РІШЕННЯ

24.03.2016Справа №910/1098/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/1098/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Солум», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Литий Камінь», м. Київ,

про стягнення 51 559,13 грн.,

за участю представників:

позивача - Кирильчук В.В. (довіреність від 03.12.2015 № б/н);

відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Солум» (далі - ТОВ «Солум») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Литий Камінь» (далі - ТОВ «Литий Камінь») про стягнення 51 559,13 грн. за неналежне виконання умов договору оренди від 01.02.2014 № б/н (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2016 було порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 11.02.2016.

11.02.2016 ТОВ «Литий Камінь» подало суду зустрічний позов про визнання недійсним Договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2016 зустрічну позовну заяву і додані до неї документи було повернуто ТОВ «Литий Камінь» без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

11.02.2016 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись, зокрема, на те що: Договір сторонами не укладався; ТОВ «Литий Камінь» не користувався приміщенням; отже, підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення боргу з орендної плати немає.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2016 розгляд справи було відкладено, у зв'язку з неявкою представників позивача.

15.02.2016 ТОВ «Литий Камінь» подало суду зустрічну позовну заяву до ТОВ «Солум» про визнання Договору недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2016 прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду разом з первісним позовом.

23.02.2016 позивач подав суду письмові пояснення та відзив на зустрічну позовну заяву, в якому ТОВ «Солум» заперечував проти задоволення позовних вимог повністю.

У судовому засіданні 23.02.2016 було оголошено перерву до 01.03.2016 відповідно до статті 77 ГПК України.

01.03.2016 ТОВ «Солум» подало суду клопотання про відкладення судового розгляду та продовження строку розгляду справи.

01.03.2016 ТОВ «Литий Камінь» подало суду заяву про відмову від зустрічного позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2016 припинено провадження у справі № 910/1098/16 в частині зустрічного позову ТОВ «Литий Камінь» до ТОВ «Солум» про визнання Договору недійсним; відкладено розгляд справи на 10.03.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 відкладено розгляд справи на 17.03.2016, у зв'язку з неявкою представників відповідача та можливим мирним врегулюванням спору.

17.03.2016 представник позивача подав суду клопотання про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2016 продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів; відкладено розгляд справи на 24.03.2016, у зв'язку з неявкою представників відповідача та можливим мирним врегулюванням спору.

Представник позивача у судовому засіданні 24.03.2016 надав пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав повністю.

Представники відповідача у судове засідання 24.03.2016 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду не виконали.

Ухвали Господарського суду міста Києва було надіслано сторонам на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Крім того, до матеріалів справи долучено копії ухвал суду з конвертами, які повернулися з адреси відповідача з відмітками пошти «за місцем обслуговування не знаходиться».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 24.03.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2014 ТОВ «Солум» (орендодавець) та ТОВ «Литий Камінь» (орендар) укладено Договір, за умовами якого:

- орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове, платне користування нежитлові приміщення, а саме: частину групи нежитлових приміщень № 94 (в літ.А) загальною площею 81,3 кв.м., розташовані за адресою: Україна, м. Київ, вул. Жилянська, 118 (пункт 1.1 Договору);

- починаючи з дати прийняття орендарем від орендодавця приміщень за актом прийому-передачі, орендар сплачує орендодавцю оренду плату за користування приміщенням (пункт 5.1 Договору);

- орендна плата за календарний місяць оренди за Договором складає 18 413,98 грн., крім того ПДВ у розмірі 3 682,80 грн., всього орендна плата за календарний місяць оренди складає 22 096,78 грн. Орендна плата складається з плати за користування приміщенням та плати за користування земельною ділянкою (пункт 5.2 Договору);

- орендар самостійно сплачує оренду плату щомісяця до 10-го числа місяця, що передує оплачуваному на підставі рахунків, виставлених орендодавцем. В разі ненадання рахунків орендодавцем, орендар зобов'язаний сплатити орендну плату на підставі Договору (підпункт 5.3 Договору);

- Договір укладений та вступає в дію з моменту підписання його обома сторонами і скріплення підписами та або печатками сторін та діє протягом строку оренди, встановленого в Договорі. Сторони засвідчують, що вони дійшли згоди з усіх істотних умов Договору. В усіх випадках припинення дії Договору зобов'язання фінансового характеру припиняються з моменту їх виконання (пункту 10.5 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - директомо Малаі Сергіоса, який діяв на підставі статуту, та директором Могильним Володимиром Миколайовичем, який діяв на підставі статуту, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором з оренди майна.

Судом встановлено, що позивач передав, а відповідач прийняв нежитлове приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі приміщень від 01.02.2014, який підписано повноважними представниками сторін і скріплено печатками.

У частині першій статті 762 ЦК України зазначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами першою та четвертою статті 286 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач договірні зобов'язання в частині здійснення платежів з орендної плати за лютий - квітень 2014 року належним чином не виконав, внаслідок чого виник борг у сумі 51 559,13 грн.

Разом з тим, 12.03.2014 позивач надіслав відповідачу лист-повідомлення № 17-02/14 про розірвання Договору, в якому повідомив про дострокове розірвання Договору, який буде вважатися достроково припиненим 10.04.2014.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін.

Згідно зі статтею 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Так, підпунктом 9.2.8 пункту 9.2 Договору сторони передбачили, що Договір вважається розірваним за взаємною згодою сторін без підписання будь-яких додаткових угоду якщо за ініціативою орендодавця за умови письмового повідомлення орендодавцем про це орендаря, надісланого на адресу орендаря, вказану у Договорі. При цьому Договір вважається розірваним через 30 календарних з дня надання/надсилання орендодавцем зазначеного письмового повідомлення орендарю.

Отже, Договір є розірваним з ініціативи орендодавця у порядку визначеному у Договорі сторонами.

Що ж до звільнення приміщення, то позивач повідомив суд про те, що відповідач ухилявся від підписання акта приймання-передачі приміщення, проте фактично користування ним припинив.

ТОВ «Солум» виставляло ТОВ «Литий Камінь такі рахунки на оплату: від 28.02.2014 № А-2-0000005 на суму 22 096,78 грн.; від 03.03.2014 № А-3-0000002 на суму 22 096,78 грн.; від 01.04.2014 № А-4-000002 на суму 7 365,59 грн.

Умовами Договору сторони визначили, що відповідач зобов'язаний оплатити оренду і без наявності виставлених рахунків, на підставі Договору.

ТОВ «Литий Камінь» не подало суду доказів сплати орендних платежів і погашення заборгованості.

Також, відповідач не підтвердив документально твердження про те, що ТОВ «Литий Камінь» фактично не користувалося приміщенням.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 51 559,13 грн. боргу з орендної плати є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Литий камінь» (03113, м. Київ, проспект Перемоги, 62-Б; ідентифікаційний код: 31647631) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Солум» (01001, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 16; ідентифікаційний код: 36867614): 51 559 (п'ятдесят одну тисячу п'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 13 коп. та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 30.03.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук