донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

30.03.2016 справа №908/5909/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді Склярук О.І. Дучал Н.М., Ушенко Л.В.
При секретарі Поляковій А.О.
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: від третьої особи:ОСОБА_4, за довіреністю не з'явився ОСОБА_5, за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуОСОБА_6, м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від01.02.2016р.
у справі№ 908/5909/15 (суддя Гончаренко С.А.)
за позовомОСОБА_7, м. Запоріжжя
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Транс", м.Запоріжжя
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаОСОБА_6, м. Запоріжжя
провизнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства та змін до установчих документів ТОВ "Альфа Транс"

В С Т А Н О В И В:

Громадянин ОСОБА_7 звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Транс" та просив суд:

- визнати недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Альфа Транс» () оформлене протоколом від 17.06.2011р.

- визнати недійсними зміни до установчих документів юридичної особи (третя редакція) Статуту ТОВ «Альфа Транс» () державна реєстрація якої проведена 21.06.2011р. номер запису 0008841)

- визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Альфа Транс» () оформлене протоколом від 17.07.2012р.

- визнати недійсним зміни до установчих документів юридичної особи (четверта редакція) статуту ТОВ «Альфа Транс» () державна реєстрація якої проведена 19.07.2012р. номер запису 3008841.

Позивач в ході розгляду справи збільшив позовні вимоги та просив:

- визнати недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Альфа Транс", оформлене протоколом від 17.06.2011р.;

- визнати недійсною третю редакцію Статуту ТОВ "Альфа Транс", державна реєстрація якої проведена 21.06.2011р. номер запису 0008841;

- визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Альфа Транс", оформлене протоколом від 17.07.2012р.;

- визнати недійсною четверту редакцію Статуту ТОВ "Альфа Транс", державна реєстрація якої проведена 19.07.2012р. номер запису 3008841.

01.02.2016р. господарським судом Запорізької області прийнято рішення по справі №908/5909/15 (суддя Гончаренко С.А.) про задоволення позовних вимог. Стягнуто з Товариства с обмеженою відповідальністю "Альфа Транс" на користь гр. ОСОБА_7 4872,00 грн. судового збору.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог. Вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, посилається, що в судовому рішенні взагалі відсутнє посилання на обставини з яким законодавець пов'язує можливість визнати недійсними рішення загальних зборів учасників господарського товариства. У Вироку Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, на який послався місцевий господарський суд відсутнє посилання на дії ОСОБА_6, і як наслідок, не правильно було застосовано ст.35 ГПК України.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 24.02.2016р. було порушено апеляційне провадження по справі № 908/5909/15.

26.02.2016р. від позивача по справі на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшло клопотання про повернення апеляційної скарги з підстав, що вона підписана особою, яка не мала відповідних повноважень.

Зазначене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з тексту апеляційної скарги, вона підписана представником ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_5

Відповідно до приписів ст. 28 ГПК України, повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

До апеляційної скарги додано Ордер серія ЗП № 003429, який видано ОСОБА_6 від 16.02.2016р. щодо представництво його інтересів у Донецькому апеляційному господарському суді адвокатом ОСОБА_5, копію про право на заняття адвокатського діяльністю ОСОБА_5, договір про надання правової допомоги від 01.10.2014р.

Крім того, адвокат ОСОБА_5 представляв інтереси ОСОБА_6 під час розгляду справи місцевим господарським судом.

В судовому засіданні представник заявника апеляційної скарги підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Просив рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Представник позивача проти задоволення скарги заперечував. Просив рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники відповідача по справі в судове засідання не з'явилися. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. На адресу донецького апеляційного господарського суду від відповідача по справі надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить рішення по справі залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Просив також проводити розгляд апеляційної скарги без участі його представників.

З огляду на наведене, судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представників відповідача.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, вислухав пояснення представників сторін, які з'явилися у судове засідання, судова колегія зазначає наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа Транс" зареєстровано Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради 28.04.2004 за №25489315Ю0010594. Основними видами діяльності товариства є, зокрема, здійснення внутрішніх і міжнародних перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до Статуту ТОВ "Альфа Транс" (нова редакція), зареєстрованого 21.06.2011 (номер запису 0008841), який діяв до прийняття оскаржуваних рішень загальних зборів, учасниками товариства є ОСОБА_9 (10250 часток, 50% голосів) і ОСОБА_7 (10250 часток, 50% голосів).

В подальшому рішеннями загальних зборів ТОВ "Альфа Транс" здійснювався перерозподіл статутного (складеного) капіталу товариства.

Так, згідно протоколу №1 загальних зборів учасників ТОВ "Альфа Транс" від 17.06.2011р., в зазначену дату відбулися загальні збори учасників ТОВ «Альфа Транс» за участю ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з запрошенням на них ОСОБА_6.

На порядок денний було винесено наступні питання:

1.Про вибори Голови та секретаря загальних зборів учасників

2.Про прийняття до складу учасників ТОВ «Альфа Транс» ОСОБА_6

3.Про перерозподіл Статутного (складеного капіталу ТОВ «Альфа Транс» )

4.Про затвердження та підписання статуту ТОВ «Альфа Транс» в третій редакції.

За наслідками обговорення ухвалені наступні рішення:

1.Обрати головою зборів ОСОБА_9 та секретарем ОСОБА_7

2.Прийняти до складу учасників ТОВ «Альфа Транс» ОСОБА_6

3.Перерозподілити статутний (складений капітал) ТОВ «Альфа Транс» в розмірі 20500грн. Вклади учасників у грошовому вираженні та кількість часток кожного складають:

- ОСОБА_7 - 5125,00грн. - 25 часток;

- ОСОБА_9 - 5125,00грн. - 25 часток;

- ОСОБА_6 - 10250,00грн. - 50 часток.

На виконання рішення були внесені зміни до Статуту ТОВ "Альфа Транс" третя редакція якого, зареєстровано 21.06.2011р. за № 0008841.

Згідно протоколу №1 загальних зборів учасників ТОВ "Альфа Транс" від 17.07.2012р., в зазначену дату відбулися загальні збори учасників ТОВ «Альфа Транс» за участю ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_6.

На порядок денний було винесено наступні питання:

1.Про вибори Голови та секретаря загальних зборів учасників

2.Про добровільний вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Транс» ОСОБА_9 згідно його заяви

3.Про перерозподіл Статутного (складеного) капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Транс»

4.Про затвердження та підписання статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Транс» в четвертій редакції.

Зборами ухвалено наступні рішення:

1.Обрати головою зборів ОСОБА_6 та секретарем ОСОБА_7

2.Виключити зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Транс» ОСОБА_9 згідно його заяви

3.Перерозподілити статутний (складений) капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Транс» в розмірі 20500 грн. Вклади учасників у грошовому виражені та кількість часток кожного складають:

- ОСОБА_7 - 7995,00грн. - 39 часток;

- ОСОБА_6 - 12505,00грн. - 61 частка.

4.Затвердити та підписати статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Транс» в четвертій редакції.

На виконання рішення були внесені зміни до Статуту ТОВ "Альфа Транс", четверта редакція якого зареєстрована 17.07.2012 за № 3008841 .

Місцевим господарським судом також було встановлено, що Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2015 по справі №335/4153/15-к за обвинуваченням ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364 КК України (шахрайство, тобто заволодіння майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою), зокрема, встановлені наступні обставини:

"…ОСОБА_10., з метою заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману, виконуючи активні дії, спрямовані на створення уяви про можливість блокувати роботу автоперевізників, тобто штучне створення обстановки для перевізників, щоб викликати у тих пропонування звернутись до нього для вирішення питання про зупинення перевірок та отримати можливість взяти участь у конкурсі стосовно розподілу маршрутів, використовуючи свої повноваження з нагляду за виконанням умов перевезень пасажирів, після проведення перевірок, тобто у зв'язку з порушенням вимог безпеки під час перевезення пасажирів, 19 листопада 2010 року на сесії Запорізької міської ради, посилаючись на Закони України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про автомобільний транспорт", Постанову Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року № 1081 "Про затвердження Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів", ініціював прийняття рішення № 546 про розірвання з 01.12.2010 року в односторонньому порядку договорів з "перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування" у м. Запоріжжі з 13 автопідприємствами, у тому числі договір № 7 на обслуговування пасажирського маршруту № 62 з ТОВ "Альфа Транс", засновником якого є ОСОБА_7

Після того, як останньому було відмовлено у прийнятті документів для участі в конкурсі, розуміючи, що на його підприємство здійснюється тиск з боку управління забезпечення транспорту та зв'язку, ОСОБА_7, з метою з'ясування причин перевірок та відмови йому в участі у конкурсі з розподілу маршрутів, звернувся до ОСОБА_10, який на той час виконував обов'язки начальника транспортного управління.

