ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2016 р. Справа № 922/2681/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Шевель О. В.

секретар судового засідання Курченко В.А.

за участю представників:

ТОВ «Харімпекс» ОСОБА_1 (довіреність від 10.04.2015р.)

ТОВ «Руновщина» ОСОБА_2 (довіреність від 24.11.2015р.)

третя особа не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ «Харімпекс» (вх. №324 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 12.01.2016р. у справі 922/2681/15

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харімпекс», м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Руновщина»,м. Харків,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, м. Полтава

про стягнення коштів в розмірі 550000,00 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Руновщина», м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харімпекс», м.Харків

про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015р. позивач, ТОВ «Харімпекс», звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача 550000,00 грн. заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги №24/12 від 24.12.2013р.

У червні 2015р. відповідач, ТОВ «Руновщина», звернувся до Господарського суду Харківської області з зустрічним позовом про визнання договору №24/12 про надання поворотної фінансової допомоги №24/12 від 24.12.2013р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Руновщина» в особі ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харімпекс» недійсним, з моменту його вчинення.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12 січня 2016р. по справі (суддя Лаврова Л.С.) у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Харімпекс» про забезпечення позову відмовлено, у задоволенні первісного позову відмовлено в повному обсязі, зустрічний позов задоволено, визнано недійсним договір № 24/12 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 24.12.2013 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Руновщина» в особі ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харімпекс» з моменту його вчинення, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харімпекс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Руновщина» судовий збір в сумі 1218 грн.

Первісний позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Харімпекс», з рішенням суду не погодився, звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить його скасувати і прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі та відмовити повністю в зустрічному позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Руновщина».

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.02.2016р. вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 01.03.2016р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.03.2016р. розгляд справи відкладено на 22.03.2015р., за клопотанням ТОВ «Руновщина».

22.03.2016р. від ТОВ «Харімпекс» надійшло клопотання про витребування доказів. Зокрема, заявник просить витребувати у ПАТ «КБ «Південкомбанк» інформацію та документи стосовно отримання ТОВ «Руновщина» грошових коштів в розмірі 550000,00 грн. на підставі Договору про надання поворотної фінансової безвідсоткової допомоги №24/12 від 24.12.2013р., які були перераховані ТОВ «Харімпекс» на рахунок 7001, відкритий ТОВ «Руновщина» у Київській ФПАТКБ «Південкомбанк».

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, виходячи з обставин даної справи та відсутністю правових підстав.

22.03.2016р. від ТОВ «Руновщина» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.3153).

В судовому засіданні 22.03.2016р. представник ТОВ «Харімпекс» підтвердив свої доводи, наполягав на задоволенні апеляційної скарги, та просив суд скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 12.01.2016р. у даній справі, прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі та відмовити повністю в зустрічному позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Руновщина». Представник ТОВ «Руновщина» наполягала на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просила його залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши доводи присутніх представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

24.12.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю " Руновщина ", м. Харків (кредитор) в особі директора ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харімпекс» (позичальник) в особі директора ОСОБА_4 було укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 24/12 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. договору Кредитор надає Позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу (надалі - фінансова допомога), а Позичальник зобов'язується використати її для власної господарської діяльності і повернути таку ж суму грошей у порядку і в строки, визначені в цьому договорі.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що сума фінансової допомоги за договором становить 550000,00 грн.

Фінансова допомога Позичальнику в сумі, зазначеній у п. 2.1. цього договору, здійснюється шляхом перерахування суми фінансової допомоги на поточний рахунок Позичальника, в строк, що не перевищує трьох банківських днів з дати підписання Договору (п.2.2).

Відповідно до п.1.4 Договору фінансова допомога надається строком на 12 календарних місяців з дати зарахування грошових коштів фінансової допомоги на розрахунковий рахунок Позичальника.

Пунктом 1.5 договору передбачено, що повернення суми фінансової допомоги Позичальник здійснює самостійно, шляхом перерахування їх на поточний рахунок Кредитора.

Відповідно до п.1.6. Договору датою повернення фінансової допомоги вважається дата зарахування останньої частини грошових коштів на поточний рахунок Кредитора.

Для перерахування фінансової допомоги за вказаним договором, директором ТОВ «Руновщина» ОСОБА_3 в ПАТ «КБ «Південкомбанк» було відкрито поточний рахунок за № 7001 в гривні, про що свідчить договір банківського рахунку за № 4310Р-21Ю від 09.11.2013 року (т.2 а.с.109-132).

