ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відкладення розгляду справи

24 березня 2016 р. Справа № 902/179/16

Господарський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Білоуса В.В.,

при секретарі судового засідання Нестерові Д.О.,

розглянувши в приміщенні суду справу

за позовом:Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (м.Київ, вул.Ковпака, 29)

до:Публічного акціонерного товариства "Науково - виробнича компанія "Світязь" (21034, м.Вінниця, вул.Соборна, 85)

про стягнення 55 492,15 грн.

за участю представників :

позивача : ОСОБА_1- голова правління;

позивача : ОСОБА_2- згідно довіреності;

позивача : ОСОБА_3- згідно довіреності;

відповідача: не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Науково - виробнича компанія "Світязь" про стягнення 55 492,15 грн..

Ухвалою суду від 03.03.2016 р. було порушено провадження у справі № 902/179/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 24.03.2016 р..

Вказаною ухвалою явку в засідання представників позивача, відповідача для надання пояснень, з доказами про повноваження, визначеними ст.28 ГПК України та з документами, що посвідчують особу було визнано обовязковою.

Також зобов'язано сторін надати суду необхідні для вирішення спору додаткові докази через канцелярію суду з супровідним листом до 21.03.2016 р., в тому рахунку, зобов'язано позивача надати: оригінали (в судове засідання для огляду і за необхідністю залучення в матеріали справи) та читаємі належним чином засвідчені копії документів (відмітка про засвідчення копії документа містить запис: "Згідно з оригіналом", назву посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дату засвідчення копії - ДСТУ 4163-2003) доказів наданих з позовною заявою; детальний обґрунтований розрахунок сум що пред'явлені до стягнення, в тому рахунку боргу, інфляційних втрат, пені із зазначенням періодів нарахування, з урахуванням вимог ст.253, ч.5 ст.254 ЦК України, ч.6 ст.232 ГК України; докази про дату, суму, призначення отриманих оплат (платіжні доручення, банківські витяги) як до так і після пред'явлення позову, якщо таке мало місце; докази які стверджують надання кредиту відповідачеві (платіжне доручення, тощо); письмові пояснення з доказами про те, в якій сумі і коли було надано кредит, якими доказами це підтверджується, в які строки і в якій сумі кредит підлягав поверненню, в якій сумі і коли кредит було повернуто і якими доказами це стверджується, якщо повернення кредиту здійснювалося; в якій сумі і за який період нараховано відсотки за користування кредитом, в які строки і в яких сумах, і на підставі чого вони мали бути сплачені, в якій сумі отримана оплата відсотків за користування кредитом, якими доказами це стверджується (якщо оплата відсотків здійснювалася); витяги державного реєстратора із ЄДР про перебування в них позивача, відповідача із зазначенням місцезнаходжень станом на дату подання позову до суду, копію статуту відповідача; детальний акт звірки розрахунків для проведення якої з'явитися до відповідача; докази того, що в провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, були чи є спори пов'язані з предметом даного позову; всі інші докази які мають значення для об'єктивного і законного вирішення спору та які обґрунтовують можливі доводи чи заперечення.

Зобов'язано відповідача надати суду письмові пояснення (відзив на позов) щодо обґрунтованості чи необґрунтованості заявленого позову з посиланням на норми законодавства, наданням доказів в обґрунтування цих пояснень; докази про дату, суму, призначення проведених оплат (платіжні доручення, банківські витяги) як до так і після пред'явлення позову, якщо таке мало місце; контррозрахунок позовних вимог; докази про дату, суму, призначення отриманих оплат (платіжні доручення, банківські витяги) як до так і після пред'явлення позову, якщо таке мало місце; провести з позивачем звірку розрахунків, за результатами якої підписати детальний акт звірки; копії статутів, довідок про включення до ЄДРПОУ станом на дату подання позову; докази того, що в провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, були чи є спори пов'язані з предметом даного позову; всі інші докази які мають значення для об'єктивного і законного вирішення спору та які обґрунтовують можливі доводи чи заперечення.

Ухвалою від 03.03.2016 р. зобов'язано сторін у випадку невиконання сторонами будь-яких вимог даної ухвали надати суду письмові пояснення з обґрунтуванням причин її невиконання.

