ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2016 р.Справа № 922/106/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
до Приватного підприємства "Донком", м. Харків
про стягнення коштів в сумі 923167,79 грн.
за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність №01-42юр/3531 від 06.05.2015 р., ОСОБА_2, довіреність №01-16юр/331 від 18.01.2016 р.,

відповідача: ОСОБА_3, довіреність №б/н від 18.09.2015 р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерна компанія Харківобленерго - звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача Приватного підприємства Донком - про стягнення авансу в сумі 765559,91 грн. та штрафу в сумі 157607,88 грн. Окрім того, позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 13847,52 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором про закупівлю робіт №И1641 від 22.05.2014 р., а саме порушено строк здачі замовлених робіт.

За клопотанням сторін, у звязку з їх наміром врегулювати спір у даній справі шляхом укладення мирової угоди, в судовому засіданні 17 березня 2016 року було оголошено перерву до 29 березня 2016 року о 12 годині 50 хвилин.

В судовому засіданні 29 березня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 29 березня 2016 року заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаються на те, що аванс в сумі 765559,91 грн. ним вже витрачено на придбання матеріалу для виконання обумовлених договором робіт; враховуючи невизначені в графіку та договорі строки виконання робіт та неможливість ідентифікації наявних в матеріалах справи графіків виконання робіт саме з укладеним між сторонами договором відповідач вважає неможливим застосування до нього санкції у вигляді штрафу за порушення строків виконання робіт.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

22 травня 2014 року між позивачем (як замовником) та відповідачем (як підрядником) було укладено договір про закупівлю робіт №И1641 (далі договір про закупівлю робіт).

Відповідно до п. 1.1 договору про закупівлю робіт, підрядник зобовязується власними (залученими) силами зі своїх матеріалів та матеріалів замовника виконати для останнього наступні роботи: технічне переоснащення (шляхом модернізації) ПЛ-0,4 кВ (інв. №506840/01) від ТП 1242 з улаштуванням ТП 10(6)/0,4 кВ та ПЛ 10(6) кВ, с. Циркуни Харківського району Харківської області, а замовник прийняти і оплатити такі роботи.

Згідно з п. 3.1 договору про закупівлю робіт, загальна сума договору становить 1576078,80 грн., у тому числі загальна вартість обладнання становить 613774,39 грн., загальна вартість робіт становить 962304,41 грн.

В пункті 4.1 договору про закупівлю робіт сторони домовились, що замовник сплачує підряднику аванс від загальної суми договору. А саме окремо аванс у розмірі 75%, що становить 460330,79 грн., від загальної вартості обладнання на його придбання та 75%, що становить 721728,31 грн., від загальної вартості робіт, придбання (постачання) необхідних для виконання робіт матеріалів, виробів.

04 листопада 2014 року та 27 листопада 2014 року позивач сплатив на користь відповідача за договором про закупівлю робіт аванс за обладнання в сумі 460330,79грн. (платіжні доручення №№22287 від 04.11.2014 р. на суму 306887,20 грн. та 24764 від 27.11.2014 р. на суму 153443,59 грн., арк.с.24, 26).

В період з 04 листопада 2014 року по 22 січня 2015 року позивач сплатив на користь відповідача за договором про закупівлю робіт аванс за роботи в сумі 860561,37 грн. (платіжні доручення №№ 22286 від 04.11.2014 р. на суму 481152,21грн.; 24763 від 27.11.2014 р. на суму 240576,10 грн.; 25636 від 08.12.2014 р. на суму 35909,13 грн.; 1431 від 22.01.2015 р. на суму 102923,93 грн., арк.с. 23, 24, 27-28, т.с.1).

Відповідно до п. 4.2 договору про закупівлю робіт, замовник здійснює щомісяця проміжні платежі за виконані роботи на підставі актів (форма КБ-2В) та видаткових документів на поставку обладнання, підписаних уповноваженими представниками сторін.

