ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" березня 2016 р. Справа № 04/5026/803/2012

Господарський суд Черкаської області в складі судді Хабазні Ю.А., при секретарі судового засідання Соколишиній І.А., за участю: особисто арбітражного керуючого ОСОБА_1 (ліквідатор банкрута), ОСОБА_2 (від прокуратури Черкаської області, прокурор відділу), представників за довіреностями: ОСОБА_3 (від ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України"), ОСОБА_4 (від ТОВ "ЛВС-2012"), ОСОБА_5 (від НАК "Нафтогаз України"), розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду справу за заявою

ініціюючого кредитора управління Пенсійного фонду України в

Жашківському районі

до боржника товариства з обмеженою відповідальністю ВІГ

Жашківський цукровий завод

про визнання банкрутом,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні боржника: 1) товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВС-2012", 2) ОСОБА_6, 3) ОСОБА_7, 4) товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехтраст-КР»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України": Жашківської міської ради

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (далі ПАТ "Укрексімбанк") подано до суду наступні заяви:

скаргу на дії ліквідатора банкрута від 02.06.2015 №176-04/252 (вх.суду №13471/15 від 04.06.2015, а.с.183 т.35) з доповненнями від 19.08.2015 №176-04/423 (вх.суду №19812/15 від 20.08.2015, а.с.99 т.36), від 26.08.2015 №176-04/438 (вх.суду №20377/15 від 28.08.2015, а.с.1 т.37) з вимогами про усунення від виконання повноважень ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_1 та про призначення нового ліквідатора;

клопотання від 17.08.2015 №176-04/420 (вх.суду №19635/15 від 18.08.2015, а.с.70 т.36) про призначення на посаду ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_8;

позовну заяву від 28.10.2015 №176-04/559 (вх.суду №25542/15 від 03.11.2015, а.с.36 т.37) з доповненнями від 10.12.2015 №176-04/679 (вх.суду №29004/15 від 14.12.2015, а.с.213 т.38) з вимогами про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, проведеного 06.10.2015 товарною біржею "Перша Універсальна Біржа "Україна", та договору купівлі-продажу майна від 06.10.2015, укладеного між боржником та ТОВ "ЛВС-2012".

Ліквідатором банкрута, арбітражним керуючим ОСОБА_1 подано до суду:

скаргу з доповненнями від 30.06.2015 №83 (вх.суду №15833/15 від 01.07.2015, а.с.1 т.36), від 30.07.2015 №98 (вх.суду №18391/15 від 31.07.2015 а.с.49 т.36), від 08.02.2016 №204 (вх.суду №2643/16 від 09.02.2016, а.с.107 т.39), від 08.02.2016 №205 (вх.суду №2642/16 від 09.02.2016, а.с.136 т.39) на дії (бездіяльність) ПАТ "Укрексімбанк" з вимогами: визнати його дій, викладені у скарзі, незаконними та такими, що порушують права інших кредиторів і права арбітражного керуючого; зобовязати ПАТ "Укрексімбанк" дотримуватись порядку скликання комітету кредиторів боржника відповідно до підп.2 п.1 ст.98 Закону-4212 шляхом направлення повідомлення арбітражному керуючому про скликання комітету кредиторів з вказівкою конкретних питань, що повинні бути розглянуті на комітеті кредиторів; зобовязати ПАТ "Укрексімбанк" надати ліквідатору банкрута реквізити для перерахування грошових коштів для погашення вимог заставного кредитора;

клопотання від 19.02.2016 №27/16 (вх. суду №4268/16 від 01.03.2016, а.с.10 т.40) з вимогою продовжити ліквідатору банкрута ОСОБА_1 строк для подання звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута до завершення ліквідаційної процедури з врахуванням ч.7 ст.46 Закону-4212 до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців запису про припинення юридичної особи-банкрута .

Арбітражним керуючим ОСОБА_8 подано заяву від 14.08.2015 №02/372 (вх.суду №19794/15 від 20.08.2015) зі згодою про призначення на посаду ліквідатора банкрута та зазначенням відомостей про відсутність підстав, які перешкоджають призначенню.

У ході розгляду справи ухвалою суду від 17.12.2015 до участі у справі в якості третьої особи залучено товариство з обмеженою відповідальністю "ЛВС-2012".

Ухвалою суду від 17.02.2016 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні заявника (ПАТ «Укрексімбанк») Жашківську міську раду.

Ухвалою суду від 17.02.2016 залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні боржника (ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод») ОСОБА_6, ОСОБА_7, товариство з обмеженою відповідальністю «Промтехтраст-КР».

Приватний нотаріус ОСОБА_9 надіслав суду витребувані ухвалою суду від 01.03.2016, від 10.03.2016 докази (лист від 09.03.2016 №91 /вх.суду №5382/16 від 16.03.2016/).

Члени комітету кредиторів, представники працівників боржника ОСОБА_10 і ОСОБА_11, Черкаська філія товарної біржі "Електронні торги України", товарна біржі "Перша Універсальна Біржа "України", Жашківська міська рада, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ТОВ Промтехтраст-КР були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак, наданих законом прав на участь представника у судовому засіданні не використали, про наявність поважних причин їх неявки не повідомили.

Ухвалами суду про призначення та відкладення судових засідань було звернуто увагу учасників провадження у справі про банкрутство боржника, що причини неявки мають підтверджуватись доказами та що неможливість явки одного представника (в т.ч. з причин хвороби, відрядження, відпустки, участі в іншому судовому засіданні), не позбавляє їх можливості призначити іншого або представляти інтереси особисто, а також не позбавляє можливості направити витребувані судом відомості і документи.

Суд вважає, що учасники провадження у справі про банкрутство боржника не зявилась у судове засідання та не направили суду витребувані документи без поважних причин. Неявка без поважних причин належним чином повідомленої сторони не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ст.75, 85 Господарського процесуального кодексу України суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами, у судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини судового рішення.

Представники ПАТ «Укрексімбанк» у судових засіданнях скаргу на дії ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого ОСОБА_1, підтримали і пояснили,

що перераховані на вимогу ліквідатора (лист від 29.12.2014 №267) ПАТ "Укрексімбанк" кошти у сумі 70 тис. грн. з метою проведення незалежної експертної оцінки майна банкрута, використані не за цільовим призначенням,

що в порушення ухвали суду від 30.01.2015 початкова вартість майна банкрута, яке виставлялось на аукціонах, не відповідає експертній оцінці майна банкрута,

що комітетом кредиторів рішення про визначення складу майна у разі продажу частини майна у процедурі ліквідації банкрута не приймалося,

що ліквідатором ігноруються збори комітету кредиторів та його рішення про скликання комітету кредиторів,

що відмова ліквідатора банкрута у наданні комітету кредиторів документів порушує права та законні інтереси кредиторів,

що проведення ліквідатором взаємозаліку дебіторської та кредиторської заборгованостей, а також списання активів без рішення комітету кредиторів є порушенням майнових прав кредиторів, оскільки фактично відбулось вибіркове погашення заборгованості окремим кредиторам, чим порушено черговість задоволення вимог кредиторів,

що у порушення умов договорів застави/іпотеки були створені перешкоди та не надано для перевірок наявності і стану майна, яке перебуває у заставі/іпотеці банку,

У судових засіданнях представник ПАТ «Укрексімбанк» позовну заяву про визнання результатів аукціону з продажу майна боржника недійсними підтримав і пояснив,

що у порушення вимог Закону-4212 здійснено продаж заставного майна без згоди заставного кредитора, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» згоду на продаж майна боржника на повторному та другому повторному аукціонах за початковою вартістю відповідно 41600000,00 грн. та 33280000,00 грн. не надавав, та що відповідне судове рішення зі згодою на продаж заставного майна на цих аукціонах також відсутнє,

що питання початкової вартості будь-якого майна боржника, яке підлягало реалізації на аукціоні, з комітетом кредиторів не погоджувалось,

що виставлення на продаж майна на повторному та другому повторному аукціонах здійснено ліквідатором банкрута всупереч вимогам ст.42 Закону-4212

що арбітражним керуючим, всупереч ухвали суду від 02.09.2014, при організації проведення другого повторного аукціону, який відбувся 06.10.2015, самовільно змінено організатора аукціону Черкаську філію товарної біржі «Електроні торги України» на товарну біржу «Перша Універсальна Біржа «Україна»,

що представників ПАТ «Укрексімбанк» не було допущено до приміщення, де проводився другий повторний аукціон,

що законодавець надає особливий статус майну, яке є предметом забезпечення, відокремлює таке майно від іншого майна, яке належить банкруту та, як наслідок, таке майно має реалізовуватись окремо (окремим лотом),

що кошти, отримані від реалізації заставного майна, були направлені ліквідатором не за призначенням.

