанції суперечить нормам матеріального права: ст.34 Закону України «Про підприємства України», ст. ст. 22,23,27 Земельного кодексу України (від 18.12.1990 № 561-ХІІ, у відповідній редакції).

Апелянти посилаються на той факт, що державний акт на право постійного користування земельною ділянкою було видано саме Державному підприємству Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча, проте вказана земельна ділянка використовується ПАТ ММК ім. Ілліча без оформлення правовстановлюючих документів на землю.

За доводами апеляційних скарг через припинення Державного підприємства Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча припинилося й право користування спірної земельної ділянки.

Внаслідок реорганізації через перетворення, право постійного користування спірної земельної мало було б перейти до Орендного підприємства ММК ім. Ілліча, яке не отримало державного акту на землю, не встановила межі земельної ділянки в натурі. Тобто, право постійного користування земельною ділянкою не виникло й у орендного підприємства ММК ім. Ілліча.

В подальшому внаслідок реорганізації Орендного підприємства «ММК ім. Ілліча» у Відкрите акціонерне товариство та Публічне акціонерне товариство «ММК ім. Ілліча», останні не набували права постійного користування спірною земельною ділянкою, оскільки воно не виникло в ОП «ММК ім. Ілліча».

Земельне законодавство не передбачає перехід прав на земельні ділянки в разі реорганізації підприємства, а вимагається оформлення цих прав за певною процедурою, яку неможливо підмінити судовим рішенням. Державні акти на право користування земельною ділянкою ніхто не отримував, до органів місцевого самоврядування не звертався, державна реєстрація права постійного користування не проводилася, межі земельної ділянки не визначалися.

Таким чином, апелянти вважають, що автоматичного переходу права постійного користування земельною ділянкою не виникає у відповідача, оскільки ні ОП, ні ВАТ, ні ПАТ «ММК ім. Ілліча» не оформлювало ці права на неї у відповідності до статтей 22, 23 Земельного кодексу України, а саме: відсутнє встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості, посвідчення державним актом, яке видається та реєструється сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів.

Право постійного користування земельної ділянки нерозривно звязано з існуванням саме Державного підприємства «ММК ім. Ілліча», якому і видавався державний акт, а припинення існування державного підприємства, відсутність у ОП, ВАТ, ПАТ державної реєстрації права постійного користування виключає право ПАТ ММК ім. Ілліча постійно користуватися спірною земельною ділянкою.

Апелянти посилаються на ті обставини, що відповідач неправомірно використовує землі сільськогосподарського призначення державної форми власності без достатньої на це правової підстави, в порушення встановленого Земельним кодексом України порядку оформлення та реалізації права на землю.

Вищезазначені обставини стали підставами для звернення прокурора Волноваського району Донецької області в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області та ОСОБА_1 сільської Ради в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського району Донецької області, с. Чермалик до господарського суду Запорізької області з відповідними позовами про визнання незаконним використання відповідачем земельної ділянки в розмірі 9109,7 га з 1993 року, припинення користування земельною ділянкою площею 9109,7га, та негайне повернення земельної ділянки.

02.03.2016 року через канцелярію суду від ОСОБА_1 сільської Ради в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського району Донецької області, с. Чермалик Волноваського району Донецької області надійшло клопотання, щодо участі у справі осіб, які мають додаткові докази по справі.

02.03.2016 року через канцелярію суду від представника ПАТ ММК ім. Ілліча надійшли заява про застосування строків позовної давності та відзив на апеляційну скаргу Прокуратури Запорізької області.

09.03.2016 року через канцелярію суду від Голови ОСОБА_1 сільської ради Волноваської сільської ради Донецької області ОСОБА_10 надійшли пояснення від 23.02.2016 року № 56 по справі.

23.03.2016 року через канцелярію суду від Голови ОСОБА_1 сільської ради Волноваської сільської ради Донецької області ОСОБА_10 надійшли додаткові пояснення від 23.03.2016 року № 116 по справі.

23.03.2016 року через канцелярію суду від представника ПАТ ММК ім. Ілліча надійшов супровідний лист з додатками: копією постанови Волноваського районного суду Донецької області у справі № 221/1541/15а та письмовими поясненнями на виконання вимог ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 02.03.16р.

23.03.2016 року в судове засідання з'явився прокурор Хряк О.О., який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 21.12.2015 року у частині відмови у задоволені позовних вимог прокурора Волноваського району Донецької області про припинення права користування земельною ділянкою, а також щодо задоволення зустрічного позову Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" та прийняти нове рішення яким задовольнити позов прокурора Волноваського району Донецької області у частині зобовязання Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" припинити користуватися земельною ділянкою, а у задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" відмовити.