В пункті 5.1 договору про закупівлю робіт сторони домовились, що строк (термін) виконання робіт передбачено календарним планом (графіком) виконання робіт. Підрядник зобовязаний виконувати роботи у відповідні строки, що встановлені календарним планом (графіком) провадження робіт (додаток №2 до договору).

Додатковою угодою до договору про закупівлю робіт №3 від 29.06.2015 р. (арк.с. 22, т.с.1) сторони домовились, що договір діє до 30.12.2015 р.

Графіком (арк.с. 21, т.с.1) сторони домовились, що роботи з технічного переоснащення (шляхом модернізації) ПЛ-0,4 кВ (інв. №506840/01) від ТП 1242 з улаштуванням ТП 10(6)/0,4 кВ та ПЛ 10(6) кВ, с. Циркуни Харківського району Харківської області мають бути виконані в липні-литопаді (арк.с. 21).

Згідно наявних в матеріалах справи актів приймання виконаних робіт від 28.11.2014 р. та 16.01.2015 р., а також довідок про вартість виконаних робіт (арк.с. 29-39), відповідач виконав, а позивач прийняв виконання, частину обумовлених договором робіт на загальну суму 555332,25 грн. (в листопаді 2014 року на суму 143636,51 грн.; в січні 2015 року 411695,74 грн.). При цьому, з актів вбачається, що відповідач придбав для виконання робіт в листопаді 2014 року матеріал на суму 82618,86 грн., а для виконання робіт в січні 2015 року 270329,95 грн., всього прибав матеріалу для виконання обумовлених договором робіт на суму 352948,81 грн.

Позивач стверджує, що решту обумовлених договором робіт відповідач не виконав, чим порушив свої зобовязання за договором про закупівлю робіт.

Відповідно до п. 6.2.1 договору про закупівлю робіт, замовник має право достроково розірвати цей договір у разі невиконання зобовязань підрядником , повідомивши його про це у строк 30 діб.

26 листопада 2015 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням (вих.№05-16юр/9464 від 24.11.2015 р., арк.с. 40) про розірвання договору про закупівлю робіт та повернення коштів.

Позивач стверджує, що сплачені за договором про закупівлю робіт кошти за роботу, яку відповідач не виконав, в сумі 765559,91 грн., відповідачем не повернуті, роботи на відповідну суму коштів не виконані.

Зі змісту п. 7.2 договору про закупівлю робіт вбачається, що сторони дійшли згоди, що у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобовязань при закупівлі робіт підрядник сплачує замовнику штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірі 10% від вартості договору.

В пункті 7.3.1 договору про закупівлю робіт сторони домовились, що підрядник за порушення терміну виконання робіт сплачує замовнику штраф в розмірі 10% від вартості договору.

Посилаючись на порушення відповідачем строків виконання обумовлених договором робіт, позивач нарахував відповідачу на підставі п. 7.3.1 договору про закупівлю робіт штраф в сумі 157607,88 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам,суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Матеріали справи свідчать, що на підставі договору про закупівлю робіт між сторонами виникли відносини з підряду, за якими відповідач зобовязався виконати роботи по технічному переоснащенню (шляхом модернізації) ПЛ-0,4 кВ (інв. №506840/01) від ТП 1242 з улаштуванням ТП 10(6)/0,4 кВ та ПЛ 10(6) кВ, с. Циркуни Харківського району Харківської області, а позивач прийняти і оплатити такі роботи.

Із загальної ціни договору про закупівлю робіт в розмірі 1576078,80 грн. (яка складається з вартості обладнання та вартості робіт), вартість робіт сторони визначили в сумі 962304,41 грн.