У судовому засіданні та у додатково поданих заявах представники ПАТ "Укрексімбанк" проти задоволення скарги ліквідатора банкрута а також клопотання про продовження строку його повноважень заперечили повністю.

Ліквідатор банкрута у судових засіданнях скаргу на дії ПАТ «Укрексімбанк», з доповненнями (уточненнями) підтримав і пояснив,

що у порушення ч.6 ст.115 Закону-4212 та ухвали суду від 02.09.214 авансування ПАТ "Укрексімбанк" грошових коштів на проведення експертної оцінки майна банкрута було затримано на більш ніж чотири місяці, а авансування грошових коштів на оплату послуг з охорони майна банкрута постійно затримувалося з січня 2015 року і взагалі зупинилося без будь-яких підстав з травня 2015 року,

що ПАТ "Укрексімбанк", будучи головою комітету кредиторів, у порушення п.1 ст.98 Закону-4212 неодноразово намагався самостійно, без звернення до арбітражного керуючого, скликати та проводити збори комітету кредиторів без визначення конкретного порядку денного,

що листами від 14.05.2015 №66 та від 02.06.2015 №70 на адресу ПАТ «Укрексімбанк» ліквідатор банкрута повідомив першого про недотримання ним вимог чинного законодавства та зловживання своїм переважним становищем,

що ПАТ «Укрексімбанк», посилаючись на ч.3 ст.26 Закону-4212, яка передбачає порядок скликання зборів кредиторів, а не комітету кредиторів, безпідставно намагається втручатися у процес ліквідації боржника та навязувати іншим членам комітету кредиторів власне хибне трактування цього Закону,

що головою комітету кредиторів, ПАТ «Укрексімбанк» на адресу арбітражного керуючого не було направлено жодної вимоги про скликання зборів комітету кредиторів,

що ПАТ "Укрексімбанк" у порушення ч.1 ст. 17 Закону України "про іпотеку" порушував порядок проведення перевірки заставного майна, зокрема, неодноразово надсилав ліквідатору повідомлення про перевірку стану і наявності заставного майна за декілька годин до самої перевірки, що підтверджується листами банку, які були направлені на електрону адресу ліквідатора,

що ПАТ «Укрексімбанк» до порушення справи про банкрутство боржника мав статус іпотекодержателя та заставодержателя майна боржника, однак припинення юридичної особи у звязку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобовязання за кредитним договором припиняється,

що Законом-4212 не передбачено права кредитора проводити перевірку стану та умов зберігання майна банкрута, навіть, якщо воно є предметом забезпечення, оскільки Закон-4212 зобовязує ліквідатора забезпечити збереження усього майна,

що у порушення ст.244 Цивільного кодексу України ПАТ "Укрексімбанк" направляв для перевірки заставного майна працівників банку, які не мають на це повноважень,

що у порушення ст.22 ГПК України ПАТ "Укрексімбанк", отримавши 07.04.2015 звіт про незалежну експертну оцінку майна банкрута (у т.ч. заставного), не надав боржнику відповіді (згоди чи відмови) на реалізацію заставного майна,

що у порушення ст.26, 99 Закону-4212 ПАТ "Укрексімбанк" неодноразово за час проведення процедури ліквідації банкрута безпідставно та незаконно втручався у роботу ліквідатора,

що згідно із ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку», іпотека як вид застави припиняється у разі припинення основного зобовязання (кредитного договору), а відповідно до ст.609 Цивільного кодексу України припинення юридичної особи у звязку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобовязання за кредитним договором припиняється, а ПАТ "Укрексімбанк" набув статусу кредитора у справі,

що Законом-4212 не передбачено право окремого кредитора проводити перевірку стану та умов зберігання майна банкрута, навіть якщо воно є предметом забезпечення, що вказаний Закон зобовязує ліквідатора забезпечити збереження усього майна,

що 17.03.2015, 07.04.2015, 14.05.2015 ліквідатором на адресу ПАТ "Укрексімбанк" були направлені листи про надання згоди на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, за ціною, визначеною незалежною експертною оцінкою відповідно до п.3 ст.57 Закону-4212,

У судових засіданнях ліквідатор банкрута клопотання про продовження ліквідатору банкрута ОСОБА_1 строку для подання звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута до завершення ліквідаційної процедури підтримав.

Ліквідатор банкрута у поясненнях від 19.08.2015 №107 (вх.суду №19808/15 від 20.08.2015, а.с.85 т.36), від 23.11.2015 №190 (вх.суду №27385/15 від 25.11.2015, а.с.1 т.38), від 16.02.2016 №23/16 (вх.суду №3285/16 від 17.02.2016, а.с.218 т.39), від 16.03.2016 №48 (вх.суду №5438/16 від 17.03.2016) та у судових засіданнях проти вимог ПАТ «Укрексімбанк» заперечив та пояснив,

що відповідно до рішення комітету кредиторів (протокол від 21.10.2014 №5) перераховані ПАТ «Укрексімбанк» у сумі 195000,00 грн. ліквідатором банкрута використано виключно для оплати послуг з охорони майна боржника,

що звіти з доказами використання зазначеної суми були надані усім членам комітету кредиторів, а також окремо ПАТ «Укрексімбанк» листом від 21.01.2015 №12, у якому ліквідатор також звернувся до банку про виділення коштів у сумі 168000,00 грн. для здійснення подальших платежів за охорону майна боржника,

що 21.01.2015 від ПАТ «Укрексімбанк» надійшли кошти у сумі 70000,00 грн. з призначенням платежу: оплата для авансування фонду і відшкодування витрат арбітражного керуючого щодо ліквідпроцедури ТОВ «ВІГ «Жашківський цукровий завод»,

що вказані кошти 11.02.2015 були перераховані платіжним дорученням №5 на охорону майна банкрута і що звіт про використання цих коштів був наданий членам комітету кредиторів і заперечень щодо їх використання не було (протокол від 11.03.2015 №6),

що суд ухвалою від 30.01.2015 надав згоду на продаж заставного майна за ціною, яка буде визначена експертною оцінкою майна банкрута,

що вартість майна боржника згідно з оцінкою складає 43790077,00 грн. (з яких: обладнання, інвентар 7691483,00 грн., колісні транспортні засоби 2949900,00 грн., нерухоме майно 33148000,00 грн., малоцінні та швидкозношувані предмети 694,00 грн.),

що згідно з оголошеннями про проведення аукціону з продажу майна банкрута, розміщеними на веб-сайтах ВГСУ та Мінюсту, початкова вартість майна, яке було виставлено на аукціон, повністю відповідає вартості, вказаній у звітах про незалежну експерту оцінку майна банкрута,

що зменшуючи вартість майна на повторний та другий повторний аукціони на 5% ліквідатор виходив з інтересів кредиторів та діяв в межах вимог ст.44 Закону-4212 з огляду на те, що його відчуження здійснюється за найвищою ціною,

що на другому повторному аукціоні зменшення ціни з 39500000,00 грн. (оголошення від 08.07.2015 за № 19982) до 33280000,00 грн. (оголошення від 04.09.2015 за №22224) здійснено ним з метою встановлення більш привабливої ціни у звязку з відсутністю заявок на продаж майна

що на усіх аукціонах продаж майна боржника здійснювався як продаж цілісного майнового комплексу, що продажу частини майна банкрута не відбувалося, тому рішення комітету кредиторів з цього питання не приймалося

що оцінка майнових активів була проведена окремо щодо кожної одиниці, з урахуванням наявності частини майна у заставі,

що на час введення ліквідаційної процедури встановити реальний розмір дебіторської заборгованості було неможливо, що первинна бухгалтерська документація, яка б підтверджувала реальне існування дебіторської заборгованості по кожному контрагенту відсутня і на неодноразові вимоги ліквідатора банкрута не передана до цього часу,

що списання дебіторської заборгованості, яка не підтверджена первинними документами, є законним, жодним чином не порушує прав кредиторів та не впливає на черговість задоволення їх вимог,

що ліквідатор щомісячно надає комітету кредиторів та суду звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майновий стан боржника, використання коштів банкрута,

що грошові вимоги боржника до ТОВ «ВВІКО» (дебіторська заборгованість) у сумі 2278118,00 грн. були визнані ухвалою господарського суду Київської області від 22.09.2014 у справі про банкрутство останнього, що на момент виставлення на продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу (17.11.2014) ухвала про визнання вказаної суми дебіторської заборгованості оскаржувалась у суді апеляційної інстанції, тому не набула законної сили і не була включена ліквідатором банкрута до вартості цілісного майнового комплексу,

що відповідно до п.6 ст.44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор має право здійснити безпосередній продаж активів, вартість яких є недостатньою для проведення аукціону, та що відповідно до експертної оцінки вартість дебіторської заборгованості до ТОВ «ВВІКО» була оцінена в 940 грн., що оскільки цієї суми недостатньо для продажу дебіторської заборгованості на аукціоні, ліквідатор відповідно до чинного законодавства здійснив безпосередній продаж цієї заборгованості шляхом укладання договору купівлі-продажу вимоги банкрута 27.11.2015 з ТОВ "ЛВС-2012".

