УХВАЛА

01.04.2016Справа № 5011-37/1634-2012
Суддя Отрош І.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Капітал" про заміну сторони (стягувача) у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Володимирський"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремекс Інтернешенел Україна"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -

Управління Національного банку України в Сумській області

про стягнення 57422 грн. 18 коп.

Представники сторін:

від заявника: не з'явились;

від стягувача: не з'явились;

від боржника: не з'явились;

від третьої особи: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2012 у справі № 5011-37/1634-2012 позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Володимирський" задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремекс Інтернешенел Україна" суму основного боргу у розмірі 38711 грн. 21 коп., пеню у розмірі 3632 грн. 63 коп. та судовий збір у розмірі 1186 грн. 87 коп.

16.05.2012 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2012 у справі № 5011-37/1634-2012 видано наказ.

09.02.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Капітал" надійшла заява про заміну сторони (стягувача) у справі № 5011-37/1634-2012.

Обгрунтовуючи заяву сторони (стягувача) у справі № 5011-37/1634-2012, заявник вказав на те, що на підставі Договору № 43-Л про передавання в управління непроданих активів від 20.02.2015, укладеному між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Володимирський", Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Капітал" та Національним банком України, та відповідно до якого заявнику були передані в управління непродані активи банку, який ліквідовано, - Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Володимирський", заявник як довірчий власник отриманих в управління активів стягувача, набув право на стягнення заборгованості боржника у примусовому порядку, у зв'язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Капітал" просило суд замінити сторону (стягувача) з виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2012 у справі № 5011-37/1634-2012, а саме замінити Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Володимирський" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Капітал".

Внаслідок повторного автоматичного розподілу матеріалів справи, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Капітал" про заміну сторони (стягувача) у справі № 5011-37/1634-2012 передано на розгляд судді Отрош І.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2016 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Капітал" про заміну сторони (стягувача) у справі № 5011-37/1634-2012 призначено на 26.02.2016.

25.02.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від заявника надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, які суд долучив до матеріалів справи.

Судове засідання, призначене на 26.02.2016, не відбулось, у зв'язку із перебуванням судді Отрош І.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Капітал" про заміну сторони (стягувача) у справі № 5011-37/1634-2012 призначено на 15.03.2016.

Представник заявника у судове засідання 01.04.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 15.03.2016 та розпискою про відкладення розгляду справи від 15.03.2016.

Представник стягувача у судове засідання 01.04.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 965.

Представник боржника у судове засідання 01.04.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана в спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 21689745 від 11.02.2016, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстру поштових відправлень суду та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, в якому зазначено, що 24.03.2016 поштове відправлення не було вручене під час доставки.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Представник третьої особи у судове засідання 01.04.2016 не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 850.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Капітал" про заміну сторони (стягувача) у справі № 5011-37/1634-2012, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Зазначеною статтею 25 ГПК передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). У разі заміни кредитора в зобов'язанні не в повному обсязі (у подільному зобов'язанні; в разі передачі новому кредитору права на стягнення неустойки окремо від передачі прав вимоги за основним зобов'язанням тощо) новий кредитор є правонаступником первісного кредитора лише в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу відповідних прав якщо інше не встановлено договором або за законом (стаття 514 Цивільного кодексу України); при цьому якщо правонаступником заявляються відповідні вимоги, то вважається, що позов подано кількома позивачами (стаття 23 ГПК). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 ГПК стосовно прав сторін у судовому процесі.

Відповідно до п. 6-1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 № 9 ГПК не передбачено порядку розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. Однак з огляду на приписи частини першої статті 25 цього Кодексу та частини п'ятої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" розгляд відповідних заяв, поданих у справах зі спорів, що вирішувалися господарським судом, належить до повноважень названого суду.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична та юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно ч. 5 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до приписів ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України "Про виконавче провадження".

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний суд України у постанові від 20.11.2013 р. у справі № 6-122цс13.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві перебуває декілька відкритих виконавчих проваджень стосовно одного й того самого боржника боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремекс Інтернешенел Україна", зокрема виконавче провадження ВП№43283595 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.05.2012 у справі № 5011-37/1634-2012, у зв'язку з чим, на підставі ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», постановою головного державного виконавця Відділі державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 12.11.2014 ВП№43283595 приєднано виконавче провадження ВП№43283595 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.05.2012 у справі № 5011-37/1634-2012 до зведеного виконавчого провадження ВП№45450597 Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві (копія вказаної постанови долучено заявником до матеріалів заяви через канцелярію суду 25.02.2016).

Судом встановлено, що згідно з постановою Правління Національного банку України від 30.08.2011 № 301 з 31.08.2011 відкликана банківська ліцензія у Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Володимирський" та ініційована процедура ліквідації вказаного банку.