Наявні в матеріалах справи акти приймання виконаних робіт від 28.11.2014 р. та 16.01.2015 р., а також довідки про вартість виконаних робіт (арк.с. 29-39) свідчать, що відповідач частково виконав обумовлені договором роботи на суму 555332,25грн. (в листопаді 2014 року на суму 143636,51 грн.; в січні 2015 року 411695,74 грн.). Відповідні обставини не заперечуються та не спростовуються відповідачем.

Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов висновку, що обумовлені договором роботи відповідачем не виконано в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивачем виконано обумовлені договором про закупівлю робіт грошові зобовязання на суму 1320892,16 грн., а відповідачем виконано обумовлені договором роботи на суму 555332,25 грн.

Отже, виконані відповідачем роботи на суму 555332,25 грн. оплачені позивачем належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями (арк.с. 23-28) та не заперечується відповідачем.

Залишок вартості оплачених позивачем та не виконаних відповідачем обумовлених договором робіт становить 765559,91 грн.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надані докази виконання обумовлених договором та оплачених позивачем робіт на суму 765559,91 грн. Факт невиконання відповідних робіт визнається відповідачем.

Відповідно до п. 3.7 договору про закупівлю робіт, у разі неповернення замовнику невикористаних матеріалів, ціна виконаних робіт зменшується на вартість неповерненого матеріалу з урахуванням ПДВ.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано доказів повернення позивачу матеріалів на суму 765559,91грн., яка заявлена до стягнення у даній справі.

Акти приймання виконаних робіт від 28.11.2014 р. та 16.01.2015 р. (арк.с. 29-39) свідчать, що відповідні кошти в сумі 765559,91 грн. не були освоєні (не витрачені на придбання матеріалу на виконані роботи).

Відповідно до ч. 4 с. 849 ЦК України, замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно з ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Як свідчать наявні в матеріалах справи повідомленням про розірвання договору про закупівлю робіт та повернення коштів (вих.№05-16юр/9464 від 24.11.2015 р., арк.с. 40), а також поштові чек та опис вкладення до цінного листа про його направлення (арк.с. 42), 26 листопада 2015 року позивач відмовився від договору про закупівлю робіт, а отже - договір про закупівлю робіт №И1641 від 22 травня 2014 року є розірваним. Факт розірвання договору відповідачем не заперечується та не спростовується.

Отже, зобовязання сторін за договором про закупівлю робіт є припиненим у звязку з відмовою позивача від договору.

Таким чином, враховуючи наведене та припинення зобовязань сторін за договором про закупівлю робіт у звязку з відмовою позивача від договору, у відповідача виник обовязок повернути позивачу аванс в сумі 765559,91 грн.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надані докази повернення позивачу авансу в сумі 765559,91 грн.

За таких обставин, зважаючи, що укладений між сторонами договір про закупівлю робіт в силу ч. 4 ст. 849 ЦК України є розірваним у звязку з відмовою позивача від договору, відповідач безпідставно зберігає у себе кошти, сплачені позивачем як аванс за договором про закупівлю робіт в сумі 765559,91 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зі змісту п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України вбачається, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Враховуючи наведене, а також факт розірвання договору про закупівлю робіт, суд дійшов висновку, що відповідач сплачені позивачем кошти в сумі 765559,91 грн. зберігає без достатньої правової підстави, а отже позовні вимоги про стягнення відповідних коштів є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Викладена правова позиція підтримана численною судовою практикою, зокрема, постановами Вищого господарського суду України від 19 травня 2015 року Справа № 917/1856/14, а також в постанові Верховного Суду України від 02 березня 2016 року у справі №6-2491цс15, яка з огляду на положення статті 82 ГПК України, є обовязковою до врахування судом.

З наведених мотивів, суд констатує, що посилання відповідача, як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині на факт використання сплаченого позивачем авансу в сумі 765559,91 грн. на придбання матеріалу є необґрунтованими.

