РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2016Справа №910/3041/16

За позовом Державного підприємства "ЕНЕРГОРИНОК";

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця";

про стягнення 33 598 599,12 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Деревинська О.М., представник, довіреність № 01/44-169Д від 01.02.2016;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Державного підприємства "Енергоринок" 33 598 599,12 грн. заборгованості, в тому числі суму основного боргу 32 306 661,30 грн., суму пені - 848 462,30 грн., штрафу - 10 198,65 грн., інфляційних нарахувань - 362 150,47 грн. та 3% річних у розмірі 71 126,40 грн. з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 року порушено провадження у справі № 910/3041/16, розгляд справи призначено на 17.03.2016 року.

У судовому засіданні 17.03.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт отримання ухвали господарського суду представником відповідача 29.02.2016 р.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

Будь яких клопотань щодо відкладення розгляду справи на іншу дату від відповідача через канцелярію господарського суду не надходило.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством "Енергоринок" та Державним підприємством "Донецька залізниця" 22.11.2007 року укладено договір № 4300/02 (далі - договір), відповідно до умов якого ДП "Енергоринок" зобов'язується продавати, а ДП "Донецька залізниця" зобов'язується купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору.

На виконання Закону України від 23.02.2012 №4442-УІ "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та постанови КМУ від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", 30.11.2015 між ДП "Енергоринок" та ПАТ "Українська залізниця" укладено додаткову угоду №11717/01 (додаток - 5) до договору, відповідно до якої правонаступником всіх зобов'язань (прав та обов'язків) Державного підприємства "Донецька залізниця" () за договором є публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" () (далі - Відповідач, ЕК або ПАТ "Укрзалізниця ").

Відповідно до пп. 7.2.1 п. 7.2 розділу 7 договору: "ЕК зобов'язана купувати у ДПЕ електроенергію відповідно до умов розділу 4 цього договору та здійснювати за неї своєчасні розрахунки відповідно до умов розділу 6 цього договору, а також виконувати інші умови цього договору ".

Згідно з п. 6.4 розділу 6 договору: "Остаточний розрахунок за куплену ЕК в ДПЕ електроенергію в розрахунковому місяці здійснюється ЕК до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, з поточних або інших (крім поточного рахунку із спеціальним режимом використання) рахунків ЕК У цьому випадку ЕК зобов'язана обов'язково вказати призначення платежу ".

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору, за період з 01.11.2015 року по 31.12.2015 р. відповідачем придбано у позивача електроенергію на загальну суму 101 748 289,57 грн., що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії підписаними представниками сторін та скріпленими печатками юридичних осіб.

Позивач у позовній заяві зазначає, що всупереч умовам договору, відповідач не виконав в повному обсязі взятих на себе зобов'язань по сплаті купованої електроенергії, в результаті чого у нього виникла заборгованість у сумі 32 306 661,30 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що відповідачем було повністю погашено суму основного боргу в розмірі 32 306 661,30 грн., що підтверджується наданими позивачем копіями банківських виписок.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 статті 80 ГПК), зокрема, у таких випадках, як спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Відповідно п. 1-1 ст. 80 ГПК України, судом прийнято рішення про припинення провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 32 306 661,30 грн.

В той же час, у зв'язку з порушенням строків виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань, позивач просить стягнути з відповідача 848 462,30 грн. пені, 10 198,65 грн. штрафу, інфляційні втрати в розмірі 362 150,47 грн. та 71 126,40 грн. 3% річних.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 статті 216 ГК України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підпунктом 7.3.2. договору визначено, що відповідач несе відповідальність за порушення строків оплати за отриману електроенергію, передбачених розділом 6 цього договору. В разі несплати ЕК за куплену в ДПЕ електроенергію у терміни, встановлені п.6.4 цього договору, з 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, ДПЕ має право нарахувати пеню ЕК у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягнути штраф у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу".

Здійснивши перерахунок пені та штрафу, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат та 3% річних, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних підлягають задоволенню повністю в розмірі 362 150,47 грн. та 71 126,40 грн. відповідно.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 75, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 32 306 661,30 грн. припинити.

2. Інші позовні вимоги задовольнити повністю.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) на користь Державного підприємства "ЕНЕРГОРИНОК" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, ) 848 462 (вісімсот сорок вісім тисяч чотириста шістдесят дві) грн. 30 коп. пені, 10 198 (десять тисяч сто дев'яносто вісім) грн. 65 коп. штрафу, 362 150 (триста шістдесят дві тисячі сто п'ятдесят) грн. 47 коп. інфляційних втрат, 71 126 (сімдесят одна тисяча сто двадцять шість) грн. 40 коп. трьох процентів річних та 206 700 (двісті шість тисяч сімсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 28.03.2016 р.