Відповідно до п. 3 постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства» від 17.08.2012 № 346 процедура ліквідації банку, розпочата до набрання чинності Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", завершується згідно з порядком, установленим законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» набув чинності 21.09.2012, з огляду на що процедура ліквідації Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Володимирський" завершується згідно з порядком, установленим законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 11 ст. 96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції до набрання чинності Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») у разі, якщо на момент закінчення строку ліквідації залишилися непроданими активи банку і негайний продаж матиме наслідком істотну втрату їх вартості, ліквідатор передає такі активи в управління визначеній Національним банком України юридичній особі, яка зобов'язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторів банку за рахунок отриманих активів.

Відповідно до п. 10.1 глави 10 розділу VI постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства» від 28.08.2001 № 369 ліквідатор визначає перелік активів банку, які підлягають продажу, та здійснює продаж як індивідуально визначеного ним активу, так і портфеля активів, формування якого може здійснюватися за різними критеріями. Після проведення інвентаризації, оцінки майна (активів) банку і складання проміжного ліквідаційного балансу ліквідатор розпочинає продаж майна (активів) банку. Ліквідатор за погодженням з Комісією Національного банку має право продати окреме майно (активи) банку за ринковою вартістю до завершення інвентаризації активів, складання початкового балансу в разі відсутності коштів для забезпечення витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Відповідно до п. 13.11 глави 13 розділу VI постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства» від 17.08.2012 № 346 ліквідатор у разі потреби передавання активів банку, які залишаються непроданими на час закінчення процедури ліквідації банку, в управління іншій юридичній собі вертається до Національного банку з відповідною пропозицією згідно зі статтею 96 Закону про банки. Таку пропозицію ліквідатор надає не пізніше ніж за два місяці до завершення процедури ліквідації банку і зазначає в ньому обсяг активів, що продавалися і не були продані, причини, а також загальну суму незадоволених вимог кредиторів. Одночасно з пропозицією ліквідатор подає: перелік непроданих активів банку; інформацію про кожний актив [його вартість (залишкову, ринкову та ліквідаційну, якщо така визначалася), ціну та порядок продажу, згідно з яким він продавався і не був проданий]; висновки про оцінку кожного активу, здійснену відповідно до законодавства України під час ліквідаційної процедури.

Згідно з п. 13.9 глави 13 розділу VI постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства» від 17.08.2012 № 346 за результатами конкурсу між банком, Національним банком і управителем укладається тристоронній договір. Договір про передавання в управління непроданих активів від імені Національного банку на підставі належно оформленої довіреності підписує посадова особа Національного банку згідно з розподілом функціональних обов'язків. Договір набирає чинності з дати його підписання.

Відповідно до п. 13.10 глави 13 розділу VI постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства» від 17.08.2012 № 346 ліквідатор передає управителю активи, а також документи щодо подальшого задоволення вимог кредиторів за рахунок цих активів на умовах, визначених у договорі (у тому числі перелік вимог кредиторів, які були включені до реєстру вимог кредиторів та залишилися незадоволеними на час закінчення ліквідаційної процедури банку, копію реєстру акціонерів банку, що ліквідовується, засвідчену реєстратором).

Згідно з п. 13.11 глави 13 розділу VI управитель відповідно до укладеного тристороннього договору: відкриває в Національному банку накопичувальний рахунок у порядку, установленому нормативно-правовими актами Національного банку; набуває прав сторони (учасника) у судових справах, у якій стороною (учасником) був банк, який ліквідовано, а також прав сторони (учасника) виконавчих проваджень за участю банку; управляє активами та може відчужувати майно за погодженням з Комісією Національного банку; задовольняє вимоги кредиторів банку.

Заявником долучено до матеріалів заяви лист Національного Банку України вих № 35-013/8588 від 11.02.2015, в якому Національний Банк України повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Капітал", що останнього визначено юридичною особою, якій передаватимуться в управління непродані активи Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Володимирський".

Судом встановлено, що 20.02.2015 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Володимирський" (установник управління), Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Капітал" (управитель) та Національним банком України укладено Договір № 43-Л про передавання управління непроданих активів, відповідно до умов якого установник управління передає в управління управителю активи, наявні на балансі установника управління на дату укладення цього договору (активи), а управитель приймає в управління активи і зобов'язується вживати всіх необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів установника управління (вигодонабувачі) відповідно до Переліку (реєстру) вимог кредиторів за рахунок активів. Перелік активів наведено в Додатку 1 до цього договору. Вигодонабувачами за договором є кредитори установника управління, які на дату підписання договору внесені до переліку (реєстру) вимог кредиторів установника управління (перелік вигодонабувачів) та розрахунки з якими не проведені. Перелік вигодо набувачів з визначеною чергою задоволення їх вимог наведено у Додатку 2 до цього договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору № 43-Л від 20.02.2015 управитель є довірчим власником отриманих в управління активів. Обмеження права довірчої власності управителя встановлюється цим договором і законодавством України.

