ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 р. Справа № 909/103/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І.,

секретар судового засідання Манів-Головецька О.С,

за участю:

від прокуратури: Стахів М.О. - прокурор військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону (довіреність № 50-1081 вих.16 від 21.03.16, службове посвідчення № 041530 від 17.02.16),

від позивача: Данилюк І.В. - начальник юридичного відділу ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" (довіреність № 1197 від 30.12.15),

від відповідача: представники не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону (вул. Чорновола, 9, м. Івано-Франківськ, 76018) в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство оборони України в особі Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" (вул. Ребета, буд. 6, м. Івано-Франківськ, 76014)

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1)

про стягнення коштів в сумі 13759,12 грн.

ВСТАНОВИВ:

заступник військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство оборони України в особі ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" звернувся до господарського суду з позовом до ФОП ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 13759,12 грн.

Ухвалою суду від 05.02.2016 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 23.02.2016, за результатами якого розгляд справи відкладено на 22.03.2016.

В судовому засіданні прокурор та представник ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неприбуття суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, передбаченому законодавством.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвалу суду від 05.02.2016 надіслано відповідачу за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві та повернуто відділенням поштового зв'язку на адресу суду з відмтікою "за зазначеною адресою не проживає".

Ухвалу суду від 23.02.2016 судом надіслано відповідачу за тією ж адресою, відділенням поштового зв'язку, в свою чергу, повернуто на адресу суду з відмтікою "за зазначеною адресою не проживає".

Згідно зі Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 25.02.2016 ФОП ОСОБА_3 дійсно проживає за адресою, за якою було надіслано вищезазначені ухвали, а саме: АДРЕСА_1. Отже, відповідача було заздалегідь повідомлено про час та місце судового розгляду справи.

Таким чином, відповідачу було надано термін та можливість для забезпечення участі у судовому засідання свого уповноваженого представника .

Враховуючи, що відповідач явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, письмового відзиву на позовну заяву не подав, проте, його було належним чином повідомлено про час та місце судового засідання, тому справу розглянуто на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, з врахуванням наступного:

відповідно до домовленостей між ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" прийняв на себе зобов'язання поставляти на користь ФОП ОСОБА_3 лісопродукцію, останній зобов'язався приймати поставлений товар та оплачувати його.

Відповідно до ч.1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, на підставі домовленостей між ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" та ФОП ОСОБА_3 ними укладено договір купівлі-продажу, в зв'язку з чим між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини.

Предметом договору був продаж лісопродукції протягом 2015 року. Товар та ціна зафіксовано в письмовій формі у товарно-транспортних накладних.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Факт поставки товару позивачем на користь відповідача підтверджується письмовими доказами, доданими до матеріалів справи, зокрема, товарно-транспортними накладними №110845 від 30.01.2015, 110844 від 30.01.2015, №111749 від 28.01.2015, №111748 від 29.01.2015, №111740 від 29.01.2015, №111737 від 29.01.2015, №111733 від 29.01.2015, №110836 від 29.01.2015, №110837 від 30.01.2015, №110926 від 05.02.2015, №110927 від 05.02.2015, №110928 від 05.02.2015, №110940 від 18.02.2015, №110943 від 24.02.2015, №110922 від 26.02.2015, №110921 від 26.02.2015, №110920 від 26.02.2015, №110919 від 04.02.2015, №110918 від 04.02.2015, №111847 від 18.03.2015, №110997 від 10.03.2015, №0004 від 26.03.2015, № 0014 від 30.03.2015, №0088 від 30.03.2015, №110979 від 02.03.2015, №0535 від 27.07.2015, №1136 від 29.12.2015, №1130 від 29.12.2015 та накладними №№17, 18 від 18.03.2015. Оригінали зазначених документів оглянуто судом в засіданні. Копії вказаних накладних долучені до матеріалів справи.

При цьому, відповідачем було прийнято товар, що підтверджується підписом відповідача на зазначених накладних.

Вказаний товар поставлено на користь відповідача Прикарпатським військовим лісгоспом. З матеріалів справи вбачається, що Прикарпатський ВЛГ є структурним підрозділом ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" і діє на підставі відповідного Положення.

Предметом діяльності ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" являються: лісове господарство та пов'язані з ним послуги, лісівництво, лісове господарство, лісівництво та лісозаготівлі, одержання продукції лісового господарства, перевезення лісопродукції, частину якої реалізовує Прикарпатський військовий лісгосп.

Копії Статуту ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" та Положення Прикарпатського військового лісгоспу ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" долучено до матеріалів справи.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно з ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

З пояснень прокурора та представника позивача випливає, що свої зобов'язання щодо оплати поставленого позивачем товару відповідачем виконувалось не належним чином, в зв'язку з виникла заборгованість в розмірі 13579,12 грн.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На підставі наведених вище норм та наданих письмових доказів, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 22, 49, 75, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" (вул. Ребета, буд. 6, м. Івано-Франківськ, 76014, код 1) кошти в сумі 13759,12 грн. (тринадцять тисяч сімсот п'ятдесят дев'ять гривень дванадцять копійок) та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю.І.

Повне рішення складено 25.03.2016.