Як зазначає ТОВ «Харімпекс», вказані гроші були перераховані ТОВ «Руновщина» на вказаний рахунок у ПАТ «КБ «Південкомбанк», про що свідчить банківська виписка від 25.12.2013р.

Враховуючи, що ТОВ «Руновщина» вказані грошові кошти ТОВ «Харімпекс» не повернуті, ТОВ «Харімпекс» звернулось до суду з позовом про стягнення 550000,00 грн., наданих ТОВ «Руновщина» в межах договору про надання фінансової допомоги.

В свою чергу, звертаючись до суду з зустрічним позовом про визнання спірного договору недійсним, ТОВ «Руновщина» зазначає, що він укладений (підписаний) не уповноваженою особою від імені ТОВ «Руновщина».

В обґрунтування зазначеного, позивач за зустрічним позовом зазначає, що повноваження ОСОБА_3, як керівника ТОВ «Руновщина», не підтверджені, оскільки рішенням Господарського суду Харківської області від 02.12.2013р. у справі №922/3916/13 рішення загальних зборів учасників ТОВ «Руновщина» від 23.09.2013р., яким обрано ОСОБА_3 керівником ТОВ «Руновщина» визнано недійсним та скасовано.

Крім того, позивач за зустрічним позовом також вказує на те, що спірний договір скріплено печаткою ТОВ «Руновщина», яка, відповідно до оголошення, опублікованого 10.09.2013р. у Всеукраїнському щомісячному бюлетені «Еко-Панорама», визнана втраченою, та доказів знаходження саме цієї печатки в матеріалах справи не має.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд встановив наявність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог про визнання недійсним спірного договору, як такий що укладений з порушенням закону, що стало наслідком висновку про відмову у задоволенні первісних позовних вимог про стягнення заборгованості за цим договором.

Виходячи з обставин даної справи, колегія суддів погоджується з тим, що по-перше необхідно дослідити підстави дійсності чи недійсності спірного договору, а по-друге з`ясовувати питання правомірності вимог про стягнення коштів на підставі цього договору.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Згідно ч. 3 цієї статті орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Статтею 203 ЦК України, встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до п.3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

Крім того, як вказує п.3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють). Наприклад, третя особа, укладаючи договір, підписаний керівником господарського товариства, знає про обмеження повноважень цього керівника, оскільки є акціонером товариства і брала участь у загальних зборах, якими затверджено його статут.

З договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 24.12.2013 вбачається, що в його преамбулі зазначено про те, що вказаний договір підписує директор ТОВ «Руновщина» - ОСОБА_3, який діє на підставі Статуту.

З нотаріально завіреної копії заяви ОСОБА_5 та його листа, вбачається, що саме ним було підписано договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 24.12.2013.

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.12.2013 у справі № 922/3916/13, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.02.2015 в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 та задоволення позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРС», що залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 28.05.2015 встановлено, що 23 вересня 2013 року загальними зборами учасників ТОВ «Руновщина» були прийняті рішення про обрання директором Товариства ОСОБА_3 з об'ємом повноважень, визначених статутом Товариства; про надання комерційному директору ОСОБА_5 права вчиняти дії від імені ТОВ «Руновщина» без довіреності, у тому числі відкривати рахунки в банківських установах та підписувати банківські документи, договори та контракти на суму до трьох мільйонів гривень; про надання директору Товариства ОСОБА_3 повноваження для підписання необхідних документів для внесення відповідних змін до державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Вказані рішення були оформлені протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Руновщина» №2309 від 23.09.2013 р.

На підставі вказаного протоколу №2309 від 23.09.2013 р., 25 вересня 2013 року у Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців були внесені відомості про реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Руновщина», а саме, директором ТОВ «Руновщина» призначено ОСОБА_3, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровано як осіб, що мають право діяти від імені Товариства без довіреності (підписанти).