Витребування цих доказів було обумовлене вимогами ст. 33, 34, 43, п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України, згідно яких позовна заява повинна містити докази які підтверджують викладені в ній обставини. Докази мають подаватися сторонами. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Якщо обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач, вимог ухвали суду від 03.03.2016 р. про надання додаткових доказів, витребуваних вказаною ухвалою, не виконав.

Окрім того, позивач не виконав вимог вказаної ухвали суду щодо забезпечення явки в судове засідання свого уповноваженого представника.

Позивач, письмових пояснень з обґрунтуванням причин невиконання вимог ухвали суду від 03.03.2016 р. не надав.

24.03.2016 р. від позивача на електронну пошту суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Суд, дослідивши дане клопотання, не приймає його до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до п.1.5.17. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом ДСА України від 20.02.2013р. N 28, документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Про відсутність у вказаному клопотанні електронного цифрового підпису 24.03.2016 р. судом складено відповідну довідку.

24.03.2016 р. від відповідача до суду надійшла заява про застосування строку позовної давності.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Обов'язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена частиною третьою статті 129 Конституції України як одна з основних засад судочинства.

Частиною 4 статті 129 Конституції України встановлено, що за неповагу до суду і судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

Статтею 11 Закону України "Про судоустрій України" передбачено, зокрема, що:

- судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України;

- невиконання судових рішень тягне передбачену законом відповідальність.

Відповідно до статті 45 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі статтею 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини другої статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право, зокрема, подавати докази та брати участь в їх дослідженні.

Водночас частиною першою статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а статті 38 і 65 названого Кодексу уповноважують господарський суд в разі недостатності доказів витребувати їх, у тому числі в порядку підготовки справи до розгляду.

До того ж згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Неподання або несвоєчасне подання доказів з неповажних причин, спрямоване на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

В абз.1-3 п.3.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", п.4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.12.2007 року № 01-8/973 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права", п.3 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010 р. № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" наголошено на тому, що неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням конкретних обставин справи можуть тягти за собою, зокрема, такі наслідки:

- стягнення штрафу з винної сторони в доход державного бюджету України (пункт 5 статті 83 ГПК);

- винесення у встановленому порядку окремих ухвал (стаття 90 ГПК).

При цьому слід мати на увазі, що передбачене пунктом 5 статті 83 ГПК право господарського суду у прийнятті рішення стягнути з винної сторони штраф у доход державного бюджету України стосується не лише рішень, прийнятих по суті справи, а й ухвал, у тому числі тих, якими розгляд справи не закінчується (наприклад, ухвали про відкладення розгляду справи у зв'язку з неявкою в судове засідання представника учасника судового процесу та/або неподанням ним витребуваних судом матеріалів тощо).

Неподання сторонами, витребуваних судом документів, при наявності достовірних доказів, які підтверджують факт належності повідомлення їх про дату, час та місце судового засідання без надання пояснень поважності причин невиконання вимог ухвали суду на думку суду переконливо свідчить про зловживання процесуальними правами позивачем, відповідачем у даній справі.

За вказаних обставин суд вбачає, що позивач без поважних причин не подав витребувані судом матеріали, необхідні для вирішення спору, оскільки поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами.

Згідно ч.2 ст.4-3 ГПК України господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно п.1, п.2 ч.1 ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів.

Ненадання позивачем додаткових доказів, витребуваних ухвалою суду від 03.03.2016 р., неявка в судове засідання уповноваженого представника позивача не дозволяє суду вирішити спір в даному судовому засіданні. Тому розгляд справи підлягає відкладенню на іншу дату.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на іншу дату, розгляд заяви відповідача про застосування строку позовної давності підлягає відкладенню до наступного судового засідання.

Керуючись ст. 4-3, 4-5, 22, 27, 28, 32, 33, 34, 36, 50, 51, п.1, п.2 ч.1 ст.77, 86, 115 Господарського процесуального кодексу України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Розгляд справи відкласти на 14 квітня 2016 р. о 10:30 год., в приміщенні господарського суду, кімн. № 1114.

2. Явку в засідання представників позивача, відповідачів для надання пояснень, з доказами про повноваження (для представників сторін - доручення, для керівників підприємств та організацій документи, що посвідчують їх посадове становище), визначеними ст.28 ГПК України та з документами, що посвідчують особу (паспорт або службове посвідчення), визнати обовязковою.