Ліквідатор банкрута у запереченнях від 23.11.2015 №192 (вх.суду №27383/15 від 25.11.2015, а.с. 118 т.37), від 23.12.2015 №198 (вх.суду №30087/15 від 24.12.2015, а.с.53 т39) на позовну заяву ПАТ «Укрексімбанк» та у судових засіданнях пояснив,

що ч.2 ст.43, ст.ст.65,66 та інші норми Закону-4212 не надає кредитору, вимоги якого забезпечені заставою майна, права встановлювати додаткові вимоги щодо необхідності отримання дозволу на продаж заставного майна для кожного аукціону, щодо погодження початкової вартості майна, щодо погодження порядку зниження ціни тощо,

що заміна організатора аукціону (товарної біржі «Електронні торги України») викликана неналежним виконанням своїх зобовязань за укладеним договором із замовником, неодноразово допускав порушення при розміщенні оголошень про проведення аукціону, що призвело до чисельних скасувань аукціонів та затягування термінів їх проведення, у звязку з чим замовником та товарною біржею «Електронні торги України» було прийнято рішення про розірвання договору від 01.10.2014 №3/01-10-14, про що сторони уклади Угоду від 11.08.2015,

що жодного звернення до ліквідатора банкрута, як замовника аукціону, від осіб, які мають бажання бути присутніми на другому повторному аукціоні 06.10.2015, не надходило,

що продаж майна, яке було предметом забезпечення, був здійснений відповідно до вимог п.4 ст.42 Закону-4212 за згодою заставного кредитора від 17.11.2014 та ухвалою суду від 30.01.2015,

що кошти від продажу майна банкрута були зараховані 06.10.2015 та 08.10.2015 на ліквідаційний рахунок боржника у повному обсязі (4326400,00 грн.) за винятком винагороди організатора аукціону у розмірі 665600,00 грн.,

що кошти, які надійшли від продажу заставного майна (3779711,66 грн.) були спрямовані на витрати ліквідатора, повязані із збереженням майна боржника (у т.ч. заставного), з проведенням оцінки майна (у т.ч. заставного), з продажем майна (у т.ч. заставного), з погашенням заборгованості із заробітної плати перед працівниками банкрута, повернення коштів, сплачених ПАТ «Укрексімбанк» до фонду авансування витрат арбітражного керуючого у ліквідаційній процедурі, що залишок грошових коштів знаходяться на ліквідаційному рахунку банкрута і підлягають перерахуванню ПАТ «Укрексімбанк» як погашення вимог заставного кредитора,

що комітетом кредиторів рішення про продаж майна банкрута частинами не приймалося та що продаж майна здійснювався як ЦМК.

Ліквідатор банкрута у судовому засіданні подані проти задоволення скарги, клопотання і позовної заяви ПАТ "Укрексімбанк" заперечив повністю.

Представник ТОВ "ЛВС-2012" у поясненнях від 22.01.2016 (вх.суду №1406/16 від 22.01.2016, а.с.68 т.39), від 16.02.2016 (вх.суду №3267/16 від 17.02.2016, а.с. 200 т.39) та у судовому засіданні проти задоволення скарги і позовної заяви ПАТ "Укрексімбанк" заперечив і пояснив,

що дозвіл на реалізацію заставного майна надано як самим ПАТ "Укрексімбанк" так і ухвалою суду,

що крім звернення на участь в аукціоні зацікавлена особа також повинна була вчинити інші обовязкові дії, як то сплатити внесок, звернутися із заявою в установлений строк, а не в день проведення аукціону,

що після проведення аукціону було укладено договори купівлі-продажу майна, що було предметом продажу на спірному аукціоні з наступними особами ОСОБА_6, ОСОБА_7, ТОВ «Промтехтраст-КР».

Товарна біржа «Перша універсальна біржа «Україна» у письмових запереченнях від 26.11.2015 №15/11-26/01 (а.с.196 т.38) на позовну заяву ПАТ "Укрексімбанк" про визнання результатів аукціону з продажу майна боржника недійсними, пояснила

що представники ПАТ "Укрексімбанк" не є учасниками аукціону, замовниками аукціону, особою, указаною замовником, працівниками державних органів при виконанні їхніх службових обовязків, представниками засобів масової інформації, тому відповідно до ст.63 Закону-4212 не мали права бути присутніми на аукціоні,

що ліквідатор банкрута листом від 05.10.2015 повідомив організатора аукціону про те, що особи, які можуть бути присутні при проведенні аукціону відсутні,

Жашківська міська рада у заявах від 25.02.2016 №107/02-28 (вх.суду №4031/16 від 26.02.2016, а.с. 1 т.40) пояснила,

що 20.12.2005 Жашківською міською радою прийнято рішення №21-7/IV «Про прийняття у комунальну власність житлових будинків по вулицях ОСОБА_12, 23, Новосельській, 1 та Сахаланській, 2»,

що 26.12.2005 міським головою ОСОБА_13 підписано акт приймання-передачі, яким гуртожиток, що знаходиться по вул. Новосельській, 1, передано Жашківському виробничому управлінню житлово-комунального господарства,

що відповідно до ч.6 ст.7 Закону України «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності» (у редакції від 03.11.2005, яка діяла на момент складання акту приймання-передачі) право власності на обєкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі, тобто власником гуртожитку по вул.Новосельській, 1 з 26.12.2005 є Жашківська міська рада,

що відповідно до ч.1 ст.42 Закону-4212 обєкти житлового фонду, у тому числі гуртожитки, дитячі дошкільні заклади та обєкти комунальної інфраструктури, що належать банкруту, до ліквідаційної маси не включаються та передаються у порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку,

що продаж вказаного гуртожитку суттєво зачіпає права мешканців цього гуртожитку, у якому у цей час проживає чотири сімї,

що трансформаторна підстанція ТП-35/6 кВ з обладнанням є обєктом комунальної інфраструктури, оскільки від неї виходять лінії 6 кВ та від цих ліній здійснюється живлення чотирьох трансформаторних підстанцій, від яких розгалужуються повітряні лінії 0,4 кВ, які забезпечують електроенергією електроустановки населення мікрорайону «Цукровий завод» м.Жашкова, дошкільний навчальний заклад №3 м.Жашкова,

що гуртожиток по вул. Новосельській, 1, повітряні лінії електромереж мікрорайону «Цукровий завод», а також трансформаторні підстанції не мали бути включені до ліквідаційної маси чи до предмету застави, оскільки як власність банкрута, без додаткових умов повинні були передані до комунальної власності територіальної громади м.Жашкова.

Прокурор підтримав позовну заяву ПАТ "Укрексімбанк" і пояснив,

що при проведенні аукціону було порушено процедуру проведення торгів;

що в порушення Закону-4212 до складу ліквідаційної маси включено два гуртожитки, трансформаторну підстанцію, лінії електропередач, які обслуговоють не лише обєкти боржника та що продаж обєктів соціальної сфери заборонено законодавством;

що гуртожиток по вул. Новосельській 1 було передано до комунальної власності міста. Моментом переходу права власності на нього є підписання акту приймання-передачі гуртожитку головою міської ради та ліквідатором банкрута ОСОБА_14;

що право відчуження гуртожитку належить лише власнику, тому ліквідатор банкрута не мав права на його відчуження;

що іпотека не припиняє права власності міської влади на гуртожиток;

Представник трудового колективу ОСОБА_15 у судовому засіданні 09.02.2016 пояснив, що ними вживалися заходи для продажу майна боржника як ЦМК, що на даний час завод вирізається, що торги вчинено шляхом шахрайства, що представників трудового колективу на аукціон не допустили, що ціна продажу є мізерною, що торги мають бути визнані недійсними і має відбутися новий продаж майна.