Відповідно до протоколу №2309 від 23.09.2013р., ОСОБА_5 за власним бажанням залишив посаду директора ТОВ «Руновщина» і рішення про надання йому повноважень підписанта Товариства не приймалося. Таким чином, судами у справі №922/3916/13 також встановлено, що реєстрація змін до установчих документів Товариства 23.09.2013р. стосовно надання ОСОБА_5 повноважень підписанта, тобто особи, яка має право діяти від імені Товариства без довіреності, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, зазначеним рішенням встановлено, що повноваження ОСОБА_5, надані йому рішенням загальних зборів 23.09.2013р., суперечать положенням як Статуту Товариства затвердженого до 20.09.2013, так й новій редакції Статуту Товариства, оскільки вони не передбачають надання повноважень комерційному директору, або іншій посадовій особі, окрім директора Товариства, на вчинення дій від імені ТОВ «Руновщина» без довіреності, у тому числі відкривати рахунки в банківських установах та підписувати банківські документи, договори та контракти на суму до трьох мільйонів гривень. В той же час, відповідні зміни до Статуту Товариства від 20.09.2013 р. внесені не були.

З огляду на викладене, суди в цій справі визнали недійсними та скасували рішення загальних зборів учасників ТОВ «Руновщина» від 23.09.2013, що оформлені протоколом №2309 від 23.09.2013 р., про обрання директором ТОВ «Руновщина» ОСОБА_3, про надання комерційному директору ОСОБА_5 право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, про надання ОСОБА_6 повноважень для підписання необхідних документів для внесення відповідних змін до державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Також суди скасували державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Руновщина» () від 25 вересня 2013 року та зобов'язали державного реєстратора Реєстраційної служби Березнівського районного управління юстиції Рівненської області внести до Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про скасування вказаних змін від 25.09.2013 до установчих документів ТОВ «Руновщина».

З матеріалів справи також вбачається, що наказом № 40-К від 02.09.2013 ОСОБА_5 був звільнений з посади комерційного директора ТОВ «РУНОВЩИНА» та ознайомлений із цим наказом 12.09.2013, про що свідчить наявність його підпису на примірнику наказу.

Відповідно до ч. З ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, тобто мають преюдиційне значення.

З наведеного вбачається, що чинною на дату укладення договору редакцією Статуту ТОВ «РУНОВЩИНА» не передбачено надання комерційному директору або іншій посадовій особі, крім директора, на вчинення від імені ТОВ «РУНОВЩИНА» без довіреності повноважень щодо відкриття рахунків підписання банківських документів, договорів, контрактів тощо.

Також, недоведеними є посилання представника ТОВ «Харімпекс» на той факт, що навіть, якщо в договорі зазначений від імені ТОВ «Руновщина» ОСОБА_3, а підписав договір ОСОБА_5, який, згідно рішень загальних зборів від 23.09.13р. був наділений повноваженнями на підписання спірного договору (як підписант), оскільки на час підписання договору ОСОБА_5 був звільнений, а тому колегія суддів вважає, що договір підписано взагалі невідомою особою.

Враховуючи, що на день підписання спірного договору директором ТОВ «Руновщина» був ОСОБА_7 (зазначене встановлено рішенням суду у справі №922/3916/13), та доказів про його звільнення з цієї посади на день укладання спірного договору матеріали справи не містять, колегія суддів вважає, що укладення ОСОБА_3 від імені ТОВ «Руновщина» спірного договору та підписання його ОСОБА_5, є незаконним.

До того ж, колегія суддів не погоджується з доводами ТОВ «Харімпекс» щодо того, що рішення господарського суду Харківської області у справі №922/3916/13 від 02.12.2013 набуло чинності у лютому 2014 року, а тому не має зворотної дії у часі, оскільки згідно вказаного рішення стан відомостей ТОВ Руновщина про директора, підписантів, учасників та місцезнаходження товариства було повернено в первісний стан, що існував у липні 2013 року, а відповідно до ухвали про розяснення цього ж рішення від 14.08.2014 у справі №922/3916/13, директором ТОВ Руновщина з 05.07.2013 і на момент укладання спірного договору поворотної фінансової допомоги від 24.12.2013 був ОСОБА_7.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 10.09.2013р. в газеті «Еко-Панорама» ТОВ «РУНОВЩИНА» опубліковано оголошення про втрату печатки, що має наступний вигляд: середина відбитку печатки окреслена колом, в якому у верхній його частині схематичне зображення одноповерхової будівлі зі складним дахом, що стоїть нібито за пагорбом та імітація горизонту декількома лініями; у лівій нижній частині міститься схематичне зображення трьох колосків, а з центру і праворуч відбитку міститься напис у чотири рядки: перший рядок - ТОВАРИСТВО, другий рядок - з ОБМЕЖЕНОЮ, третій рядок - ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ, четвертий рядок -"РУНОВЩИНА", та зазначення про те, що вказану печатку слід вважати недійсною.