3. Зобовязати сторони надати суду необхідні для вирішення спору докази через канцелярію суду з супровідним листом до 11.04.2016 р. (кінцевий термін для надходження доказів до суду), в тому рахунку:

Позивачу: письмові пояснення з доказами про поважність причин невиконання вимог ухвали суду від 03.03.2016 р. про порушення провадження у справі № 902/179/16; оригінали (в судове засідання для огляду і за необхідністю залучення в матеріали справи) та читаємі належним чином засвідчені копії документів (відмітка про засвідчення копії документа містить запис: "Згідно з оригіналом", назву посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дату засвідчення копії - ДСТУ 4163-2003) доказів наданих з позовною заявою; всі судові рішення з приводу спору з відповідачем по договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 63 від 08.10.2002 р.; детальний обґрунтований розрахунок відсотків із зазначенням в ньому про те з якої суми тіла кредиту і за який період вони нараховані; письмово викласти процесуальну позицію щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності; оригінали документів наданих з позовною заявою, в тому числі договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 63 від 08.10.2002 р.; письмові пояснення про те до якої дати (дат) відповідач зобов'язаний був повернути тіло кредиту, сплатити відсотки, в яких сумах і на підставі чого; докази в обґрунтування позовної заяви, оригінали доказів, оскільки копії додані до позовної заяви містять нечитаємий текст, а відповідач заперечує наявність у нього оригіналів доказів; детальний обґрунтований розрахунок сум що пред'явлені до стягнення, в тому рахунку боргу, інфляційних втрат, пені із зазначенням періодів нарахування, з урахуванням вимог ст.253, ч.5 ст.254 ЦК України, ч.6 ст.232 ГК України; докази про дату, суму, призначення отриманих оплат (платіжні доручення, банківські витяги) як до так і після пред'явлення позову, якщо таке мало місце; докази які стверджують надання кредиту відповідачеві (платіжне доручення, тощо); письмові пояснення з доказами про те, в якій сумі і коли було надано кредит, якими доказами це підтверджується, в які строки і в якій сумі кредит підлягав поверненню, в якій сумі і коли кредит було повернуто і якими доказами це стверджується, якщо повернення кредиту здійснювалося; в якій сумі і за який період нараховано відсотки за користування кредитом, в які строки і в яких сумах, і на підставі чого вони мали бути сплачені, в якій сумі отримана оплата відсотків за користування кредитом, якими доказами це стверджується (якщо оплата відсотків здійснювалася); витяги державного реєстратора із ЄДР про перебування в них позивача, відповідача із зазначенням місцезнаходжень станом на дату подання позову до суду, копію статуту відповідача; детальний акт звірки розрахунків для проведення якої з'явитися до відповідача; докази того, що в провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, були чи є спори пов'язані з предметом даного позову; всі інші докази які мають значення для об'єктивного і законного вирішення спору та які обґрунтовують можливі доводи чи заперечення.

Відповідачу: докази про дату, суму, призначення проведених оплат (платіжні доручення, банківські витяги) як до так і після пред'явлення позову, якщо таке мало місце; контррозрахунок позовних вимог; провести з позивачем звірку розрахунків, за результатами якої підписати детальний акт звірки; докази того, що в провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, були чи є спори пов'язані з предметом даного позову; всі інші докази які мають значення для об'єктивного і законного вирішення спору та які обґрунтовують можливі доводи чи заперечення.

4. Копії доказів подавати належним чином засвідченими (відмітка про засвідчення копії документа містить запис: "Згідно з оригіналом", назву посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дату засвідчення копії - ДСТУ 4163-2003).

5. Копії ухвали надіслати позивачеві, відповідачеві рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У випадку невиконання сторонами будь-яких вимог даної ухвали надати письмові пояснення з обґрунтуванням поважності причин її невиконання.

Невиконання вимог ухвали сторонами тягне за собою застосування штрафу до 1700 грн. відповідно до п. 5 ст. 83 ГПК України, а в разі неподання позивачем без поважних причин витребуваних судом матеріалів або неявки представників позивача у судове засідання, позов може бути залишено без розгляду (п.5 ст. 81 ГПК України).

Неявка представників сторін в судове засідання в разі повідомлення їх належним чином не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (м.Київ, вул.Ковпака, 29)

3 - відповідачу (21034, м.Вінниця, вул.Соборна, 85)