23.03.2016 року в судове засідання з'явилися представники третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6 та особи відповідно до яких було надано клопотання щодо участі у справі осіб, які мають додаткові докази по справі №908/1744/15-г , а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_11, які підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили ухвалити нове рішення, яким у задоволенні зустрічних позовних вимог ПАТ ММК ім. Ілліча до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м. Костянтинівка Донецької області за участі прокурора про визнання права ПАТ ММК ім. Ілліча права постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, загальною площею 9 109,7 га, яка розташована на території ОСОБА_1 сільської ради Волноваського району Донецької області, згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ДН 00629 від 16.03.1994 року відмовити. Позовні вимоги ОСОБА_1 сільської Ради в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського району Донецької області, с. Чермалик Волноваського району Донецької області до ПАТ ММК ім. Ілліча про визнання незаконним використання ПАТ ММК ім. Ілліча земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 9 109,7 га, яка розташована на території ОСОБА_1 сільської ради Волноваського району Донецької області, згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ДН 00629 від 16.03.1994 року та негайному поверненню земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 9 109,7 га, державний акт на право постійного користування землею серії ДН 00629 від 16.03.1994 року, яка розташована на території ОСОБА_1 сільської ради Волноваського району Донецької області, для подальшого користування - задовольнити.

Що стосується участі в судовому засіданні громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_11. то суд апеляційної інстанції виходить з наступного:

Статтею 28 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що існують у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами через свого представника.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 248 Цивільного кодексу України представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала.

Статтею 249 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка видала довіреність,за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною.

Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність.

Громадяни ОСОБА_8 та ОСОБА_11 з?явились в судове засідання 23.03.16р. в апеляційної інстанції, на підтвердження своїх повноважень як представників ОСОБА_1 сільської ради Волноваського району Донецької області надали ксерокопії довіреностей від 04.09.2015 року, оригіналів довіреностей суду не представили.

Проте, в матеріалах справи (том 2 арк. справи 150-155) міститься письмова заява голови ОСОБА_1 сільської ради Волноваського району Донецької області від 21.12.15 року про те,що вказані довіреності на імя представників ОСОБА_8 та ОСОБА_11 були видані помилково та 18.12.15р. скасовано.

Також, до господарського суду Запорізької області були надані повідомлення про скасування довіреностей б/н від 04.09.15р. виданих на ім?я ОСОБА_8 та ОСОБА_11 Відповідні повідомлення були направлені й безпосередньо громадянам ОСОБА_8 та ОСОБА_11 цінними листами з описом вкладення.

Інших довіреностей на представлення інтересів ОСОБА_1 сільської ради Волноваського району Донецької області в суді апеляційної інстанції зазначені громадяни ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не надали.

Враховуючи вищезазначене, апеляційна інстанція вважає відсутніми повноваження громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_11 представляти ОСОБА_1 сільську раду Волноваського району Донецької області в суді.

23.03.2016 року в судове засідання з'явився представник ПАТ ММК ім. Ілліча, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг та просила залишити рішення господарського суду Запорізької області від 21.12.2015 року по справі № 908/1744/15 без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_1 сільської Ради в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського району Донецької області, с. Чермалик Волноваського району Донецької області та заступника прокурора Запорізької області без задоволення.

Представник позивача у судове засідання апеляційної інстанції не зявився. Відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України про час і місце проведення судового засідання сторін по справі було повідомлено належним чином. Явка сторін у судові засідання апеляційної інстанції не була визнана обовязковою.

Особливості меж перегляду справи в апеляційній інстанції, передбачені нормами ст. 101 ГПК України, які полягають у тому, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Нормами частини 2 цієї статті передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що Рішенням Заможненською сільською радою народних депутатів Тельманівського району Донецької області від 02.07.1993р. вилучено з землекористування радгоспу Павлопільський Заможненської сільської ради землі відділення № 3 площею 2 007,5 га та надано їх в постійне користування Маріупольському металургійному комбінату ім. Ілліча для сільськогосподарського користування.

Рішенням Заможненською сільською радою народних депутатів Тельманівського району Донецької області від 10.12.1993р. Маріупольському металургійному комбінату ім. Ілліча було надано у постійне користування для сільськогосподарського використання землі відділення № 3 площею 2 082,6 га та визнано таким, що втратив силу пункт 1 рішенням Заможненської сільської ради народних депутатів Тельманівського району Донецької області від 02.07.1993р.

16.03.1994р. Маріупольському металургійному комбінату імені Ілліча було видано Державний акт на право постійного користування землею серії ДН № 00629, відповідно до якого, зазначеному землекористувачу надається у постійне користування 2 082,6 га землі для сільськогосподарського використання.

Заможненською сільською радою 26.04.1994р. на підставі протоколу зборів працівників радгоспу Павлопольський, враховуючи важкий фінансово-економічний стан вилучено із його земель 7 345 га та надано їх Маріупольському металургійному комбінату ім. Ілліча в постійне користування для сільськогосподарського виробництва.

Рішенням Заможненської сільської ради від 05.04.1995р. Маріупольському металургійному комбінату ім. Ілліча надано в постійне користування для сільськогосподарського виробництва землі радгоспу Павлопольський загальною площею 7 031,7 га в розмірах, на підставі чого внесено зміни до державного акту на право постійного користування землею № 21 серії ДН 00629.

25.05.93р. між Фондом державного майна України (орендодавець) та Організацією орендарів Металургійного комбінату імені Ілліча підписано договір оренди Д-1842, згідно з яким орендар прийняв в оренду майно Металургійного комбінату імені імені Ілліча у відповідності до результатів проведення інвентаризації станом на 01.05.93р.

28.05.93р. розпорядженням виконавчого комітету Маріупольської міської ради народних депутатів № 854р «Про реєстрацію Орендного підприємства» зареєстровано Орендне підприємство «Маріупольський металургійний комбінат «Ілліча».

Дата первинної державної реєстрації відкритого акціонерного товариства та дата реєстрації його Статуту - 30.12.1996р.

02.07.2010р. шляхом перетворення утворено Публічне акціонерне товариство Маріупольській металургійний комбінат ім. Ілліча.

Згідно Статуту Відкритого акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча, затвердженого загальними зборами акціонерів ВАТ ММК ім. Ілліча, протокол № 12 від 24.04.2009р., Відкрите акціонерне товариство Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча засноване Фондом державного майна України (наказ № 86-АТ від 20.12.1996р.) та Організацією орендарів Маріупольського металургійного комбінату ім. Ілліча (протокол загальних зборів уповноважених Організації орендарів № 6 від 30.11.1996р.), шляхом перетворення суб'єкту підприємницької діяльності Орендного підприємства Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча згідно з Законом України Про приватизацію державного майна, Декретом КМ України Про приватизацію цілісних майнових комплексів державних підприємство та їх структурних підрозділів, зданих в оренду, іншими нормативними актами.

Крім того, в матеріалах справи наявний статут Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (нова редакція), затверджений протоколом загальних зборів акціонерів ПАТ ММК ім. Ілліча № 18 від 12.04.2013р., згідно загальних положень якого найменування ВАТ ММК ім. Ілліча викладене відповідно до вимог та положень Закону України Про акціонерні товариства як Публічне акціонерне товариство Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча. Засновниками Товариства є Фонд державного майна України та Організація орендарів Маріупольського металургійного комбінату ім. Ілліча. Підприємство є правонаступником усіх прав і обов'язків, зокрема, Орендного підприємства Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча, Відкритого акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча.

Колегія суддів апеляційної інстанції вказує наступне.

Статтею 3 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Встановлено, що звертаючись до суду першої інстанції з первісним позовом про зобов'язання ПАТ ММК ім. Ілліча припинити користування спірною земельною ділянкою площею 9109,7га та повернути її, прокурор в інтересах Головного управління Держземагентства у Донецькій області посилався на те, що право користування вказаною ділянкою припинилось у відповідача в силу ст. 27 Земельного кодексу України (в редакції від 13.03.1992р.) внаслідок перетворення ДП ММК ім. Ілліча у ВАТ ММК ім. Ілліча в грудні 1996 року.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що звертаючись до суду першої інстанції з первісним позовом про зобов'язання ПАТ ММК ім. Ілліча припинити користування спірною земельною ділянкою площею 9109,7га прокурор діяв в інтересах Головного управління Держземагентства у Донецькій області.

19.11.2015 року до господарського суду надійшла заява від 19.11.2015 року, в якій представник позивача просить суд першої інстанції, у звязку з реорганізацією Головного управління Дерземагенства у Донецькій області в Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, внести зміни до матеріалів справи щодо зміни назви позивача, як такого, що є правонаступником Головного управління Дерземагенства у Донецькій області.

Колегією суддів встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи розпорядження від 28.05.93р. Орендне підприємство Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча було зареєстровано. Відповідно до п. 1.4 Договору оренди та статуту, Орендне підприємство Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча є правонаступником державного металургійного комбінату імені Ілліча.

