КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"23" березня 2016 р. Справа №910/15916/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Ткаченко Б.О.

Зеленін В.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

за участю представників:

від позивача -не з'явився,

від відповідача -Ємець Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2015

у справі № 910/15916/15

за позовом публічного акціонерного товариства "Фінбанк"

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

про визнання недійсним акту органу приватизації та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.10.2015 (суддя -Борисенко І.І.) частково задоволено позов ПАТ "Фінбанк" про визнання незаконною відмови Регіонального відділення фонду державного майна України по місту Києву в приватизації нежилих приміщень загальною,площею 329,0 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Грінченка, 1, літ. "А" та зобов'язання Регіонального відділення фонду державного майна України по місту Києву прийняти рішення щодо приватизації нежилих приміщень загальною площею 329,0 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Грінченка, 1, літ. "А".

Визнано незаконною відмову Регіонального відділення фонду державного майна України по місту Києву в приватизації нежилих приміщень загальною, площею 329,0 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Грінченка, 1, літ. "А". В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою в якій просив його скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Представник позивача в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлений у письмовій формі належним чином.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього представника відповідача, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Звертаючись до апеляційного господарського суду з скаргою відповідач просив звільнити його від сплати судового збору. В обґрунтування поданого клопотання скаржником зазначено, що останній є бюджетною установою та має обмежене фінансування, розмір якого є недостатнім для сплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції розглянувши вказане клопотання дійшов висновку про можливість надання відповідачу відстрочки сплати судового збору до початку розгляду скарги.

Так, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 відстрочено Регіональному відділенню Фонду державного майна України по місту Києву сплату судового збору за подання апеляційної скарги до 20.01.2016, яке повинно бути сплачено в сумі 1339грн.80коп., відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Проте, скаржник зазначених вимог ухвали суду не виконав, стверджуючи про відсутність фінансування.

У пункті 12 інформаційного листа Вищого господарського суду України "Щодо судового збору" № 01-06/1175/2011 від 25.08.11 зазначено, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір" дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Отже, підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Відтак, у розумінні приписів зазначеної норми закону, відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин та є правом суду, а не обов'язком.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати (п. 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Враховуючи викладене, розглядаючи клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору апеляційний господарський суд не знайшов підстав для його задоволення та для застосування в даному випадку положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки наведена скаржником обставина не може вважатись підставою для звільнення від сплати судового збору.

Частиною другою пункту 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що суд витребує від особи, яка подала скаргу, докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі. У разі неподання таких доказів скарга залишається без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Також, пунктом 29 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.03.2009 № 01-08/163 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у другому півріччі 2008 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин відповідної вимоги апеляційного господарського суду апеляційну скаргу з урахуванням частини першої статті 99 ГПК України може бути залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 названого Кодексу.

Крім того, пунктом 4.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що припис пункту 5 частини першої статті 81 ГПК може застосовуватися на загальних підставах і в здійсненні перегляду справ в апеляційній і в касаційній інстанціях (щодо розгляду відповідно апеляційних і касаційних скарг).

За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку про неможливість розгляду апеляційної скарги по суті без наявності сплати судового збору у встановленому розмірі.

Керуючись п.5 ст.81, ст. ст. 86, 99 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву на рішення господарського суду міста Києва від 13.10.2015 у справі № 910/15916/15 залишити без розгляду.

2. Справу №910/15916/15 повернути господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя О.Ф. Синиця

Судді Б.О. Ткаченко

В.О. Зеленін