Заслухавши представників учасників провадження у справі про банкрутство боржника та дослідивши обставини реалізації майна боржника, суд установив наступну послідовність подій, повязаних з його реалізацією:

29.05.2012 ухвалою суду порушено провадження у справі про банкрутство боржника;

18.04.2014 постановою суду боржника визнано банкрутом, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1;

23.04.2014 за №2906 опубліковано повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

08.05.2014 проведено інвентаризацію майна (основних засобів) боржника (а.с.117 т.32);

30.06.2014 здійснено списання майна на загальну суму 29126844,74 грн.;

02.09.2014 ухвалою суду визнано поточні вимоги кредиторів, затверджено уточнений реєстр вимог поточних кредиторів, затверджено формування фонду для авансування витрат арбітражного керуючого в ліквідаційній процедурі за рахунок коштів ПАТ Державний експортно-імпортний банк України, визнано організатора аукціону з продажу майна банкрута Черкаську філію Товарної біржі "Електронні торги України" учасником провадження у даній справі;

05.09.2014 здійснено списання майна на загальну суму 2859,88 грн.;

01.10.2014 укладено договір з організатором аукціону ТБ "Електронні торги України" (а.с.59 т.38);

08.10.2014 за №9767 опубліковано оголошення про проведення аукціону з продажу майна 06.11.2014 - 21.11.2014;

15.10.2014 за №10072 опубліковано повідомлення про скасування аукціону з продажу майна 06.11.2014 - 21.11.2014;

20.10.2014 за №10212 опубліковано оголошення про проведення аукціону з продажу майна 19.11.2014 - 04.12.2014;

29.10.2014 за № 10562 опубліковано повідомлення про скасування аукціону з продажу майна 19.11.2014 - 04.12.2014;

17.11.2014 отримано згоду ПАТ "Укрексімбанк" на реалізацію заставного майна (а.с.130 т.38);

17.11.2014 за №11393 опубліковано оголошення про проведення аукціону з продажу майна 16.12.2014 - 31.12.2014 за ціною 645564977,26 грн.;

26.11.2014 прийнято рішення ТБ "ЕТУ" за №92/14 про визнання аукціону таким, що не відбувся;

Повідомлення про результати проведення аукціону на сайті Вищого господарського суду України відсутнє;

30.01.2015 ухвала суду про надання згоди на продаж заставного майна за за ціною, яка буде визначена при проведенні незалежної оцінки майна банкрута (а.с.193 т.35);

31.03.2015 проведено оцінку майна на суму 43790077,00;

02.04.2015 за №16503 опубліковано оголошення про проведення аукціону з продажу майна 08.05.2015 - 25.05.2015 за ціною 47240000,00 грн.;

08.04.2015 за №16681 опубліковано повідомлення про скасування аукціону з продажу майна 08.05.2015 - 25.05.2015;

15.04.2015 за №16922 опубліковано оголошення про проведення аукціону з продажу майна 21.05.2015 - 05.06.2015 за ціною 43790077,00 грн.;

23.04.2015 за №17238 опубліковано повідомлення про скасування аукціону з продажу майна 21.05.2015 - 05.06.2015;

29.04.2015 за №17500 опубліковано оголошення про проведення аукціону з продажу майна 05.06.2015 - 22.06.2015 за ціною 43790077,00 грн.;

13.05.2015 за №17942 опубліковано повідомлення про скасування аукціону з продажу майна 05.06.2015 - 22.06.2015;

13.05.2015 за №17951 опубліковано оголошення про проведення аукціону з продажу майна 15.06.2015 - 30.06.2015 за ціною 43790077,00 грн.;

14.05.2015 №8 протокол комітету кредиторів, на якому ліквідатора банкрута зобовязано надати пропозиції щодо формування лотів, щодо включення до їх складу майна банкрута, щодо встановлення початкової вартості лотів, надати договір з організатором аукціону; скликати наступні збори комітету кредиторів 29.05.2015

27.05.2015 за № 18451 опубліковано повідомлення про результати проведення аукціону з продажу майна 15.06.2015 - 30.06.2015;

27.05.2015 за №18457 опубліковано оголошення про проведення аукціону з продажу майна 30.06.2015 - 15.07.2015 за ціною 41600000,00 грн.;

04.06.2015 №9 протокол зборів кредиторів, згідно з яким прийнято рішення про усунення ліквідатора банкрута і призначення нового ліквідатора банкрута (а.с.224 т.35)

09.06.2015 за №18835 опубліковано повідомлення про результати проведення аукціону з продажу майна 30.06.2015 - 15.07.2015;

12.06.2015 за №19033 опубліковано оголошення про проведення аукціону з продажу майна 14.07.2015 - 29.07.2015 за ціною 39500000,00 грн.;

15.06.2015 за №19069 опубліковано повідомлення про скасування аукціону з продажу майна 14.07.2015 - 29.07.2015;

15.06.2015 за №19074 опубліковано оголошення про проведення аукціону з продажу майна 16.07.2015 - 31.07.2015 за ціною 39500000,00 грн.;

06.07.2015 за №19868 опубліковано повідомлення про скасування аукціону з продажу майна 16.07.2015 - 31.07.2015;

08.07.2015 за № 19982 опубліковано оголошення про проведення аукціону з продажу майна 10.08.2015 - 25.08.2015 за ціною 39500000,00 грн.;

03.08.2015 за № 20919 опубліковано повідомлення про скасування аукціону з продажу майна 10.08.2015 - 25.08.2015;

11.08.2015 угода про розірвання договору з ТБ "Електронні Торги України" (а.с.135 т.39);

25.08.2015 укладено договір з організатором аукціону ТБ "Перша універсальна біржа "Україна"(а.с.187 т.37);

04.09.2015 за №22224 опубліковано оголошення про проведення аукціону з продажу майна 06.10.2015 - 06.10.2015 за ціною 33280000,00 грн.;

06.10.2015 укладено договір купівлі продажу майна з ТОВ "ЛВС-2012" та підписано акти прийому-передачі (а.с.13 т.37);

08.10.2015 за №23672 опубліковано повідомлення про результати проведення аукціону з продажу майна 06.10.2015 - 06.10.2015;

Перевіривши дотримання порядку проведення інвентаризації майна боржника, оцінки майна боржника, визначення організатора аукціону, отримання згоди на продаж заставного майна, погодження з комітетом кредиторів віднесених до їх компетенції питань, оприлюднення оголошень про проведення аукціонів і причини їх скасування, проведення двох перших аукціонів з продажу майна, проведення повторного і другого повторного аукціонів з продажу майна шляхом вивчення поданих учасниками провадження у справі про банкрутство боржника письмових заяв та пояснень, письмових доказів та наданих у судових засіданнях усних пояснень суд встановив наступні факти допущених порушень.

1.Після визнання боржника банкрутом постановою суду від 18.04.2014 боржника визнано банкрутом, ліквідатором банкрута, арбітражним керуючим ОСОБА_1 5 8 травня 2014 року проведено інвентаризацію майна (а.с.117 т.32). Однак акт інвентаризації не містить усіх відомостей передбачених чинною на час проведення інвентаризації Інструкцією по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 11 серпня 1994 року №69 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 26 серпня 1994 року за №202/412 (зокрема, проведено інвентаризацію основних засобів /рухомого та нерухомого майна/, однак відомостей передбачених пунктами 12.9-12.12 /про інвентаризацію інших активів/ немає), що є її порушенням.

2.Відповідно до ст. 11, 13 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" на основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов'язані складати фінансову звітність. Фінансова звітність підприємства включає: баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал та примітки до звітів. Звітним періодом для складання фінансової звітності є календарний рік. Баланс підприємства складається за станом на кінець останнього дня кварталу (року). Звітним періодом підприємства, що ліквідується, є період з початку звітного року до дати прийняття рішення про його ліквідацію.