Окрім того, суд взагалі критично оцінює доводи відповідача про витрачання авансу, сплаченого позивачем в сумі 765559,91 грн. на придбання матеріалу, оскільки надані відповідачем видаткові накладні (арк.с. 91-121, т.с.1) свідчать про придбання ним матеріалів, втім не підтверджують факту придбання таких матеріалів саме на виконання робіт, обумовлених укладеним з позивачем договором про закупівлю робіт; відповідні накладні містять посилання на матеріали, які не погоджено сторонами або погоджено в меншій кількості в Підсумковій відомості ресурсів (арк.с.82-90, т.с. 1) (наприклад, затискач SL9.21, серга К1016 тощо сторонами в Підсумковій відомості ресурсів не зазначено; траверсі сталеві, серга СРС-7-16 придбано в більші кількості, ніж погоджено сторонами тощо).

Посилання відповідача, як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог, на неотримання від позивача проектної документації спростовуються матеріалами справи, оскільки наявна на Робочому проекті (арк.с. 135, т.с. 1) відмітка свідчить про отримання відповідачем відповідної документації.

Щодо позовних вимог в частині стягнення штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Зі змісту п.п. 7.2, 7.3.1 договору про закупівлю робіт вбачається, що сторони домовились про сплату відповідачем на користь позивача штрафу в розмірі 10% від вартості договору або за порушення відповідачем строків виконання обумовлених договором робіт, або за невиконання таких робіт.

Можливість застосування вказаних підстав для стягнення з відповідача штрафу, передбаченого п.п. 7.2, 7.3.1 договору про закупівлю робіт, в будь-якому випадку обумовлено необхідністю достовірного встановлення моменту, з якого обумовлені договором роботи мали бути виконані відповідачем, а їх результати - передані позивачу в повному обсязі.

Так, згідно з ч. 1 ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

З положень ст. 251 ЦК України вбачається, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

В пункті 5.1 договору про закупівлю робіт сторони домовились, що строк (термін) виконання робіт передбачається графіком.

Наданий позивачем на підтвердження факту настання строку виконання відповідачем своїх зобовязань за договором про закупівлю робіт графік (арк.с. 21) про відповідні обставини не свідчить, оскільки з його змісту вбачається, що сторони домовились, що обумовлені договором роботи мають бути виконані в липні-листопаді, але в якому році у відповідні місяці мають бути виконані відповідачем роботи сторони не погодили.

Окрім того, з наведеного графіку неможливо з достовірністю встановити його належність до договору про закупівлю робіт та додаткової угоди №3 від 29.06.2015 р. (арк.с.22), адже в ньому відсутні посилання на відповідні правочини.

Про настання кінцевого строку виконання відповідачем обумовлених договором робіт не свідчить також визначений додатковою угодою №3 від 29.06.2015 р. до договору строк дії договору (до 30 грудня 2015 р.), оскільки строк виконання роботи та строк дії договору не є тотожними поняттями.

Більше того, 26 листопада 2015 р., тобто ще до настання кінцевого строку дії договору (30 грудня 2015 р.), повідомленням (вих.№05-16юр/9464 від 24.11.2015 р., арк.с. 40) позивач відмовився від договору про закупівлю робіт, а отже зобовязання відповідача з виконання в повному обсязі обумовлених договором робіт з ініціативи самого позивача припинилися достроково, що свідчить про юридичну неспроможність тверджень позивача з приводу порушення відповідачем зобовязань з виконання обумовлених договором робіт до закінчення погодженого сторонами строку дії договору.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями статті 49 ГПК України, відповідно до якої при частковому задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог - в сумі 11483,40 грн.

З огляду на наведене, відповідно до ст.ст. 251, 570, 571, 611, 651, 837, 846, 849, 1212 ЦК України та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 38, 43, 44, 48, 49, 75, 80, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Донком» (61002, м. Харків, вул. Котлова, 185, літера Л1, ) на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ) аванс в сумі 765559,91 грн., судовий збір в сумі 11483,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Повне рішення складено 31.03.2016 р.

Суддя ОСОБА_4