ОСОБА_10, перебуваючи в кабінеті управління з питань транспортного забезпечення та зв'язку Запорізької міської ради, розташованого по вул. Героїв Сталінграду, буд. 2 у м.Запоріжжі, виконуючи відведену йому роль у складі організованої групи та діючи в її інтересах, з метою заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману, повідомив ОСОБА_7, що якщо той бажає і надалі займатися пасажирськими перевезеннями, то йому необхідно звернутися до ОСОБА_11, який пояснить "нові умови", необхідні для зайняття цим видом діяльності, для чого надав ОСОБА_7 контактний номер мобільного телефону ОСОБА_11

У разі відмови зустрітися з останнім, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_7, що продовжуватиме проведення позапланових перевірок, що однозначно призведе до виявлення порушень та подальшого розірвання договорів на "перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування" в односторонньому порядку щодо обслуговування інших маршрутів.

Розуміючи, що вимоги ОСОБА_10 є незаконні, ОСОБА_7 відмовився зустрічатися зі ОСОБА_11 та звернувся до Господарського суду Запорізької області, який 22.02.2011 року ухвалив рішення про задоволення позову ТОВ "Альфа Транс" та визнав недійсним підпункт 1.13 пункту 1 та підпункт 2.2 пункту 2 рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 546 від 19.11.2010 року "Про розірвання договорів з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування у місті Запоріжжя".

У свою чергу, Управління транспортного забезпечення та зв'язку Запорізької міської ради не погодилось з прийнятим рішенням та звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою щодо скасування рішення суду та прийняття нового про відмову в позові, однак 27.04.2011 року суд виніс постанову, в якій зазначено, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 22.02.2011 року залишено без змін. Аналогічне рішення 21.09.2011 року прийняв і Вищий Господарський суд України.

Однак, будучи обманутим, думаючи, що ОСОБА_10 тільки посилить тиск на його підприємство, наприкінці травня 2011 року в офісі ТОВ "Альянс авто" по вул. Оріхівське шосе, 7 у м. Запоріжжі, ОСОБА_7 зустрівся із ОСОБА_11, який обманюючи його, повідомив, що саме вони вплинули на депутатів міської ради для прийняття рішення про розірвання договору та про їх можливості впливати на рішення питання, пов'язаного з отриманням дозволу в участі у конкурсі та отримання при проведенні конкурсу прибуткових маршрутів та тих маршрутів, на яких вже працював потерпілий, а також впливати на рішення щодо призначення чи не призначення позапланових перевірок та на висновки проведених планових перевірок, які призначає управління транспорту.

Після чого ОСОБА_11 став переконувати ОСОБА_7 на щомісячну передачу грошей у сумі 80000 гривень, за надання можливості займатися перевезенням пасажирів на певних маршрутах міста.

Крім того, маючи намір шляхом обману придбати право на майно, тобто одержати повний контроль над діяльністю ТОВ "Альфа Транс", щоб запобігти можливості ОСОБА_7 не сплачувати кошти, ОСОБА_11, діючи в інтересах злочинної групи, став наполягати переоформити 50% статутного фонду Товариства на ім'я іншого співучасника.

Будучи обманутим, ОСОБА_7 повірив в реальність членів групи впливати на прийняття рішення депутатами міської ради, та мусив погодитися сплачувати щомісячно 80000 гривень, і починаючи з червня 2011 року по листопад 2013 року в приміщенні офісу ТОВ "Альянс авто", добровільно передав 2320000 гривень ОСОБА_11, який передав їх особі, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, для подальшого розподілу.

У свою чергу, інший співучасник, діючи згідно розподілу ролей у складі організованої групи, виконуючи вказівки організаторів групи, направлені на придбання права на майно шляхом обману, 19.07.2011 року в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_12., розташованого в будинку № АДРЕСА_1, підписав статут підприємства, оформивши 50% статутного фонду, що складає 10250 гривень, на своє ім'я.

В подальшому, оскільки 19.04.2012 року сплив термін дії договору на надання послуг з перевезення пасажирів на міському маршруті № 62 з ТОВ "Альфа Транс", під час зустрічі ОСОБА_7 зі ОСОБА_11, останній, обманюючи ОСОБА_7 повідомив, що для того, щоб ТОВ "Альфа Транс" знову перемогло в конкурсі на обслуговування цього маршруту він повинен сплатити 31 200 доларів США.