Згідно Статуту Відкритого акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча, затвердженого загальними зборами акціонерів ВАТ ММК ім. Ілліча (протокол № 12 від 24.04.2009р.), Відкрите акціонерне товариство Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча засноване Фондом державного майна України (наказ № 86-АТ від 20.12.1996р.) та Організацією орендарів Маріупольського металургійного комбінату ім. Ілліча (протокол загальних зборів уповноважених Організації орендарів № 6 від 30.11.1996р.), шляхом перетворення суб'єкту підприємницької діяльності Орендного підприємства Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча згідно з Законом України Про приватизацію державного майна, Декретом КМ України Про приватизацію цілісних майнових комплексів державних підприємство та їх структурних підрозділів, зданих в оренду, іншими нормативними актами.

Крім того, в матеріалах справи наявний статут Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (нова редакція), затверджений протоколом загальних зборів акціонерів ПАТ ММК ім. Ілліча № 18 від 12.04.2013р., згідно загальних положень якого найменування ВАТ ММК ім. Ілліча викладене відповідно до вимог та положень Закону України Про акціонерні товариства як Публічне акціонерне товариство Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча.

02.07.2010р. шляхом перетворення утворено ПАТ Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча.

Таким чином колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що відповідач є правонаступником особи, на ім'я якої видано державний акт на земельну ділянку. Прокурором як в самій позовній заяві, так і у відзиві на зустрічний позов неодноразово наголошувалось про те, що ним не заперечується та не оспорюється той факт, що відповідач за первісним позовом є правонаступником особи, якій видано спірний державний акт на право постійного користування.

Посилання прокурора про те, що спірну земельну ділянку було відведено саме державному підприємству Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча, колегія суддів не приймає до уваги, у зв?язку з наступним.

Державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної районної Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

У спорах, повязаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування.

Разом з тим господарським судам слід враховувати, що право посвідчене державним актом, є похідним від відповідного рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування, а тому з огляду на приписи частини першої статті 16 ЦК України та ст. 152 ЗК України захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акту недійсним, якщо рішення на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому законом порядку.

Саме така правова позиція висловлена у постанові пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 Про деякі питання практики розгляду справ у спорах що виникають із земельних відносин.

В даному випадку, як свідчать матеріали справи, акт на право постійного користування земельною ділянкою розміром 2082,6 га видано Маріупольському металургійному комбінату імені Ілліча 16.03.1994р в установленому законом порядку на підставі Рішення Заможненської сільської ради народних депутатів від 10.12.1993р. Зміни в землекористуванні до цього Державного акту внесені рішеннями Заможненської сільради від 05.04.95р. в площі земельних ділянок розміром 6,3 га та 7020,8 га.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Державний акт серії ДН № 00629 зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 21 та який на цей час не визнано недійсним та не скасовано. Сам по собі факт припинення діяльності державного підприємства не робить зазначений акт недійсним чи нечинним. Також, й Рішення Заможненської сільради народних депутатів від 10.12.93р.,від 05.04.95р., на підставі яких Маріупольському металургійному комбінату ім. Ілліча надано в постійне користування для сільськогосподарського виробництва землі площею 2082,6 г., 6,3 га, 7020,8 га в судовому порядку недійсними не визнані та не скасовані.

Також, прокурор просив суд зобовязати відповідача припинити користування земельною ділянкою, площею 9109,7 га, розташованої на території ОСОБА_1 сільської ради Волноваського району Донецької області, яка була надана в постійне користування Маріупольському металургійному комбінату ім. Ілліча, та повернути її посилаючись на те, що відповідач користується земельною ділянкою безпідставно, оскільки державне підприємство Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча припинило свою діяльність з моменту створення орендного підприємства, що призвело до припинення права користування земельною ділянкою.

В свою чергу відповідач просив суд визнати за ним право постійного користування спірною земельною ділянкою, наполягаючи, що припинення діяльності державного підприємства відбулося шляхом перетворення, у звязку з чим право постійного користування спірною земельною ділянкою перейшло до нього як до правонаступника.

Як свідчать матеріали справи, спірні правовідносини виникли у період 1993-1995рр., тобто під час дії Земельного кодексу України, який було прийнято у 1990 році з подальшими змінами та доповненнями, ЦК УРСР, Закону України Про підприємства в Україні.

Згідно з ч.1 ст.23 Земельного кодексу України (від 18.12.1990р.) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до приписів ст.27 Земельного кодексу України, право користування земельною ділянкою припиняється, у разі:

- добровільної відмови від земельної ділянки.

- закінчення строку, на який було надано земельну ділянку.

- припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського господарства).