Згідно з п. 2.1 Договору № 43-Л від 20.02.2015 установник управління зобов'язується, зокрема, протягом 10 робочих днів з дати укладення договору передати управителю активи згідно з переліком, наведеним у Додатку 1 до цього договору; документи, що підтверджують право власності на активи; документи, на підставі яких виникли майнові права та обов'язки установника управління щодо активів, у тому числі судові рішення, виконавчі документи, договори, тощо; звіти та висновки про балансову вартість кожного активу, його ціну та порядок продажу, згідно з яким актив продавався і не був проданий; документи, що підтверджують вимоги вигодо набувачів; копію реєстру акціонерів установника управління, засвідчену реєстратором, копію статуту з усіма змінами; повідомити.

Згідно з п. 2.2 Договору № 43-Л від 20.02.2015 управитель зобов'язується, зокрема, прийняти від установника управління активи та документи, передбачені договором, забезпечувати збереження отриманих активів та документів від втрати, нестачі або пошкодження; здійснювати належне та ефективне управління активами особисто та виключно в інтересах вигодо набувачів.

Відповідно до п. 2.4 Договору № 43-Л від 20.02.2015 управитель має право, зокрема, володіти, користуватись і розпоряджатись активами відповідно до законодавства України та цього договору; бути процесуальним правонаступником установника управління в справах, однією із сторін (учасників) яких є установник управління, а також правонаступником у виконавчих провадженнях, однією із сторін (учасників) яких є установник управління.

Згідно з п. 3.1 Договору № 43-Л від 20.02.2015 передавання активів від установника управління управителю здійснюється за актом про приймання-передавання, у якому зазначаються назва боржника, вид активу, його балансова вартість, вартість відповідно до виконавчих документів та за результатами незалежної оцінки, якщо така визначалася, перелік документів, які підтверджують право власності на активи, є підставою для стягнення коштів (договори, векселі, тощо), свідчать про проведену установником управління претензійно-позовну роботу.

Відповідно до п. 9.1 Договору № 43-Л від 20.02.2015 цей договір вважається укладеним з моменту підписання і діє протягом 3 (трьох) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 1029 Цивільного кодексу України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

Відповідно до ч. 1 ст. 1030 Цивільного кодексу України предметом договору управління майном можуть бути підприємство як єдиний майновий комплекс, нерухома річ, цінні папери, майнові права та інше майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 1033 Цивільного кодексу України управитель, якщо це визначено договором про управління майном, є довірчим власником цього майна, яким він володіє, користується і розпоряджається відповідно до закону та договору управління майном. Договір про управління майном не тягне за собою переходу права власності до управителя на майно, передане в управління.

У Додатку № 1 до Договору № 43-Л від 20.02.2015 наведений перелік непроданих активів банку, в тому числі майнові права за кредитними договорами, за якими проти позичальників - юридичних осіб порушено справи про банкрутство, серед яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Ремекс Інтернешенел Україна" (Кредитний договір - № 09/БГ/07/005 від 06.08.2007; загальна заборгованість станом на 17.02.2015 - 44748 грн. 71 коп.).

Судом встановлено, що за актом приймання-передавання від 26.02.2015 до Договору № 43-Д від 20.02.2015 Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Володимирський" (установник управління) передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Капітал" (управитель) прийняв, зокрема, майнові права за кредитними договорами, за якими проти позичальників - юридичних осіб порушено справи про банкрутство, серед яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Ремекс Інтернешенел Україна" (Кредитний договір - № 09/БГ/07/005 від 06.08.2007; загальна заборгованість станом на 17.02.2015 - 44748 грн. 71 коп.).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Капітал" були передані в управління непродані активи Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Володимирський" (банк, який ліквідовано), зокрема майнові права за кредитними договорами, за якими проти позичальників - юридичних осіб порушено справи про банкрутство, серед яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Ремекс Інтернешенел Україна" (Кредитний договір - № 09/БГ/07/005 від 06.08.2007; загальна заборгованість станом на 17.02.2015 - 44748 грн. 71 коп.), у зв'язку з чим заявник (Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Капітал") набуло прав стягувача у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.05.2012 у справі № 5011-37/1634-2012.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Капітал" про заміну сторони (стягувача) у справі № 5011-37/1634-2012 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 25, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Капітал" про заміну сторони (стягувача) у справі № 5011-37/1634-2012 задовольнити.

2. Замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.05.2012 у справі № 5011-37/1634-2012, а саме стягувача - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Володимирський" (40030, Сумська обл., м. Суми, площа Незалежності, буд. 10; ідентифікаційний код: 26120084) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Капітал" (01023, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 20, офіс 1105; ідентифікаційний код: 35643929).

3. Копію ухвали направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Капітал", Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Володимирський", Товариству з обмеженою відповідальністю "Ремекс Інтернешенел Україна", Управлінню Національного банку України в Сумській області та Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

Суддя І.М. Отрош