Крім того, маючи намір ще більше мати психологічний вплив на ОСОБА_7, щоб придушити його волю до будь-якого можливому опору, ОСОБА_14 став переконувати його переоформити 61% статутного фонду ТОВ "Альфа Транс" на ім'я іншого співучасника, попереджаючи та обманюючи, що в разі відмови вони будуть впливати на прийняття рішення про розірвання договорів на "перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування", з його підприємством, не маючи при цьому таких повноважень та можливостей.

Будучи обманутим, ОСОБА_7 повірив в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, та на початку червня 2012 року в приміщенні офісу ТОВ "Альянс авто", добровільно передав 31200 доларів США, що в еквіваленті складало 249366 гривень ОСОБА_11, який передав їх організатору - особі, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, для подальшого розподілу.

Після цього інший співучасник, діючи згідно розподілу ролей у складі організованої групи, виконуючи вказівки організаторів групи, з метою заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману, 19.07.2012 року в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_12. розташованого по АДРЕСА_1, підписав статут підприємства, оформивши 61% статутного фонду, що складає 12 505 гривень, на своє ім'я.

Таким чином, члени організованої групи шляхом обману придбали право на чуже майно, а саме отримали повний контроль над підприємством та в разі відмови виплачувати кошти ОСОБА_7 за вказівкою організаторів групи, особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження та на яку оформлено 61% статутного фонду, міг звільнити директорів, вивести зі складу засновників осіб, у яких пайова участь менша за 61%, та ліквідувати підприємство і надалі через конкурсний комітет розподілити звільнені маршрути серед перевізників, які продовжували виплачувати незаконно кошти членам організованої групи, що значно посилювало психологічний вплив на ОСОБА_7, який будучи обманутим, протягом тривалого часу сплачував кошти шахраям.

У свою чергу ОСОБА_10, виконуючи відведену йому роль у складі організованої групи, ініціював затвердження на сесії Запорізької міської ради рішення №71 "Про внесення змін до існуючих договорів, укладених між виконавчим комітетом та автомобільними перевізниками, шляхом укладення додаткових угод" між управлінням транспортного забезпечення та зв'язку Запорізької міської ради та автомобільними перевізниками, з метою уникнути можливості оскаржити розірвання договору в суді, попереджаючи про розірвання вже існуючих договорів, вимусив ОСОБА_7 02.04.2012 року підписати додаткову угоду, де управління транспортного забезпечення та зв'язку Запорізької міської ради значно спрощує процедуру та збільшує кількість підстав для розірвання договорів на "перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування" в односторонньому порядку, що значно збільшувало можливість психологічного впливу ОСОБА_10, ОСОБА_11, та трьох осіб, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, та будучи обманутим думаючи, що його діяльність повністю підконтрольна місцевій владі в особі ОСОБА_10 та особи, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, від рішення яких залежить подальше її існування, повинен був виплачувати кошти шахраям.

В результаті ОСОБА_11, ОСОБА_10 та особи, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, узгодженими та заздалегідь спланованими діями, з використанням свого службового становища, шляхом обману заволоділи чужим майном та придбали право на майно ОСОБА_7 на загальну суму 2 581 871 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, заподіявши потерпілому значної шкоди, тим самим спричинивши тяжкі наслідки."

Ухвалою від 20.08.2015р. Апеляційного суду Запорізької області вказаний вирок Орджонікідзевського районного суду в цій частині залишений в силі.

Згідно інформації Головного слідчого управління МВС України (лист від 29.10.2015р. №13/262-240), ним проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000229 від 31.10.2013р. за підозрою ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.

27.04.2015, зокрема, ОСОБА_6 винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364 КК України, цього ж дня його оголошено у розшук і в цей же день матеріали відносно ОСОБА_6 виділено в окреме провадження. На цей час його місцезнаходження не встановлено.

З огляду на наведене, позивач звернувся до місцевого господарського суду з відповідним позовом.

Як зазначалося вище, позовні вимоги задоволено повністю з посиланням на порушення під час прийняття рішень загальними зборами учасників товариства приписів ст.ст.3,41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., ратифікованих законом України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи, а також статут не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До них не можуть застосовуватися положення ст.ст. 203, 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і відповідно правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України.