Припинення права користування землею у випадках, передбачених пунктами 1-8 частини першої та частини третьої цієї статті, провадиться у межах населених пунктів відповідною Радою народних депутатів, за межами населених пунктів сільською селищною, районною, міською , в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Радою народних депутатів, а у випадку, передбаченому пунктом 9 частини першої цієї статті за рішенням Ради народних депутатів, що має право вилучати земельні ділянки.

Стаття 37 ЦК УРСР встановлювала, що юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання).

Таким чином, діюче на той час законодавство передбачало, що юридична особа припинялася лише у випадках або ліквідації або у разі злиття, поділу або приєднання.

Перетворення підприємства або зміна його організаційно-правової форми не тягло за собою його припинення, оскільки не було реорганізацією або ліквідацію в розумінні ст. 37 ЦК УРСР.

Відповідно до ч.7 ст.34 чинного на той час Закону України Про підприємства в Україні при перетворені одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права та обовязки колишнього підприємства.

Згідно приписів ст.15 Закону України Про оренду державного та комунального майна в редакції від 04.05.1993р., орендар самостійно обирає організаційно-правову форму підприємницької діяльності на основі орендованого майна, затверджує її статут і призначає керівника.

Порядок створення орендарем підприємства, господарського товариства тощо, їх діяльність регулюються відповідними законодавчими актами України.

Діяльність підприємства, організації, структурного підрозділу підприємства, організації, цілісні майнові комплекси яких передано в оренду, припиняється як державних з моменту реєстрації у встановленому законом порядку статуту створеного орендарем підприємства, господарського товариства, тощо (ст.16 Закону України Про оренду державного та комунального майна).

Створене орендарем підприємство, господарське товариство стає правонаступником прав та обовязків державного підприємства, організації відповідно до договору оренди (ст.17 Закону України Про оренду державного та комунального майна).

Земельний кодекс України (від 18.12.1990р.) не містив обмежень щодо кола підприємств, установ, організацій певної форми власності та / або статусу, в постійному користуванні яких можуть перебувати земельні ділянки, а от припинення їх діяльності було підставою для проведення відповідною радою припинення права користування землею.

Доказів, що відповідною Радою народних депутатів було прийняте рішення про припинення права користування спірною земельною ділянкою, яка була надана Маріупольському металургійному комбінату імені Ілліча у звязку з припиненням діяльності державного підприємства, а також докази вилучення земельної ділянки з користування цього підприємства та його правонаступників з метою надання в оренду іншій особі матеріали справи не містять.

Визначення підприємств, виключно які набувають права постійного землекористування встановлені нормою ст.92 Земельного кодексу України (від 25.10.2001р.) відповідно до частини другої якої право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності, при цьому, питання припинення права користування земельною ділянкою аналогічно врегульовано нормою ч.1 ст.141 Земельного кодексу України, відповідно до якої підставами припинення такого права є, зокрема добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

Аналіз зазначених норм земельного законодавства дає підстави для висновку, що припинення права користування земельною ділянкою з підстав припинення підприємства, установи, організації допускається лише у випадку, коли припинення останніх виключає правонаступництво. Саме такий висновок міститься в постанові Верховного суду України від 21.02.2011р. в адміністративній справі за позовом Сімферопольського міжрайонного природоохоронного прокурора до Фороської селищної ради.

Як встановлено судом, відповідача створено до введення в дію нового Земельного кодексу України і він є правонаступником колишнього Орендного підприємства та Державного підприємства, а отже міг володіти земельною ділянкою на праві постійного користування. Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що право постійного землекористування не припинилося для Орендного підприємства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча». При цьому, в матеріалах справи відсутні докази існування інших правонаступників прав та обов?язків Держаного підприємства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча».

Таким чином, висновок суду про те, щ до відповідача перейшли усі майнові права попередника, в тому числі й право постійного користування спірною земельною ділянкою на підставі державного акту серії ДН № 00629 шляхом правонаступництва, є законним та обґрунтованим.

Обгрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, ПАТ «ММК ім. Ілліча» посилається на само по собі наявність спору стосовно його права користування земельною ділянкою з боку органів прокуратури, державної влади та місцевого самоврядування, вказуючи що такі дії, а саме, подання позовів та невизнання його правонаступником державного підприємства, є порушенням його права постійного користування земельною ділянкою та підлягають судовому захистові шляхом їх визнання.

Разом з тим, відповідно до п.6 (в редакції Закону № 2059-ІV від 06.10.2004) Перехідних положень Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01 січня 2008 року переоформити у встановленому законом порядку право власності або право оренди на них.

Проте, положення пункту 6 розділу Х Земельного кодексу України втрачають чинність, як такі, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) в частині зобовязання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення на підставі рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2005 від 22.09.2005р.

