ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.03.16р. Справа № 904/956/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВНП ЕНЕРГІЯ", м. Харків

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №0203/02 від 02.03.16р.

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВНП ЕНЕРГІЯ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про стягнення заборгованості у розмірі 233 463,60грн., пені у розмірі 124 822,58грн., 3% річних у розмірі 7 362,12грн., інфляційних у розмірі 93 554,09грн.

Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору №14-16/541-КП від 23.09.2014р., укладеного між сторонами, в частині повної та своєчасної оплати поставленої продукції.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що датою поставки продукції є дата, вказана представником покупця (відповідача) на товаросупровідних документах, а не дата їх оформлення. Відповідач вважає, що, оскільки у товаросупровідних документах він не вказав дату приймання продукції, це унеможливлює визначення початку перебігу строку для розрахунків. Отже, на думку відповідача, у нього відсутнє порушення зобов"язання з оплати за продукцію. Крім того відповідач зазначає, що позивач згідно Специфікації від 23.09.2014р. до договору повинен був також виконати монтаж та пусконалагоджування обладнання, чого не зробив.

У судовому засіданні оголошувалась перерва згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

24.03.2016р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2014р. між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВНП ЕНЕРГІЯ" (постачальник) був укладений договір №14-16/541-КП, за умовами якого постачальник зобов"язався поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі - продукція), в асортименті, кількості, у строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами у даному договорі та специфікаціях, які є невід"ємними частинами договору, а покупець зобов"язався прийняти та оплатити продукцію у відповідності до умов договору.

Згідно п.5.1. договору загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій до даного договору, однак не повинна перевищувати 999 000,00грн., з урахуванням ПДВ.

За п.5.2. договору ціни на продукцію встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до договору.

Згідно п.2.5. договору продукція вважається переданою постачальником та прийнятою покупцем:

- за фактичною кількістю продукції, поставленої в узгоджене місце призначення поставки, згідно даних, вказаних у залізничних (автомобільних) накладних; пакувальних листах;

- за якістю - у відповідності до якісних показників, зазначених у сертифікаті якості заводу-виробника, технічним характеристикам та іншим вимогам до даної продукції.

За п.4.1. договору поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та у строки, узгоджені сторонами у специфікаціях. Під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, які супроводжуються одним документом про якість, та/або одним товаросупровідним документом.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що умови поставки продукції - DDP, згідно "Інкотермс-2000". Місце пункту призначення вказується сторонами у відповідних специфікаціях до договору.

Відповідно до п.4.3. договору на підтвердження поставки постачальник зобов"язаний надати покупцю такі товаросупровідні документи: рахунок-фактуру; податкову накладну; відповідні товаросупровідні накладні (видаткову накладну, товарно-транспортну накладну); сертифікат якості (за необхідності); та/або паспорт чи іншу технічну документацію, передбачену до даного виду продукції; сертифікат відповідності (за необхідності); інструкцію з експлуатації (якщо даний документ передбачений); технічну документацію, передбачену п.2.3. договору. У випадку поставки продукції без товаросупровідної документації, що спричинить неможливість здійснити приймання за кількістю та/або якістю та/або комплектністю, покупець має право відмовитись від приймання партії, що надійшла, та, на власний розсуд, повернути продукцію постачальнику або прийняти її на зберігання.

Згідно п.4.4. договору датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником, про приймання продукції.

Зобов"язання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції у розпорядження покупця у вище узгодженому пункті призначення поставки. Зобов"язання покупця вважаються виконаними з моменту прийняття та оплати поставленої продукції (п.4.5. договору).

Пунктом 4.11. договору передбачено, що право власності на продукцію переходить від постачальника до покупця після виконання покупцем усіх необхідних процедур із приймання продукції за кількістю, якістю та комплектністю і підписання покупцем видаткової накладної.

Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами. У випадку належного виконання обома сторонами своїх зобов"язань строк дії договору встановлюється до 31.12.2015р. включно. У випадку невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобов"язань за договором строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами усіх взятих на себе зобов"язань (п.8.1. договору).

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Специфікацією від 23.09.2014р. сторони узгодили найменування продукції, яка підлягала поставці, вартістю 301 440,00грн., умови поставки: DDP ("Інкотермс-2000") - Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Маяковського, 33, ш. Західно-Донбаська.

Специфікацією від 19.11.2014р. сторони узгодили найменування продукції, яка підлягала поставці, вартістю 113 463,60грн., умови поставки: DDP ("Інкотермс-2000") - Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Тернівська, 5.