У рішенні суду по справі № 922/3916/13, встановлено, що відбиток печатки на усіх документах, посвідчених печаткою ТОВ «Руновщина» з зображенням будівлі за пагорбом та трьох колосків, є недійсним.

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.10.2015 у справі № 922/5000/15, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.12.2015 встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.09.2013 року ТОВ "Руновщина" опублікувало в газеті "Еко-Панорама" оголошення про втрату печатки ТОВ Руновщина, яка має наступний вигляд: середина відбитку печатки окреслена колом, в якому у верхній його частині схематичне зображення одноповерхової будівлі зі складним дахом, що стоїть нібито за пагорбом та імітація горизонту декількома лініями; у лівій нижній частині міститься схематичне зображення трьох колосків, а з центру і праворуч відбитку міститься напис у чотири рядки: перший рядок ТОВАРИСТВО, другий рядок - з ОБМЕЖЕНОЮ, третій рядок - ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ, четвертий рядок - "РУНОВЩИНА" та зазначило, що вказану печатку слід вважати недійсною.

Зважаючи на такі обставини, відбиток печатки на усіх документах, посвідчених печаткою ТОВ Руновщина з зображенням будівлі за пагорбом та трьох колосків, є недійсним. А отже, інформація про недійсність вищевказаної печатки є загальнодоступною.

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № 6675 від 19.10.2015, проведеної в межах розгляду даної справи в суді першої інстанції, при порівняльному дослідженні відтиску круглої печатки ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ РУНОВЩИНА на договорі № 24/12 від 24.12.2013 з вільними, експериментальними відтисками-зразками встановлено, що вони мають розбіжності за загальними ознаками-дизайном (наявністю стилізованого рисунка у центрі досліджуваного відтиску та відсутністю рисунка у відтисках-зразках); розташуванням тексту; конфігурацією і розміром знаків.

Вказані розбіжності є суттєвими і свідчать про те, що відтиск круглої печатки ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ РУНОВЩИНА на договорі № 24/12 від 24.12.2013 нанесено не кліше круглої печатки ТОВ РУНОВЩИНА, вільні зразки відтисків якого надані для порівняльного дослідження на розрахунку № 2 від 22.10.2013, акті про використану електричну енергію ТОВ РУНОВЩИНА за жовтень 2013, акті приймання передачі товарної продукції від 23.10.2013 та експериментальні зразки відтисків якого надані для порівняльного дослідження.

Відповідно до ч. З ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки, судовими рішеннями судів апеляційної та касаційної інстанцій, не скасовано рішення господарського суду Харківської області у справі №922/3916/13, зокрема, щодо визнання печатки ТОВ «РУНОВЩИНА» недійсною, то печатка ТОВ «РУНОВЩИНА» із зображенням будівлі за пагорбом та трьох колосків є недійсною.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з тим, що позивач не може посилатися на свою необізнаність з приводу правомочності директора ТОВ «Руновщина» і печатки товариства під час укладання спірного договору. А тому договір № 24/12 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 24.12.2013 був укладений особою, яка не мала повноважень на укладення договорів від імені ТОВ РУНОВЩИНА, підписаний невідомою особою та посвідчений печаткою ТОВ РУНОВЩИНА, яка була визнана недійсною.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Абзац 4 п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз`яснює господарським судам, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Частиною 1 статті 216 ЦК України, врегульовано, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Відповідне положення Цивільного кодексу України дає підстави вважати позовні вимоги ТОВ Харімпекс про стягнення заборгованості, яка виникла на підставі недійсного правочину про надання фінансової допомоги від 24.12.2013р. № 24/12 неправомірними, та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, рішення суду у даній справ є законним та обґрунтованим, доводи наведені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та спростовуються вищенаведеним, у звязку з чим відсутні підстави для її задоволення.

На підставі наведеного, рішення Господарського суду Харківської області від 12.01.2016р. у справі № 922/2681/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись 99, 101, 102, п. 1, ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харімпекс» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 12.01.2016р. у справі № 922/2681/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 28.03.16

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Шевель О. В.