При цьому, відповідно до абзацу 11 п.5.3. цього рішення стаття 92 Земельного кодексу України не обмежує і не скасовує діюче право постійного користування земельними ділянками набуте у встановленому законодавством випадках станом на 01 січня 2002р. до його переоформлення.

Таким чином, набуття права постійного землекористування і існування (дія) такого права на момент введення в дію з 01.01.2002р. нового Земельного кодексу України є різними правовими поняттями.

З огляду на наведене, право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку до 01.01.2001р. не втрачається внаслідок його не переоформлення підприємством, яке за новим Земельним кодексом не може набувати права постійного землекористування, а зберігається за ним до приведення прав і обовязків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства як за правонаступником того землекористувача, якому було видано Державний акт на право постійного землекористування. Зазначений висновок міститься в постанові Верховного суду України від 26.09.2011р. у цивільній справі за позовом ЗАТ Мукачівський лісокомбінат до Чинадіївської селищної ради.

Таким чином, оскільки позивач за зустрічним позовом ПАТ Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча не позбавляється права постійного користування спірною земельною ділянкою внаслідок не переоформлення вказаного права, яке до нього перейшло як до правонаступника державного та орендного підприємства, то вказане право не є припиненим, а відтак і порушеним та не підлягає судовому захисту.

Крім того, судова колегія також бере до уваги наступні обставини.

Розпорядженням виконавчого комітету Маріупольської міської ради народних депутатів від № 854р 28.05.1993р. Про реєстрацію Орендного підприємства зареєстровано Орендне підприємство Маріупольський металургійний комбінат Ілліча.

Відповідно до п. 1.3 Статуту Орендного підприємства воно є правонаступником усіх прав та обовязків державного підприємства.

З матеріалів справи та пояснення сторін по справі вбачається, що за оформленням земельної ділянки зверталося державне підприємство, права та обовязки якого, в повному обсязі, в подальшому, перейшли до Орендного підприємства, як правонаступника, що підтверджується і тією обставиною, що рішення Заможненської сільради народних депутатів від 10.12.1993р., від 05.04.95р. та сам акт постійного користування земельною ділянкою було видано вже після створення орендного підприємства та припинення діяльності державного підприємства.

Крім того, судова колегія зазначає, що матеріали справи не містять безумовних доказів, що спірний акт було видано саме державному підприємству, оскільки ні в самому акту, ні в рішенні про його видачу не зазначено організаційно-правову форму Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча, а самі документи видавалися (приймалися) вже після припинення діяльності державного підприємства та реєстрації у встановленому законом порядку його правонаступника орендного підприємства.

Посилання апелянтів на те, що право постійного користування спірною земельною ділянкою ПАТ «ММК ім. Ілліча» є припиненим, не може бути прийняте до уваги й з тих підстав, що судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Волноваського районного суду Донецької області у справі № 221/1541/15а від 23.07.15р. було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Маріупольський комбінат імені Ілліча» до ОСОБА_1 сільської ради Тельмановського району Донецької області про визнання недійсним рішення від 09.12.10р. № VI/2-21 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою». Зазначене рішення набрало законної сили 03.08.15р., про що свідчить відмітка суду про набуття чинності. Підставою для визнання недійсним рішення ОСОБА_1 сільської ради Тельмановського району Донецької області від 09.12.10р. № VI/2-21 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою» стало те, що ОСОБА_1 сільська рада вийшла за межі своїх повноважень при прийнятті вказаного рішення.

Тобто, на момент винесення рішення господарським судом Запорізької області від 21.12.15р. в даній справі недійсність рішення ОСОБА_1 сільської ради Тельмановського району Донецької області від 09.12.10р. № VI/2-21 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою» підтверджена судовим рішенням.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку, що відповідач -Публічне акціонерне товариство «Маріупольський комбінат імені Ілліча» правомірно користується спірною земельною ділянкою, а його позовні вимоги за зустрічним позовом були безпідставно задоволені судом першої інстанції за відсутністю порушених прав на таке користування. В свою чергу в позовних вимогах прокурора щодо зобовязання відповідача припинити користування спірною земельною ділянкою та повернути її судом першої інстанції було правомірно відмовлено.

Що стосується відмови судом першої інстанції в позовних вимогах третьої особи, яка заявляла самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 сільській Раді в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського Району Донецької області до Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча про визнання незаконним використання Публічним акціонерним товариством Маріупольським металургійним комбінатом імені Ілліча, земельної ділянки площею 9103,4 га ОСОБА_1 сільської Ради Волноваського Району Донецької області, з періоду 1993 року та про повернення Публічним акціонерним товариством Маріупольським металургійним комбінатом імені Ілліча земельної ділянки площею 9 103,4 га ОСОБА_1 сільської Ради Волноваського Району Донецької області, для подальшого користування в сільському господарстві, то суд апеляційної інстанції вказує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином субєктом підприємницької діяльності або його представником.

Частинами 1-3 ст. 28 ГПК України унормовано, що справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Як визначено ч. 3 ст. 57 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що 19.08.2015р. від ОСОБА_1 сільської Ради в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського Району Донецької області надійшла позовна заява по справі № 908/1744/15-г до Публічне акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, яким ОСОБА_1 сільська Рада в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського Району Донецької області просить суд признати незаконним використання Публічним акціонерним товариством Маріупольським металургійним комбінатом імені Ілліча, земельної ділянки площею 9 103,4 га ОСОБА_1 сільської Ради Волноваського Району Донецької області, з періоду 1993 року та Публічному акціонерному товариству Маріупольським металургійним комбінатом імені Ілліча, негайно повернути земельну ділянку площею 9 103,4 га ОСОБА_1 сільської Ради Волноваського Району Донецької області, для подальшого користування в сільському господарстві.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.09.15р. зазначена позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача була прийнята судом до розгляду та порушено провадження.

Встановлено, що вищезазначена заява була підписана представником ОСОБА_1 сільської Ради в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського Району Донецької області ОСОБА_5 та додана довіреність від 23.07.2014р. на підтвердження повноважень представника.

Дослідивши зміст довіреності від 23.07.2014 року (арк. справи 250 том 1) колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що довіреність від 23.07.2014 року складена на російській мові, видана ОСОБА_5 представляти інтереси ОСОБА_1 громади в судах першої інстанції, судах апеляційної и касаційної інстанції і в Верховному суді України у цивільних справах та справах адміністративної юрисдикції, в яких громада приймає участь як позивач, відповідач та третя особа та підписана головою ОСОБА_1 сільської ради Волноваської сільської ради Донецької області ОСОБА_10 Як вбачається із змісту цієї довіреності, мовою оригіналу: «Настоящей довереннностью ОСОБА_5 предоставляются все права истца, ответчика, третьего лица и их представителя, предусмотренные ГПК Украины и КАС Украины, включая право на подписание и подачу от имени Громады искового заявления….» Тобто, в даній довіреності мова йде про повноваження представника, які надаються Цивільним процесуальним кодексом України та Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Разом з тим, при звернені з позовом третьої особою з самостійними вимогами на предмет спору на стороні позивача не надано суду доказів що підтверджують право позивача на підписання позовної заяви.

Відповідно до статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Колегія суддів вказує, що оскільки позивачем не було надано доказів, що підтверджують право особи, яка підписала позовну заяву на підписання вказаної позовної заяви, суд першої інстанції враховуючи положення пункту 1 частини 1 статті 81 ГПК України повинен був залишити позов ОСОБА_1 сільської Ради в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського Району Донецької області без розгляду.

При виникненні сумнівів щодо повноважень особи, що підписала позовну заяву, суд мав право на підставі ст. 65 Господарського процесуального кодексу України додатково витребувати необхідні документи у позивача на підтвердження наявності у представника права на представлення інтересів в господарських судах та підписання господарських позовів. Однак, господарський суд при винесенні ухвали про прийняття позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на стороні позивача ОСОБА_1 сільської Ради в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського Району Донецької області не звернув уваги на ті обставини, що за довіреністю від 23.07.14р. громадянину ОСОБА_5 надані повноваження представляти інтереси в судах першої інстанції, судах апеляційної и касаційної інстанції і в Верховному суді України у цивільних справах та справах адміністративної юрисдикції на підставі положень Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України, не витребував у позивача документів, необхідних для підтвердження його повноважень у судовому засіданні. До того ж суд, при прийнятті позовної заяви, встановивши факт підписання позовної заяви особою, яка не має право її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано, зобовязаний був на підставі ст.81 п.1 ГПК України залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 сільської Ради в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського Району Донецької області, однак цього зроблено не було.

Відповідно до п. 14, 15 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до повноваження сільського, селищного, міського голови відносяться звернення до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів. Тобто, сільський голова представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства. До виключних повноважень сільського голови віднесено представництво територіальної громади, ради та її виконавчого комітету у відносинах з державними та іншими органами, а також право на звернення до суду.

Донецький апеляційний господарський суд з метою перевірки повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу, з приводу наявності чи відсутності компетенції представника ОСОБА_5 права на звернення до господарського суду з позовами та підписання апеляційної скарги, ухвалами від 27.01.16р. та від 10.02.16 р. зобов?язував ОСОБА_1 сільську раду в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського району Донецької області надати: докази наявності у представника ОСОБА_5 права на представлення інтересів скаржника в господарських судах та права підписання апеляційних скарг в господарських судах України.

Однак, вищезазначені докази до апеляційної інстанції надані не були, будь-яких інших довіреностей з іншим об?ємом повноважень на ім?я представника ОСОБА_5 апеляційному суду не надано, головою сільради не підписувалась та не подавалась ні позовна заява ні апеляційна скарга. За письмовими поясненнями наданими головою ОСОБА_1 сільської ради Волноваської сільської ради Донецької області ОСОБА_10 від 23.03.16р. встановлено, що голові ради взагалі не відомо зміст апеляційної скарги поданої особою ОСОБА_5 за відсутності повноважень, голова ради просить розглянути справу у відповідності до норм чинного законодавства та захистити інтереси сільської ради.

На виконання вимог ухвал Донецького апеляційного господарського суду Головою ОСОБА_1 сільської ради Волноваської сільської ради Донецької області ОСОБА_10 надані письмові пояснення 09.03.16р., в яких вказано, зокрема, що дійсно Головою ОСОБА_1 сільської ради ОСОБА_10 23.07.14р. було видано довіреність на ім?я представника ОСОБА_5, якою останнього було уповноважено представляти інтереси територіальної громади в судах при участі в цивільних та адміністративних справах. За цією довіреністю представник ОСОБА_5 у 2015 році представляв інтереси ОСОБА_1 сільської ради Волноваської сільської ради Донецької області під час вирішення справи за позовом ПАТ «ММК ім. Ілліча» до ОСОБА_1 сільської ради про визнання недійсним рішення ОСОБА_1 сільради від 09.12.10р. № VI/2-21 про припинення права користування земельною ділянкою по адміністративній справі № 221/1541/15-а. Оскільки на момент видачі довіреності були відсутні господарські спори за участю ради, не було потреби уповноважувати представника ОСОБА_5 на представництво інтересів в господарських судах або подавати апеляційні скарги у господарських судах, довіреність представнику ОСОБА_5 на представництво у господарських судах ані в 2014 році ані пізніше не видавалася.

Встановивши зазначені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що повноваження особи ОСОБА_5, що підписала позовну заяву та апеляційну скаргу від імені ОСОБА_1 сільської ради в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського району Донецької області на підставі довіреності від 23.07.2014 року, не підтверджені та спростовані поясненнями наданими головою Чермалицьокї сільради.

При таких обставинах апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 сільської Ради в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського району Донецької області, с. Чермалик Волноваського району Донецької області, а також, позовні вимоги третьої особи, яка заявляла самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 сільської Раді в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського Району Донецької області до Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча про визнання незаконним використання Публічним акціонерним товариством Маріупольським металургійним комбінатом імені Ілліча, земельної ділянки площею 9103,4 га ОСОБА_1 сільської Ради Волноваського Району Донецької області, з періоду 1993 року та про повернення Публічним акціонерним товариством Маріупольським металургійним комбінатом імені Ілліча земельної ділянки площею 9 103,4 га ОСОБА_1 сільської Ради Волноваського Району Донецької області, для подальшого користування в сільському господарстві, - мають бути залишені без розгляду як такі, що помилково порушені, на підставі пункту 1 частини 1 статті 81 ГПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 49, п.1 ст. 81, 99, 101, 102, 103,

104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Запорізької області, м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 21.12.2015р. по справі №908/1744/15-г задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 21.12.2015р. по справі №908/1744/15-г - в частині задоволення зустрічного позову скасувати.

В цій частині прийняти нове рішення про відмову у позові.

Рішення господарського суду Запорізької області від 21.12.2015р. по справі №908/1744/15-г скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 сільської Ради Волноваського Району Донецької області в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського Району Донецької області.

В цій частині прийняти нове рішення: позовні вимоги ОСОБА_1 сільської Ради Волноваського Району Донецької області в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського Району Донецької області до Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, м. Маріуполь Донецької області про визнання незаконним використання земельної ділянки площею 9103,4 га залишити без розгляду на підставі п.1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою третьої особи яка заявляє самостійні вимоги на боці позивача - ОСОБА_1 сільської Ради Волноваського Району Донецької області в особі ОСОБА_1 сільської Громади Волноваського Району Донецької області про скасування рішення господарського суду Запорізької області від 21.12.2015р. по справі №908/1744/15-г залишити без розгляду з підстав п.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Н.А. Мартюхіна

Судді: Н.В. Будко

ОСОБА_4