ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.03.2016 р. Справа№ 914/245/16

За заявою Суб'єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_1, м.Стебник Дрогобицького району Львівської області про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі №914/245/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м.Київ

до відповідача: Приватного підприємства «Аморанта», м.Трускавець Львівської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м.Дрогобич, м.Стебник Львівської області

про стягнення 62955,58 доларів США (що еквівалентно 1451742,14грн.) та 94482,16грн.

за зустрічним позовом: Приватного підприємства «Аморанта», м.Трускавець Львівської області

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м.Київ

про припинення зобов'язань за договором поруки

Суддя Щигельська О.І.

У провадженні господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м.Київ, до Приватного підприємства «Аморанта», м.Трускавець Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1, м.Дрогобич, м.Стебник Львівської області, про стягнення 62955,58 доларів США (що еквівалентно 1451742,14грн.) та 94482,16грн. та за зустрічним позовом Приватного підприємства «Аморанта», м.Трускавець Львівської області, до Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м.Київ про припинення зобов'язань за договором поруки.

22.03.2016 року на адресу господарського суду Львівської області надійшла заява Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

При підготовці до розгляду заяви (вх.№844 від 22.03.2016р.) Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору встановлено, що дана заява підлягає поверненню без розгляду у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.26 ГПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до прийняття рішення господарським судом, подавши позов до однієї або двох сторін.

Пленумом Вищого господарського суду Львівської області у п.1.5 Постанови №18 від 26.12.2011р. роз'яснено, що у процесі вирішення господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа може вважати, що саме їй належить право на предмет спору. З метою захисту свого права така особа може звернутися до господарського суду, який розглядає справу, з заявою про вступ у справу як третя особа з самостійною вимогою на предмет спору. Вступ цієї особи у справу можливий на будь-якій стадії провадження зі справи в місцевому господарському суді, але до прийняття ним рішення. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу виноситься ухвала. Вступ у справу третьої особи, яка має самостійні вимоги на предмет спору, можливий тільки на підставі її позовної заяви, що повинна відповідати вимогам статей 54-57 ГПК, а не за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду (стаття 26 ГПК). Питання про прийняття такої заяви, відмову в її прийнятті або про її повернення вирішується на загальних підставах згідно зі статтями 61-63 ГПК. Зокрема, дійшовши висновку про те, що у відповідній заяві не зазначено обставин, на яких ґрунтується вимога третьої особи, та/або доказів, що підтверджують ці обставини, суд повертає заяву на підставі пункту 3 частини першої статті 63 названого Кодексу. Якщо ж така третя особа звертається з позовом, вимоги за яким не є тотожними вимогам за первісним позовом (наприклад, про визнання недійсним договору, тоді як первісний позов стосується стягнення заборгованості за тим же договором), позов третьої особи може бути повернуто на підставі пункту 5 частини першої статті 63 ГПК, оскільки третя особа може бути допущена до участі у справі лише тоді, коли її самостійна вимога стосується предмета спору між позивачем і відповідачем у справі.

Статтею 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (п.2 ч.1).

На підтвердження сплати судового збору, до вказаної заяви Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 долучено квитанцію від 11.03.2016 року про сплату судового збору в розмірі 1378,00грн. Відповідно до пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 розмір мінімальної заробітної плати. Водночас, у ч.3 ст.6 вказаного Закону встановлено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Суд зазначає, що відповідно до прохальної частини позовної заяви (заяви про вступ у справу у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору), Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 просить «визнати кредитний договір № 123/08-ЮК1 від 09 вересня 2008 року, укладений між суб'єктом підприємницької діяльності - ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Індустріально Експортний банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», удаваним правочином виклавши п.1.1 кредитного договору у такій редакції «Ліміт Кредитування. Відповідно до умов цього Договору. Банк зобов'язується надати Позивачу Кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії, у грошовій одиниці України - гривні в розмірі 509365,50 грн. (п'ятсот дев'ять тисяч триста шістдесят п'ять грн. 50 коп.).....». Відтак, фактично заявлено дві самостійні вимоги немайнового характеру: про визнання кредитного договору удаваним правочином та викладення у відповідній редакції п.1.1 зазначеного кредитного договору.

Пунктом 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що недодержання вимог ст. 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Повертаючи позовну заяву згідно з частиною першою статті 63 ГПК, господарський суд повинен зазначити у відповідній ухвалі всі підстави такого повернення, які наведені у цій частині і під які підпадає заява, що повертається (п. 3.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що заявником порушено правила об'єднання позовних вимог, що вбачається з наступного.

Так відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Судом встановлено, що звертаючись із позовом (заявою про вступ у справу у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору), позивачем заявлено дві самостійні вимоги, однак, в порушення вимог ст.58 Господарського процесуального кодексу України жодним чином не обґрунтовано підстав для об'єднання таких вимог у поданій позовній заяві, не зазначено про зв'язаність заявлених позовних вимог підставою виникнення чи поданими доказами. Крім цього, заявлені вимоги є взаємосуперечливі та взаємовиключні, однак, обставин про їх єдність чи взаємопов'язаність позивачем також не наведено, жодними доказами не підтверджено.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що предметом спору за первісним позовом є стягнення грошових коштів - заборгованості, що, зі слів позивача, виникла внаслідок неналежного виконання третьою особою взятих на себе зобов'язань за кредитним договором №123/08-юкі від 09.09.2008р., укладеним між АТ «Індустріально-експортний банк» та ФО-П ОСОБА_1, та забезпеченими порукою. Предметом спору за зустрічним позовом є визнання припиненими зобов'язань за договором поруки №10 від 09.09.2008р. Водночас, предметом позову за заявою про вступ у справу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору є визнання кредитного договору №123/08-ЮК1 удаваним правочином та викладення п. 1.1 договору в іншій редакції. Заявником не подано обґрунтування та доказів, що вимоги із якими він звертається до суду є тотожними вимогам за первісним чи зустрічним позовом, а також що її самостійна вимога стосується предмета спору між позивачем і відповідачем у справі.

Згідно зі ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору (п. 5 ч. 1).

З огляду на вищевказане суд приходить до висновку, що підстави для прийняття до розгляду заяви Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на даний час відсутні, що має наслідком повернення такої заяви заявнику.

Керуючись ст.ст. 28, 54, 57, 58, п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору (вх.№844 від 22.03.2016р.) про визнання кредитного договору удаваним правочином та викладення п. 1.1 договору у іншій редакції, повернути без розгляду.

Додатки: - матеріали зустрічної позовної заяви та долучені до неї документи на 8-ми аркушах.

Суддя Щигельська О.І.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень