ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.03.2016 р. Справа№ 914/3663/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В.П.,

при секретарі судового засідання Корчинському О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні

заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека « 3І», с. Сокільники,
про:розстрочку виконання рішення суду від 15.12.2015 р.,
у справі
за позовом:приватного підприємства «Аутпост-5», м. Львів,
до відповідача:товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека « 3І», с. Сокільники,
про:стягнення 41.186,47 грн.

За участю представників сторін:
стягувача:ОСОБА_1 представник, ОСОБА_2 представник,
боржника:ОСОБА_3 представник.

Учасникам судового процесу, присутнім в судовому засіданні, розяснено їхні права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Заяв про відвід суду не поступало. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

16 березня 2016 року ТзОВ «Аптека « 3І» звернулось до Господарського суду Львівської області із заявою вх.№1571/16 про розстрочку виконання рішення суду від 15.12.2015 р. у справі №914/3663/15.

17 березня 2016 року ТзОВ «Аптека « 3І» подано клопотання вх. №11083/16 про зупинення виконавчого провадження у звязку з зверненням до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 18.03.2016 р. заяву вх. .№1571/16 від 16.03.2016 р. прийнято до розгляду, розгляд такої призначено на 28.03.2016 р.

В судове засідання представник заявника (боржника) з'явився, вимоги за заявою підтримав, просив суд розстрочити виконання рішення суду на 9 місяців до грудня 2016 р.

25 березня 2016 року до суду за вх. №13049/16 від заявника подано письмові пояснення до заяви про розстрочку виконання рішення суду від 15.12.2015 р. В поданих пояснення заявник звертає увагу на суду на те, що через важку економічну ситуацію в державі в товариства зменшились обсяги господарської діяльності, а відтак зменшився прибуток підприємства. Також на рахунки боржника накладено арешт, відтак він позбавлений права сплачувати податкові зобовязання перед державним бюджетом. Крім того, заявник посилається на те, що у разі відмови в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду, товариству загрожує банкрутство.

В судове засідання представник стягувача зявився, проти поданої заяви письмово заперечив з підстав, наведених у відзиві.

24 березня 2016 року до суду за вх. №12886/16 представником стягувача подано відзив на заяву про розстрочку виконання рішення суду та документи на виконання вимог ухвали суду.

Вислухавши представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.12.2015 р. у справі №914/3663/15 задоволено позов ПП «Аутпост-5». Стягнуто з ТзОВ «Аптека « 3І» 39.302,40 грн. основної заборгованості, 1.235,88 грн. пені, 147,20 грн. 3% річних, 500,99 грн. інфляційних втрат та 1.218,00 грн. судового збору.

12 січня 2016 року на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 15.12.2015 р. видано наказ №914/3663/15.

08 лютого 2016 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження №50058066.

16 березня 2016 року боржник звернувся до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду від 15.12.2015 р. у справі №914/3663/15.

Зазначені вимоги обґрунтовує важким фінансовим становищем, повідомляє, що на рахунках товариства залишок коштів мізерний, на підтвердження чого додає довідки з банківських установ, тому виконати рішення суду по сплаті боргу немає змоги. Враховуючи наведене, просить суд розстрочити виконання рішення суду від 15.12.2015 р. у справі №914/3663/15. Затвердити такий графік виконання рішення суду:

- квітень 2016 р. 5000,00 грн.;

- травень 2016 р. 5000,00 грн.;

- червень 2016 р. 5000,00 грн.;

- липень 2016 р. 5000,00 грн.;

- серпень 2016 р. 5000,00 грн.;

- вересень 2016 р. 5000,00 грн.;

- жовтень 2016 р. 5000,00 грн.;

- листопад 2016 р. 5000,00 грн.;

- грудень 2016 р. 2404,47 грн.

Крім того, заявник просить суд зупинити виконавче провадження №50058066 про стягнення з ТзОВ «Аптека « 3І» на користь ПП «Уатпост-5» коштів в розмірі 42404,47 грн. до вирішення заяви по суті.

ГПК України в статті 121-1 передбачено можливість зупинення виконання судового рішення. Відповідно до ст. 121 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою сторони чи прокурора або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення господарського суду до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Отже, виключно суд касаційної інстанції наділений правом зупинення виконання судового рішення.