Однак, баланс банкрута (як результат проведеної інвентаризації і як документ, який вказує на фінансові складові боржника як цілісного майнового комплексу) та визначає вартість його активів у справі відсутній і згідно з поясненнями ліквідатора банкрута не був ним складений, що є порушенням ч.1 ст.11 і ч.3 ст.13 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

За відсутності балансу у ліквідатора банкрута відсутній склад цілісного майнового комплексу (далі ЦМК). Як вбачається з оголошення про проведення аукціону з продажу майна ТОВ "ВІГ - Жашківський цукровий завод", призначеного на 16.12.2014 - 31.12.2014, розміщеного на сайті Вищого господарського суду України за адресою http://vgsu.arbitr.gov.ua/pages/158/?d= 11393&v=f57f8dbea8&t=7, на продаж було виставлено ЦМК (лот №115577, початкова вартість 645564977,26 грн., аукціон проводиться вперше), однак він складається з: нерухомого майна загальною площею 11448,2 кв. м., що розташоване за адресою: 19200, Черкаська область, Жашківський район, м. Жашків, вул. Маслозаводська, 8; нерухомого майна загальною площею 32568,3 кв. м., що розташоване за адресою: 19200, Черкаська область, Жашківський район, м. Жашків, вул. Радгоспна, 7; рухомого майна (Перелік колісних транспортних засобів згідно Додатку 1; Перелік обладнання та інших малоцінних активів згідно Додатку 2). Відомості ж про інші активи, які відображаються у балансі, відсутні. Зокрема, відсутній такий актив, як вимоги до ТОВ «ВВІКО» (дебіторська заборгованість) у сумі 2278118,00 грн., які надалі були визнані ухвалою господарського суду Київської області від 22.09.2014 у справі про банкрутство ТОВ "ВВІКО".

Усього ж за даними балансу станом на 31.12.2013 вартість активів боржника складала 92962 тис. грн., (з них вартість основних засобів складає більше 29 млн. грн., дебіторська заборгованість складає більше 38 млн. грн. а.с.92 т.38). Надалі вартість основних засобів боржника була оцінена на суму 43790 тис. грн.

Отже у порушення ч.1 ст.43 Закону-4212 на продаж виставлено не ЦМК, а його частину.

3. Реалізацію майна боржника розпочато до проведення його оцінки. Так відповідно до ч.1 ст.44 Закону-4212 ліквідатор здійснює продаж майна банкрута після проведення інвентаризації та оцінки майна. Оголошення ж про продаж майна розміщені на сайті Вищого господарського суду України 08.10.2014 за №9767, 20.10.2014 за №10212, 17.11.2014 за №11393, а оцінку майна проведено 31.03.2015, що є порушенням вищевказаної норми закону

4.Після проведення аукціону з продажу майна боржника, призначеного на 16.12.2014 - 31.12.2014, на сайті Вищого господарського суду України відсутнє повідомлення організатора аукціону про результати його проведення, що є порушенням абз.2 ч.5 ст.51 Закону-4212.

5. Відповідно до ч.1 і 3 ст.65 Закону-4212, якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон; початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону.

Частиною 5 ст.44 Закону-4212 визначено, що ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді ЦМК; у разі якщо продати майно боржника у вигляді ЦМК не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Отже, якщо майно продається як ЦМК, то початкова вартість є сукупністю вимог кредиторів. При цьому: продаж ЦМК має здійснюватися разом із часткою, яку складає заставне майно; для продажу заставного майна у складі ЦМК потрібна згода заставного кредитора або суду (ч.4 ст.42 Закону-4212); для продажу ЦМК рішення комітету кредиторів про визначення його складу не потрібно;

якщо ж майно продається частинами, то початкова вартість частин (чи частини) визначається ліквідатором банкрута, а склад цих частин має бути визначений рішенням комітету кредиторів (абз.9.ч.8 ст.26 Закону-4212). Для продажу заставного майна у складі частини майна, крім рішення комітету кредиторів, потрібна згода заставного кредитора чи суду (яка повинна була бути отримана раніше для продажу ЦМК). Тобто: якщо відбувається продаж частини активів (наприклад без дебіторської заборгованості чи інших відображених у балансі активів), то тоді його продаж підпадає під дію абз.9.ч.8 ст.26 Закону-4212, згідно з якою визначення складу майна в разі продажу частини майна має здійснюватись за рішенням комітету кредиторів; якщо відбувається продаж частини активів (яка в собі містить також частину у вигляді заставного майна) ліквідатор банкрута на час звернення до комітету кредиторів вже повинен мати згоду заставного кредитора чи суду на продаж заставного майна.

Наступний аукціон, який закінчено без визначення переможця, було проведено згідно з оголошенням про проведення аукціону з продажу майна ТОВ "ВІГ-Жашківський цукровий завод", призначеного на 15.06.2015 - 30.06.2015, про що здійснено публікацію на сайті Вищого господарського суду України за адресою http://vgsu.arbitr.gov.ua/pages/158/?d=17951&v= f51c427669&t=7. На продаж було виставлено майновий комплекс (лот №200235, початкова вартість 43790077,00 грн. без можливості зниження вартості на тому ж аукціоні, аукціон проводиться вперше). Однак майновий комплекс згідно з оголошенням складається з того ж майна, яке було виставлено на продаж на аукціоні, який проводився 16.12.2014 - 31.12.2014.

Якщо за лотом №200235 ліквідатором банкрута виставлено на продаж ЦМК (як він стверджує), то за правилами ч.1 і 3 ст.65 Закону-4212: а) початковою вартістю мала б бути ціна на 20% нижча від 645564977,26 грн. (тобто 516 451 981,81 грн.); б) аукціон мав би бути вказаний в оголошенні як повторний, однак цих вимог не дотримано.

Якщо ж за лотом №200235 ліквідатором банкрута виставлено на продаж частину майна (відповідно до ч.5.ст.44 Закону-4212, оскільки продати майно боржника у вигляді ЦМК не вдалося), то за правилами абз.9.ч.8 ст.26 Закону-4212 склад цієї частини має бути визначений рішенням комітету кредиторів, однак такого рішення немає.

Суд вважає, що за лотом №200235 на продаж було виставлено частину майна боржника (оскільки, як вказано вище, фактично ЦМК на продаж взагалі не виставлявся), склад якої не погоджено з комітетом кредиторів, що є порушенням абз.9.ч.8 ст.26 Закону-4212.

Факт непогодження ліквідатором банкрута продажу частини майна з комітетом кредиторів підтверджується відсутністю у матеріалах справи такого рішення комітету кредиторів (протоколу) та поясненнями ліквідатора банкрута і голови комітету кредиторів (ПАТ " Укрексімбанк ").

На наступні аукціони, які було закінчено (а саме: перший повторний аукціон з 30.06.2015 по 15.07.2015, лот №200686, початкова вартість 41600000,00 грн.; другий повторний аукціон 06.10.2015, лот №1, початкова вартість 33280000,00 грн.), також на продаж було виставлено частину майна боржника, склад якої не погоджено з комітетом кредиторів, що є порушенням абз.9.ч.8 ст.26 Закону-4212.

6. 13.05.2015 на сайті Вищого господарського суду України за адресою http://vgsu.arbitr.gov.ua/pages/158/?d=17951&v=f51c427669&t=7 було здійснено оголошення про продаж майна банкрута за ціною експертної оцінки майна 43790077,00 грн., а 14.05.2015 (аступного дня) було проведено збори комітету кредиторів, протоколом №8 яких оформлено рішення, зокрема, про зобовязання ліквідатора банкрута: "надати на розгляд та затвердження пропозиції щодо подальшого продажу активів ТОВ "ВІГ-Ж.Ц.З." (формування лотів, включення до їх складу майна банкрута, а також пропозиції щодо встановлення початкової вартості лотів)"; надати членам комітету кредиторів договір з організатором аукціону; скликати наступні збори комітету кредиторів 29.05.2015.

Ліквідатор банкрута вимог комітету кредиторів не виконав, написав окрему думку, згідно з якою вважає вимоги комітету кредиторів нікчемними, прийнятими поза межами його повноважень та не підлягаючими виконанню.

Суд вважає вказані обставини фактом умисного ненадання ліквідатором банкрута комітету кредиторів на визначення складу майна в разі продажу частини майна (умисного порушення абз.9 ч.8 ст.26 Закону-4212), ненадання комітету кредиторів витребуваної інформації (умисного порушення ч.9 ст.41 Закону-4212). Рішення комітету кредиторів про скликання зборів комітету кредиторів на 29.05.2015 у цьому протоколі спростовує доводи ліквідатора банкрута про те, що до нього не надходило вимог про скликання зборів комітету кредиторів. Як вбачається з матеріалів справи збори комітету кредиторів у визначену дату не відбулися.

