ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2016р. Справа№ 914/399/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів

до відповідача: Державного підприємства «Видавничо-поліграфічного підприємства Міністерства оборони України «Армія України», м. Львів

про: стягнення 44742,10 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію за період з січня 2014 р. по грудень 2015 р.

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Зусько І.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 502-4621/2 від 28.12.2015 року)

від відповідача: не зявився

Представнику позивача розяснено його права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. У судовому засіданні 29.03.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» до Державного підприємства «Видавничо-поліграфічного підприємства Міністерства оборони України «Армія України» про стягнення 44742,10 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію.

Ухвалою суду від 15.02.2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 01.03.2016 року. Ухвалою суду від 01.03.2016 року розгляд справи відкладено на 15.03.2016 року. В судовому засіданні 15.03.2016 року оголошено перерву до 29.03.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються порушенням відповідачем положень Договору про постачання електричної енергії №60740 від 18.07.2006 р. в частині повної та вчасної оплати використаної електроенергії, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав, наведених у позовній заяві, долучив до матеріалів справи (клопотання вх.№13481/16 від 29.03.2016 р.) підписаний представниками та скріплений печатками сторін Акт №497 звірки розрахунків від 22.03.2016 р., з якого вбачається, що заборгованість відповідача станом на 01.03.2016 р. становить 49786,18 грн.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог попередніх ухвал суду не виконав, відзиву на позовну заяву чи доказів погашення заборгованості не подав, причин неявки не повідомив, хоча про час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

18.07.2006 року між ВАТ «Львівобленерго», яке згідно рішення загальних зборів акціонерів від 14.04.2011 р. перейменоване у Публічне акціонерне товариство «Львівобленерго», (Постачальник) та Державним підприємством «Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України «Армія України» (Споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії №60740 (Договір), відповідно до п.1. якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю зазначеною в додатку №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Як зазначив позивач у позовній заяві, в порушення умов Договору за період з січня 2014 р. по грудень 2015 р. відповідач неповністю розрахувався за спожиту електричну енергію, внаслідок чого в нього виникла заборгованість у розмірі 44742,10 грн. На підтвердження наявної заборгованості позивачем до матеріалів справи долучено Акти про використану електричну енергію за червень-грудень 2015 р. та Рахунки за активну електроенергію за червень-грудень 2015 р.

В період з 01.01.2014 р. по 01.12.2015 р. відповідачем спожито електроенергії на суму 50797,49 грн., фактично оплачено за цей період 62075,42 грн.

Кошти, що перераховувались відповідачем за електричну енергію, зараховувались позивачем як погашення існуючої заборгованості з найдавнішим терміном її виникнення у відповідності до п.6.5. Правил користування електричною енергією, а саме на погашення суми боргу у розмірі 56020,63 грн., встановленої рішенням господарського суду Львівської області від 17.12.2013 р. у справі №914/3865/13.

З долученого позивачем до справи Акту №497 звірки розрахунків від 22.03.2016 р. вбачається, що заборгованість відповідача станом на 01.03.2016 р. становить 49786,18 грн.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача 44742,10 грн. боргу за спожиту електроенергію.

Відповідач проти задоволення позову у встановленому законом порядку не заперечив, доказів погашення заборгованості не подав, про наявність таких суд не повідомив.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення повністю з огляду на наступне.

Згідно ст. 175 Господарського Кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією, постачання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, який укладається між споживачем та постачальником електричної енергії.

Відповідно до пункту 5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 року (із змінами та поповненнями), договір на постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обовязків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Згідно з підпунктом 1 пункту 10.2 Правил споживач електричної енергії зобовязаний користуватись електричною енергією для власних потреб виключно на підставі договору.

За змістом частини 2 статті 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору електропостачання не допускається.

Постачання електроенергії у спірних правовідносинах здійснюється на підставі укладеного між сторонами Договору про постачання електричної енергії №60740 від 18.07.2006 р. 30.12.2011 р. сторонами укладено Додаткову угоду до договору №60740 від 18.07.2006 р.

Всупереч взятим на себе зобовязанням за Договором відповідач не оплатив повністю вартість використаної електроенергії за червень-грудень 2015 р., у звязку з чим позивач просить суду стягнути з відповідача 44742,10 грн. боргу за спожиту електроенергію.

На підтвердження наявної заборгованості позивачем до матеріалів справи долучено Акти про використану електричну енергію за червень-грудень 2015 р. та Рахунки за активну електроенергію за червень-гурдень 2015 р.

Відповідно до п.2.3. Договору Споживач зобовязався оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №2 «Порядок розрахунків» та №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Пунктом 2. Додатку №2 «Порядок розрахунків» до Договору №60740 від 18.07.2006 р. встановлено, що розрахунковим періодом вважається період з 27 числа попереднього місяця до 26 числа поточного місяця (включно) та прирівнюється до календарного. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на зазначений у договорі поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії.

Відповідно до п.1. Додатку №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» до Договору №60740 від 30.12.2011 р. покази засобів обліку відповідно до Переліку обєктів і точок комерційного обліку Споживача знімаються візуально 26 числа кожного місяця о 24.00 годині представником споживача. Належно оформлений Акт про використану електричну енергію Споживач не пізніше першої половини наступного робочого дня наручно в двох примірниках надає в розрахункову групу електропостачальної організації.

Згідно положень пунктів 4 і 5 Додатку №2 до Договору Споживач до 15 числа розрахункового періоду сплачує 50 % вартості заявленого (очікуваного) обсягу споживання на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію спожиту протягом розрахункового періоду здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені наслідки порушення зобовязання.

З огляду на викладене, суд вважає підставними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 44742,10 грн. заборгованості за спожиту електроенергію за Договором №60740 від 18.07.2006 р.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судові витрати в сумі 1378,00 грн. слід покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, Законом України «Про електроенергетику», ст.ст. 174, 175, 216, 218 Господарського кодексу України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з боржника Державного підприємства «Видавничо-поліграфічного підприємства Міністерства оборони України «Армія України» (79034, м. Львів, вул. Тернопільська, 38; ідентифікаційний код юридичної особи 24975953) на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3; ідентифікаційний код юридичної особи 00131587) 44742,10 грн. заборгованості за спожиту електроенергію та 1378,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 31.03.2016 р.

Суддя Кидисюк Р.А