Аналогічно правова позиція висвітлена в рекомендаціях, наданих Пленумом Вищого господарського суду України в п. 8 постанови №9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України».

Відтак суд першої інстанції не наділений правами передбаченими ст.121-1 ГПК України.

Проте статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження.

Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок і строки зупинення виконавчого провадження. Так відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону.

З наведеного вище вбачається, що зупинення виконавчого провадження здійснюється державним виконавцем виносячи вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав передбачених ст. 37 та ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження».

Господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється. (абз. 2 п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 р. №9 (із змінами і доповненнями).

З огляду на вищенаведене, відсутні підстави для задоволення заяви боржника про зупинення виконавчого провадження, відтак суд відмовляє у її задоволенні.

Стягувач проти поданої заяви про розстрочку виконання рішення суду від 15.12.2015р. заперечив з наступних підстав.

Заявник просить суд розстрочити виконання рішення суду від 15.12.2015 р. до грудня 2016 року. В обгрунтуваня своїх вимог посилається на те, що боржник перебуває в важкому фінансовому становищі, майно арештовано, а на рахунках залишок коштів мізерний, на підтвердження чого надає декілька банківських довідок.

Стягувач звертає увагу суду, що боржником долучено копії декількох довідок про відкриті рахунки та залишок по них, однак немає точних відомостей чи це єдині рахунки боржника, і чому боржником не долучено до матеріалів справи звіту про фінансовий стан товариства, звіту про фінансові результати чи інші документи, які б дійсно вказували на відсутність доходів.

Також, стягувач посилається на те що, боржник 18.02.2016 р. звертався до державного виконавця з заявою розстрочити виконання рішення суду до 30.04.2016 р., а до суду звернувся з заявою про розстрочку виконання рішення суду до грудня 2016 р., незважаючи на те, що від 15.12.2015 р. дата прийняття Господарський судом Львівської області рішення у справі пройшло більше трьох місяців, протягом яких боржник не виконав рішення суду навіть частково.

Отже, беручи до уваги зазначені обставини, ПП «Аутпост-5» вважає, що заява боржника є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

При постановленні ухвали суд виходив з наступного.

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України (стаття 124 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

З правового аналізу наведеної норми вбачається, що відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, при чому такі обставини мають свідчити про неможливість або реальне ускладнення виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо). (пункт 7.1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відтак, господарський суд розглядаючи подану заяву, враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення. На підтвердження своїх доводів заявником (боржником) подано до суду довідки з банківських установ по 3 рахунках з 6 арештованих державним виконавцем про залишок коштів на рахунках, довідку з інформацією про фонд заробітньої плати за січень, лютий 2016 року, копії договорів про забезпечення ліками по пільгових рецептах соціальних категорій населення.

У цьому випадку боржником не надано до суду доказів, які б свідчили про винятковість обставин для розстрочення виконання рішення суду, надані довідки не підтверджують відсутність коштів на інших рахунках.

Відповідно до ст.43 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи диспозитивність норм Господарського процесуального кодексу України щодо повноважень суду при розстроченні виконання рішення, ухвали, постанови, зміні способу та порядку їх виконання, суд вважає, що в задоволенні заяви ТзОВ «Аптека « 3І» про розстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 15.12.2015 р. у справі №914/3663/15 слід відмовити.

З огляду на вищенаведене у сукупності та оцінюючи усі докази, які містяться у матеріалах справи, а також враховуючи диспозитивність норм Господарського процесуального кодексу України щодо повноважень суду при розстроченні виконання рішення, ухвали, постанови, зміні способу та порядку їх виконання, суд прийшов до висновку про те, що наведені доводи заявника не містять тих виняткових обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим і є підставою для розстрочення виконання судового рішення на 9 (дев'ять) місяців.

Враховую наведене, керуючись статтями 43, 32, 33, 34, 43, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Аптека « 3І» у розстрочці виконання рішення Господарського суду Львівської бласті від 15 грудня 2015 року у справі № 914/3663/15.

Суддя Трускавецький В.П.