Згідно з протоколом зборів комітету кредиторів від 04.06.2015 №9 (а.с.224 т.35) прийнято рішення:

"визнати неправомірними дії ліквідатора банкрута в частині ненадання членам комітету кредиторів на розгляд та затвердження пропозицій щодо подальшого продажу активів ТОВ "ВІГ-Ж.Ц.З" (формування лотів, включення до їх складу майна банкрута, а також пропозиції щодо встановлення початкової вартості лотів), ненадання всім членам комітету кредиторів договору, який був укладений між ТОВ "ВІГ-Ж.Ц.З" та торгуючою організацією на проведення торгів з реалізації майна підприємства-банкрута, а також незабезпечення організації проведення 29 травня 2015 року зборів комітету кредиторів ТОВ "ВІГ-Ж.Ц.З";

"визнати дії ліквідатора ТОВ "ВІГ-Ж.Ц.З" в частині реалізації майна ТОВ "ВІГ-Ж.Ц.З" неправомірними та такими, що порушують вимоги чинного законодавства України";

"дії ліквідатора під час ліквідаційної процедури ТОВ "ВІГ-Ж.Ц.З" визнати неналежними у звязку з чим звернутись до господарського суду Черкаської області з клопотанням про усунення ліквідатора ТОВ "ВІГ-Ж.Ц.З" арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання ним своїх обовязків"

Незважаючи на вказане рішення комітету кредиторів від 04.06.2015, у якому прямо вказано на порушення порядку реалізації майна, на подання скарги до суду 04.06.2015 ПАТ "Укрексімбанк" на дії ліквідатора банкрута, ліквідатором банкрута продовжуються дії з реалізації майна боржника (оголошення про реалізацію від 12.06.2015, 15.06.2015, 08.07.2015, 04.09.2015). Суд оцінює вказані факти як свідоме і умисне ігнорування ліквідатором банкрута вимог Закону-4212 та вимог комітету кредиторів.

7.Згідно із наказами ліквідатора банкрута від 30.06.2014 №21/1-Б на суму 29108616,64 грн., від 30.06.2014 №21/2-Б на суму 18228,10 грн., від 05.09.2014 №38-Б на суму 2859,88 грн., на підставі відповідних актів на списання дебіторської заборгованості (а.с.199-214 т.35), було списано дебіторську заборгованість третіх осіб перед боржником на загальну суму 29129704,62 грн. З них, у звязку із проведенням взаємозаліку взаємної заборгованості, було списано заборгованість перед боржником таких кредиторів ФГ "Сівач" (328,51 грн.), ФГ "Базис" (30549,75 грн.), ТОВ "Агрофірма "Софіївка" (2564,00 грн.), СТОВ "Деметра" (1474,62 грн.), ТОВ "Ввіко" (8555406,14 грн.), ДТГО "Південно-Західна залізниця" (2859,88 грн.), ТОВ "Тікич-Агро" (132120,90 грн.), ТОВ "Інтерагросервіс" (433774,23 грн.), ОСОБА_16 (212,00 грн.)

7.1. При цьому кредиторами боржника ухвалами суду були визнані лише останні 4 (ДТГО "Південно-Західна залізниця", ТОВ "Тікич-Агро", ТОВ "Інтерагросервіс", ОСОБА_16В.). ТОВ "Ввіко", а також ФГ "Сівач", ФГ "Базис", ТОВ "Агрофірма "Софіївка", СТОВ "Деметра" будь-яких заяв з вимогами до боржника у цю справу не подавали.

Отже, вони не є кредиторами боржника згідно з реєстром вимог кредиторів і їх вимоги у процедурі банкрутства у цій справі погашенню не підлягають, проте у порушення ст. 45 Закону-4212 ліквідатор банкрута фактично здійснив їх погашення шляхом проведення взаємозаліку, відмовившись від вимог до цих кредиторів.

Крім того, ухвалою господарського суду Київської області від 22.09.2014 у справі №911/77/14 про банкрутство ТОВ "Віко" боржник був визнаний кредитором ТОВ "Віко" на суму 2278118,00 грн..

7.2.Ліквідатор банкрута неодноразово пояснював ту обставину, що йому не було передано бухгалтерську та іншу документацію боржника, що "інформація про дебіторську заборгованість містилась лише на одному паперовому аркуші "Звіт по залишкам дебіторської та кредиторської заборгованості станом на 26.09.2012 року" (а.с.6 т.38). У судових засіданнях ліквідатор банкрута на запитання суду пояснив, що керівник боржника не передав йому бухгалтерських документів фінансово-господарської документації; що документів про право вимоги цих осіб до боржника у нього немає; що керівництвом йому були надані довідки про заборгованість боржника перед цими особами і ці особи були вказані в бухобліку як дебітори боржника; що взаємозалік заборгованості був проведений до визнання боржника банкрутом але борги не були списані. На вимогу суду ліквідатором банкрута документів такого взаємозаліку не було надано чи предявлено.

Списання боргу це є факт визнання боргу та його прощення. Однак, для визнання боргу у ліквідатора банкрута відсутні будь-які первинні документи. Отже, відсутність первинних документів свідчить про відсутність у ліквідатора банкрута законних підстав для визнання суми боргу, для визнання факту настання строку сплати та для визнання вимог однорідними (що є порушенням ст.601 Цивільного кодексу України). Відсутність у ліквідатора банкрута документів про проведення взаємозаліку "попереднім керівництвом" свідчить також про недостовірність зазначення ліквідатором банкрута про взаємозалік у актах на списання.

7.3.Крім того, списання (прощення) боргів є дією з відчуження частини майна, при якій кредитори позбавляються можливості отримати задоволення за рахунок нього. Дебіторська заборгованість є частиною активу боржника і входить до складу вартості цілісного майнового комплексу згідно з його балансом. Тому відчуження частини майна боржника шляхом списання з балансу є дією, яка підлягає погодженню з комітетом кредиторів відповідно до абз.9 ч.8 ст.26 Закону-4212. Відсутність такого погодження є порушенням вказаної норми.

7.4. Відповідно до ч.8 ст.45 погашення вимог кредиторів шляхом заліку зустрічних однорідних вимог проводиться за згодою кредитора (кредиторів) у випадках, якщо це не порушує майнові права інших кредиторів. На запитання суду ліквідатор банкрута докази отримання згоди кредиторів, з якими проведено взаємозалік, не надав. Відсутність згоди кредиторів є порушенням вказаної норми.

7.5.Також проведення взаємозаліку вимог є порушенням черговості задоволення вимог кредиторів (ст. 45 Закону-4212) такий взаємозалік порушує права кредиторів попередніх черг, оскільки кошти, які ліквідатор банкрута отримав би від стягнення дебіторської заборгованості, в тому числі і від осіб, які визнані кредиторами четвертої черги у цій справі, пішли б на погашення вимог кредиторів попередніх черг.

Зарахування зустрічних взаємних вимог можливе лише у тому випадку, якщо ліквідатор банкрута приступив до погашення вимог кредиторів тієї черги, з якими проводиться зарахування однорідних зустрічних вимог. Проведеним взаємозаліком порушено принцип пропорційності погашення вимог кредиторів однієї черги.

8.Боржник придбав у власність обєкти соціальної сфери згідно з двома договорами купівлі продажу нерухомого майна від 03.03.2011, укладеними із ТОВ "Оберіг", згідно з якими боржнику були передані у власність зокрема такі обєкти: 9) нежитлова будівля (трансформаторна), позначена на плані літерою І, площа 34,2 кв.м.; 29) нежитлова будівля (трансформаторна №8), позначена на плані літерою О2, площа 14,8 кв.м.; 54) нежитлова будівля (трансформаторна№10) площа 22,3 кв.м.; 58) будівля (їдальня, гуртожиток з підвалом та ганками) 9) позначеної на плані літерою У, площа 833,8 кв.м.; 64) гуртожиток з підвалом, позначений на плані літерою Я, площа якого 1055,4 кв.м. Вказані обєкти були предметом іпотеки згідно з іпотечним договором від 03.03.2011 №151311Z6, укладеним між ПАТ "Укрексімбанк" і боржником (а.с.142 т.11) . Також вказані обєкти реалізовані боржником ТОВ "ЛВС-2012" згідно з договором купівлі продажу від 06.10.2015 (а.с.13 т.39).

За таких обставин суд вважає, що у прокурора відсутні підстави стверджувати, що ліквідатором банкрута продано один з цих гуртожитків (який знаходиться у м. Жашкові, по вул. Новосельській, 1) як власність Жашківської міської ради.

Однак суд вважає, що ліквідатором банкрута здійснено реалізацію цих обєктів соціальної сфери у порушення ч.1 ст.42 Закону-4212.

Так, відповідно до ч.1 ст.42 Закону-4212 усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури (далі майно соціальної сфери), що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Згідно із ч.4 ст.42 Закону-4212 майно банкрута, що є предметом забезпечення (далі заставне майно), не включається до складу ліквідаційної маси, однак реалізується у порядку передбаченому цим Законом.