Позивач на виконання умов договору та Специфікацій поставив відповідачу продукцію на загальну суму 414 903,60грн., що підтверджується видатковими накладними №84 від 17.11.2014р. та №104 від 26.12.2014р., які підписані сторонами без зауважень (а.с.22, 27), а також підписаними товарно-транспортними накладними №Р84 від 17.11.2014р. та №Р104 від 26.12.2014р., в яких зазначено, що відповідач отримав супровідні документи на вантаж, зокрема, рахунки та податкові накладні (а.с.23-25, 28-30).

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 5.3. договору передбачено, що розрахунки за поставлену продукцію здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на 60-й календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції, якщо інший більший строк відстрочки оплати не узгоджений у відповідній специфікації. У випадку, якщо строк оплати припадає на вихідний/неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Відповідно до Специфікації від 23.09.2014р. до договору розрахунки за даною специфікацією здійснюються на 90-й календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції.

Згідно Специфікації від 19.11.2014р. до договору розрахунки за даною специфікацією здійснюються на 60-й календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови договору та Специфікацій, відповідач повинен був здійснити оплату за видатковою накладною №84 - 16.02.2015р., а за видатковою накладною №104 - 24.02.2015р.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач частково розрахувався з позивачем за видатковою накладною №84 від 17.11.2014р. на загальну суму 181 440,00грн. (17.03.2015р. - 101 440,00грн., 08.04.2015р. - 30 000,00грн., 16.04.2015р. - 50 000,00грн.).

Станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за договором №14-16/541-КП від 23.09.2014р. згідно видаткових накладних №84 від 17.11.2014р. та №104 від 26.12.2014р. складає 233 463,60грн., що підтверджується матеріалами справи та підлягає до стягнення.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.6.7. договору у випадку несвоєчасної оплати продукції покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості несплаченої продукції.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 17.02.2015р. по 09.02.2016р. у розмірі 124 822,58грн.

Господарський суд, перерахувавши пеню, встановив, що вона розрахована позивачем правильно.

Відповідно до ч.2 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Неустойка як засіб розумного стимулювання виконання основного грошового зобов"язання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

На думку суду, за викладених обставин, нарахована сума пені не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509, ч.ч.1, 2 ст.627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності та розумності, як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права. Окрім пені позивач нарахував 3% річних та інфляційні, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених коштів відповідачем. Тому при зменшенні розміру пені позивач не несе значного негативного наслідку у своєму фінансовому стані.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що зменшення нарахованої пені є правом суду, з урахуванням інтересів обох сторін, а також того, що розмір пені надмірно великий, суд вважає за можливе зменшити його на 50% та стягнути 62 411,29грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за загальний період з 17.02.2015р. по 09.02.2016р. у розмірі 7 362,12грн., а також інфляційні з березня 2015р. по січень 2016р. у розмірі 93 554,09грн.

Господарський суд, перерахувавши 3% річних та інфляційні, встановив, що вони розраховані позивачем правильно та підлягають до стягнення.

Посилання відповідача на відсутність у товаросупровідних документах дати приймання продукції покупцем, як дати поставки згідно умов п.4.4. договору, суд до уваги не приймає, оскільки за відсутності у товаросупровідних документах зазначеної покупцем дати прийняття продукції, виходячи із загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значень термінів, датою поставки слід вважати дату складання товаросупровідних документів. Крім того, якщо дата поставки була іншою, то відповідач повинен був надати суду докази, а не посилатись на відсутність дати поставки продукції. Видаткові та товарно-транспортні накладні містять підпис уповноваженої особи відповідача про отримання продукції та відповідні штампи. Наполягаючи на тому, що датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на товаросупровідних документах, саме відповідач повинен контролювати проставлення цієї дати представниками ПАТ "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" на документах.

Доводи відповідача про те, що позивач згідно Специфікації від 23.09.2014р. до договору повинен був також виконати монтаж та пусконалагоджування обладнання, суд вважає безпідставними, оскільки позивач виконав взяті на себе зобов"язання з поставки продукції, а відповідач прийняв дану продукцію та ніяких зауважень не зробив.

Відповідно до п.3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна, 76, , р/р2940 в ПАТ "ПУМБ", м. Донецьк, МФО 334851) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВНП ЕНЕРГІЯ" (61002, АДРЕСА_1, , п/р873 в ПАТ "БАНК "ГРАНТ", МФО 351607) заборгованість у розмірі 233 463,60грн. (двісті тридцять три тисячі чотириста шістдесят три грн. 60коп.), пеню у розмірі 62 411,29грн. (шістдесят дві тисячі чотириста одинадцять грн. 29коп.), 3% річних у розмірі 7 362,12грн. (сім тисяч триста шістдесят дві грн. 12коп.), інфляційні у розмірі 93 554,09грн. (дев"яносто три тисячі п"ятсот п"ятдесят чотири грн. 09коп.) та 6 888,04грн. (шість тисяч вісімсот вісімдесят вісім грн. 04коп.) судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.03.2016р.

Суддя ОСОБА_2