Аналіз вищевказаних норм дає підстави для висновків: що склад "ЦМК" і склад "ліквідаційної маси" не є тотожними, якщо у складі ЦМК є заставне майно та/або майно соціальної сфери, оскільки і заставне майно, і майно соціальної сфери включаються до балансу боржника; що хоча заставне майно і не включається до складу ліквідаційної маси, однак воно не виключається із балансу ЦМК тобто заставне майно залишається складовою ЦМК.

Вирішуючи питання чи може вважатися ЦМК те майно, яке залишається після виокремлення з усього майна боржника його частин (виключення з ліквідаційної маси): заставного майна; майна соціальної сфери суд виходить з того, що виключення (витяг) із ЦМК будь-якої частини майна, позбавляє решту майна статусу ЦМК.

Однак, Закон-4212 визначає, що заставне майно реалізується у порядку визначеному цим Законом, з чого слід зробити висновок, що продаж заставного майна у складі ЦМК або у складі іншої частини майна можливий (у звязку з чим суд відхиляє доводи ПАТ "Укрексімбанк" про те, що продаж заставного майна ліквідатором банкрута мав здійснюватись окремо від іншого майна). Що ж стосується питання про те як має продаватися ЦМК у разі виключення з його складу майна соціальної сфери, то в даному випадку Закону-4212 не містить відповідної норми. Тому суд вважає, що для одночасного дотримання обох норм Закону-4212 (ч.1. ст.42 та ч.5 ст.44) цілісним майновим комплексом слід вважати усе його майно, але без майна соціальної сфери (як наприклад, зроблено виключення у ч.3 ст.33 Закону-4212).

Таким чином, виставляючи на продаж майно банкрута (чи як ЦМК чи частинами) ліквідатор банкрута повинен був спочатку виключити з його складу майно соціальної сфери навіть незважаючи на те, що воно є предметом іпотеки, оскільки норми Закону-4212 в даному випадку мають пріоритет над будь-якими іншими нормами чи умовами договору іпотеки/застави.

Що стосується доводі прокурора, то якщо він, чи Жашківська міська рада вважають гуртожиток по вул. Новосельській, 1 своє власністю, то вони не позбавлені права предявлення вимоги про його витребування з чужого незаконного володіння.

Аналізуючи установлені обставини суд вважає:

що установлені у вищевказаних пунктах 1 3, 5, 7 і 8 порушення, допущені ліквідатором банкрута, є неналежним виконанням ним свої обовязків і що є підставою для задоволення скарги ПАТ "Укрексімбанк" та для усунення арбітражного керуючого ОСОБА_1 від їх виконання на підставі п.1 абз.2 ч.3 ст.114 Закону-4212;

що установлені у вищевказаному пункті 6 порушення, допущені ліквідатором банкрута, зловживанням ним своїми правами, що є підставою для задоволення скарги ПАТ "Укрексімбанк" та для усунення арбітражного керуючого ОСОБА_1 від їх виконання на підставі п.2 абз.2 ч.3 ст.114 Закону-4212;

що установлені у вищевказаних пунктах 1 5, 8 порушення є порушеннями порядку проведення аукціону. Відповідно до ч.3 ст.55 Закону-4212: результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними; визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу. Оскільки ПАТ "Укрексімбанк" у позовній заяві заявлено вимоги про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, проведеного 06.10.2015 товарною біржею "Перша Універсальна Біржа "Україна", та договору купівлі-продажу майна від 06.10.2015, укладеного між боржником та ТОВ "ЛВС-2012", то вони підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з того, що назва заяви як "позовна заява" не змінює її юридичної суті як заяви, яка подана для розгляду у межах справи про банкрутство, а не в окремому позовному провадженні;

що у звязку з усуненням ОСОБА_1 від виконання обовязків ліквідатора банкрута не підлягає задоволенню її клопотання продовжити ліквідатору банкрута ОСОБА_1 строк для подання звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута до завершення ліквідаційної процедури;

що у звязку з усуненням ОСОБА_1 від виконання обовязків ліквідатора банкрута новим ліквідатором банкрута необхідно призначити арбітражного керуючого ОСОБА_8, оскільки кандидатура останньої запропонована комітетом кредиторів (протокол №10 від 17.08.2015 /а.с.72 т.36/), оскільки останньою подано заяву про згоду стати розпорядником майна в цій справі, а також документи, що підтверджують його право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, досвід та професійні якості: копію свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №548, виданого 10.04.2013 (наказ Міністерства юстиції України від 05.03.2013 №371/5), копію договору добровільного страхування від 28.08.2014, інформацію про його діяльність як арбітражного керуючого (а.с.78 т.36), а також оскільки у суду немає заперечень щодо її призначення.

При цьому суд вважає за необхідне: визначити для арбітражних керуючих ОСОБА_1А та ОСОБА_8 порядок та строки передачі документів і майна; зобовязати новопризначеного ліквідатора банкрута вчинити необхідні дії для завершення ліквідаційної процедури; установити строк завершення ліквідаційної процедури та строк повноважень арбітражного керуючого ОСОБА_8 до 18.10.2016.

Відповідно до абз.6.ч.8 ст.26 Закону-4212 до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора), припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора).

Частиною 3 ст.114 передбачені підстави для усунення арбітражного керуючого з посади, на яку він призначений.

Суд вважає, що зазначені норми передбачають різні підстави для звільнення арбітражного керуючого і застосовуються незалежно одна від одної (при цьому суд виходить з правової позиції Верховного Суду України у тлумаченні норм ст.17 і 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" /від 14.05.1992 №2343-XII із змінами, внесеними до 19.01.2013/). З огляду на викладене, рішення комітету кредиторів (протокол від 04.06.2015 №9 а.с.224 т.35) про усунення арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання обовязків ліквідатора банкрута є самостійною підставою для припинення повноважень арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Враховуючи наявність двох самостійних підстав для звільнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 суд в основу цього судового рішення покладає підстави для його усунення, оскільки зазначення цих підстав матиме наслідки для захисту майнових інтересів боржника і його кредиторів.

Вимоги ліквідатора банкрута у скарзі на дії ПАТ "Укрексімбанк" задоволенню не підлягають,

оскільки рішенням комітету кредиторів (протокол від 20.08.2014 №4 (а.с.118 т.39) задекларовано створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, однак не визначено правил його формування та порядоку використання його коштів. Крім того, вказане рішення комітету кредиторів не є документом, з якого у ПАТ "Укрексімбанк" виникають цивільні зобовязання. ч.6 ст.115 Закону-4212 та ухвала суду від 02.09.214 також не є актами, з яких у ПАТ "Укрексімбанк" виникають зобовязання зі сплати коштів боржнику;

оскільки передбачене ст. 98 Закону-4212 право арбітражного керуючого скликати збори і комітет кредиторів та брати в них участь з правом дорадчого голосу не є нормою, яка зобовязує комітет кредиторів, його голову чи будь-якого кредитора для скликання зборів комітету кредиторів кожного разу звертатися до арбітражного керуючого. Закон-4212 надає право арбітражному керуючому скликати збори комітету кредиторів, однак не визначає це право його виключним. Дійсно закон не регламентує хто, крім арбітражного керуючого, скликає збори комітету кредиторів та в якому порядку, однак закон визначає (ч.9 ст.26), що рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим більшістю голосів кредиторів, якщо за нього проголосували присутні на зборах (комітеті) кредитори, кількість голосів яких визначається відповідно до частини четвертої цієї статті. Оскільки рішення зборів комітету кредиторів є волевиявленням цього органу, яке оцінюється судом на рівні з іншими доказами по справі, суд вважає, що пошук порушень у порядку скликання зборів комітету кредиторів не містить підстав для цього, оскільки порядок не передбачений Законом-4212, і не має значення для оцінки самого рішення зборів комітету кредиторів як доказу по справі. Значення має лише дотримання при його прийнятті тих прав учасників провадження у справі про банкрутство боржника, які передбачені Законом, наприклад, щодо права на участь у засіданні комітету кредиторів з правом активного чи дорадчого голосу, щодо кількості голосів, яким його прийнято;

оскільки чинними актами підстави для зобовязання ПАТ "Укрексімбанк" надати ліквідатору банкрута реквізити для перерахування грошових коштів не передбачені і такі акти ліквідатором банкрута не вказані.

Суд відхиляє доводи ПАТ "Укрексімбанк":

оскільки у платіжному дорученні на перерахування коштів у розмірі 70 тис. грн. цільовим призначенням не визначено оплата за проведення експертної оцінки майна (а.с.30 т.38);

оскільки відповідність вартості майна, яке виставлялось на продаж, спростовується висновками про оцінку майна від 31.03.2015 на суму 43789383,00 грн. та від 31.03.2015 на суму 694,00 грн. (разом 43790077,00 а.с.33,44 т.38);

оскільки участь у зборах комітету кредиторів є правом, а не обовязком ліквідатора банкрута обовязком ліквідатора банкрута є надання інформації на вимогу комітету кредиторів;

оскільки при вирішенні питання про те, чи потрібна згода заставного кредитора для продажу заставного майна для кожного аукціону, суд виходить з того, що відповідно до ч.4 ст.42 Закону-4212 продаж заставного майна здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду. Але передбачений Законом-4212 порядок реалізації майна не передбачає норми про необхідність отримання такої "згоди" для кожного аукціону. Також вказана норма Закону-4212 не містить положень про те, що "згода" може надаватися під однією чи декількома умовами, за дотримання чи недотримання яких вона відповідно діє чи не діє. "Згода" в даному випадку Законом передбачена як факт, установивши який суд і визначає надано "згоду" чи ні. Для отримання згоди від ліквідатора банкрута можуть витребовуватись інформація та докази (в тому числі і про початкову вартість, про результати оцінки, яка повинна вже бути до подачі першого оголошення про продаж майна, тощо), оскільки саме їх суть і є підставою для надання згоди чи відмови у ній (аналогія до вирішення такого ж питання абз.2 ч.1 ст.29 Закону-4212), однак "згоди" під умовою Закон-4212 не передбачає ні в ч.4 ст.42 Закону-4212, ні в будь-якій іншій нормі для інших випадків. При цьому слід підкреслити, що якщо у боржника є заставне майно, та оскільки ліквідатор банкрута зобовязаний здійснити продаж майна боржника у вигляді ЦМК (ч.5 ст.44 Закону-4212), то така "згода" має бути отримана лише один раз і лише до початку оприлюднення оголошення про проведення першого аукціону з продажу ЦМК;

оскільки суду не надано доказів повідомлення ліквідатора банкрута про проведення перевірки іпотечного майна за 5 днів до проведення перевірки. Так, Іпотечним договором від 03.03.2011 №151311Z6 п.2.1.1 передбачено право іпотекодержателя перевіряти документально та в натурі наявність, розмір, стан і умови збереження та користування Предметом іпотеки за умови попереднього письмового повідомлення іпотекодавця. П 2.2.3 передбачено обовязок іпотекодержателя не менше ніж за пять днів письмово попередити іпотекодавця про намір здійснити перевірку документально та в натурі наявності, стану, умов збереження та користування Предметом іпотеки. П.2.4.6 передбачено обовязок заставодавця не перешкоджати реалізації іпотекодержателем його права перевіряти документально та в натурі наявність, розмір, стан і умови збереження та користування Предмета іпотеки відповідно до його призначення, надавати іпотекодержателю всі документи, необхідні для такої перевірки, а також негайно на вимогу іпотекодержателя забезпечити йому фізичний доступ до Предмета іпотеки з урахуванням п. 2.2.3 цього договору;

оскільки Закон-4212 не передбачає обовязку суду визначати організатора аукціону учасником провадження у справі про банкрутство боржника відповідною ухвалою;

оскільки ПАТ "Укрексімбанк" суду не надано доказів дотримання порядку отримання права на допуск до приміщення, де проводився другий повторний аукціон.

Суд відхиляє доводи ліквідатора банкрута:

оскільки зняття обмеження на предмет іпотеки/застави ухвалою суду, тягне за собою лише виключення його з відповідного реєстру обтяжень, але не припиняє дію укладеного договору іпотеки/застави, тому право на перевірку умов збереження заставного майна ПАТ "Укрексімбанк" має;

оскільки факт визнання боржника банкрутом, не є фактом припинення юридичної особи, що в свою чергу не тягне за собою припинення договору іпотеки/застави;

оскільки при продажу майна як ЦМК (як стверджує ліквідатор банкрута) дебіторська заборгованість до ТОВ "Ввіко" мала бути включена до складу ЦМК, а не оцінюватись і продаватись окремо.

Висновки Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за результатами позапланової виїзної перевірки діяльності ліквідатора банкрута (відповідно ОСОБА_13 від 01.09.2015 №20 та від 20.11.2015 №38) суд відхиляє як докази у справі, оскільки такі висновки не є преюдиційними для суду та оскільки суд приймає рішення на підставі власних висновків, які грунтуються на наданих у справу доказах та установлених обставинах.

Решту доводів і поданих учасниками провадження у справі про банкрутство боржника доказів, відхилення яких не обгрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення вимог.

Судове рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми.

Докази витребовуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання на суд не покладено обовязку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження свої вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи (і таким чином вирішувати питання про те, які докази можуть підтвердити доводи чи заперечення сторін). Саме сторона має вказати на конкретний доказ, особу, у якої він знаходиться, та обставини, які доказ спростує чи підтвердить, при поданні суду відповідного клопотання.

При цьому суд приймає до уваги строк розгляду вимог, достатність часу у будь-якої із сторін для надання доказів на підтвердження власних доводів, для спростування обставин чи доводів протилежної сторони та для подання суду клопотання про витребування таких доказів у інших осіб.

Керуючись ст.ст.4-1, 53, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на дії ліквідатора банкрута від 02.06.2015 №176-04/252 задовольнити повністю.

Усунути арбітражного керуючого ОСОБА_1, призначену постановою суду від 18.04.2014 ліквідатором банкрута, від виконання обовязків останнього.

2. Клопотання ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" від 17.08.2015 №176-04/420 задовольнити.

Призначити ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_8 (м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, 7, свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого /розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора/ від 10.04.2013 №548, ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків НОМЕР_1).

3.Позовну заяву від 28.10.2015 №176-04/559 задовольнити повністю.

Визнати недійсними результати аукціону з продажу майнового комплексу ТОВ "ВІГ Жашківський цукровий завод" по лоту №1, проведеного товарною біржею "Перша Універсальна Біржа "Україна" 06.10.2015 у м. Києві по вул. Льва Толстого, буд.57 о 9 год. 00 хв.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 06.10.2015, укладений між ТОВ "ВІГ Жашківський цукровий завод" та ТОВ "ЛВС-2012".

4. У задоволенні скарги ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого ОСОБА_1, від 30.06.2015 №83 (з доповненнями та уточненнями) на дії ПАТ "Укрексімбанк" відмовити повністю.

5. У задоволенні клопотання ліквідатора банкрута від 19.02.2016 №27/16 про продовження арбітражному керуючому ОСОБА_1 строку для подання звіту та ліквідаційного балансу відмовити повністю.

6.Зобовязати арбітражного керуючого ОСОБА_1 передати документи та матеріальні цінності в установленому порядку новому ліквідатору. Передача документів і матеріальних цінностей здійснюється об 11 год.00 хв. 06.04.2016 за місцезнаходженням боржника (м. Жашків, вул. Радгоспна, 7), якщо інший час і місце не буде визначено за домовленістю між арбітражними керуючими).

7.Зобовязати арбітражного керуючого ОСОБА_8:

отримати документи у арбітражного керуючого ОСОБА_1;

подати відомості про своє призначення на посаду державному реєстратору для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

скликати збори комітету кредиторів для вирішення питань подальшого провадження у справі про банкрутство боржника;

вжити заходів до виявлення документації і майна банкрута та не пізніш як через два місяці після прийняття цієї ухвали направити суду інформацію про виконану роботу та докази прийняття фінансово-господарської документації банкрута;

завершити процедуру ліквідації банкрута, скласти і подати суду ліквідаційний баланс, а також повний звіт про проведення ліквідаційної процедури.

8.Установити строк завершення ліквідаційної процедури та повноважень арбітражного керуючого ОСОБА_8 на посаді ліквідатора банкрута до 18.10.2016.

Ухвала суду набрала законної сили, однак може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 91-93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 28.03.2016.

Направити дану ухвалу членам комітету кредиторів (5), арбітражним керуючим ОСОБА_1, ОСОБА_8 представникам працівників боржника ОСОБА_10 і ОСОБА_11 на адресу боржника (2), прокуратурі Черкаської області, Черкаській філії товарної біржі "Електронні торги України", товарній біржі "Перша Універсальна Біржа "України", Жашківській міській раді, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ТОВ Промтехтраст-КР, ТОВ "ЛВС-2012".

С у д д я ОСОБА_17

18