Зазначені рішення та статут товариства є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Відповідачем у спорах про визнання недійсними рішення загальних зборів юридичної особи або статуту виступає сама юридична особа. Тому ствердження заявника апеляційної скарги, що третя особа повинна виступати в якості відповідача по цій справі є безпідставними.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства

- порушення вимог закону та або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Під час розгляду відповідних справ господарський суд враховує, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановити наявності кворуму (ст. 59 та ст. 60 Закону України «Про господарські товариства», статті 41 та 42 Закону України «Про акціонерні товариства», ст.15 Закону України «Про кооперацію»),

- прийняття загальними зборами рішень з питань не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України «Про акціонерні товариства»),

- прийняття загальними зборами рішень з питань не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п'ята ст.61 Закону України «Про господарські товариства»),

- відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (частина шоста статті 60 Закону України «Про господарські товариства»),

- відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (ст. 46 Закону України «Про акціонерні товариства»).

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинуть на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Таким чином, однієї із підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи може бути, невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства.

Як зазначалося вище внаслідок прийняття оскаржуваних рішень та статуту товариства в новій редакції, позивач був позбавлений контролю за управлінням цього товариства, а також частини майна.

Зазначена обставина встановлена Вироком суду, на який посилався як позивач, так і місцевий господарський суд, в якому прямо зазначено, що «ОСОБА_11, ОСОБА_10 та особи, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, узгодженими та заздалегідь спланованими діями, з використанням свого службового становища, шляхом обману заволоділи чужим майном та придбали право на майно ОСОБА_7 на загальну суму 2 581 871 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, заподіявши потерпілому значної шкоди, тим самим спричинивши тяжкі наслідки."

Зазначені дії були вчинені, зокрема, шляхом підписання 19.07.2012р. в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_12., розташованого по АДРЕСА_1 статуту підприємства, оформивши 61 % статутного фонду, що складає 12250 гривень на ім'я особи, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження. Вказані обставини встановлені у Вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2015р. у справі №335/4153/15-к за обвинуваченням ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364 КК України (шахрайство, тобто заволодіння майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою).

Крім того у Вироку також зазначено, що «члени організованої групи шляхом обману придбали право на чуже майно, а саме отримали повний контроль над підприємством та в разі відмови виплачувати кошти ОСОБА_7 за вказівкою організаторів групи, особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження та на яку оформлено 61% статутного фонду, міг звільнити директорів, вивести зі складу засновників осіб, у яких пайова участь менша за 61%, та ліквідувати підприємство і надалі через конкурсний комітет розподілити звільнені маршрути серед перевізників, які продовжували виплачувати незаконно кошти членам організованої групи, що значно посилювало психологічний вплив на ОСОБА_7, який будучи обманутим, протягом тривалого часу сплачував кошти шахраям».

Відповідно до ч.4 ст.35 ГПК України, вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Вказаним вироком суду встановлені дії обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11, направлених на незаконне (шляхом обману) заволодіння часткою у статутному капіталі ТОВ "Альфа Транс", наслідком яких стало порушення конституційних прав, свобод та інтересів діючих учасників цього товариства, в тому числі позивача по справі.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, у тому числі це стосується і нерухомого майна.

Відповідно до ст.ст. 321, 328 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист не тільки свого цивільного права, а й цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При цьому, охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

В ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006р. №3477-ІV закріплено обов'язок судів застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. і протоколами до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., ратифікованих Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 ст.167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Однією із складових права особи на участь у господарському товаристві є право на участь в управлінні товариством, закріплене також ст.10 Закону України "Про господарські товариства", ст.88 Господарського кодексу України, ст.116 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, в результаті прийнятих рішень на зборах учасників змінилася пропорційність голосів учасників товариства, внаслідок якої один учасник товариства отримав переважне право на прийняття рішень стосовно управління і діяльності товариства, а також на отримання більшої частини прибутку (дивідендів) товариства та активів. При цьому позивач був позбавлений частини своїх активів і це позбавлення було вчинено під тиском осіб, які зазначено у вироку, а тому мало місце, при прийнятті оскаржуваних рішень, порушення права позивача на вільне володіння та розпорядження своїм майном

З огляду на викладене місцевий господарський суд дійшов до правомірного висновку, що оспорювані рішення загальних зборів ТОВ "Альфа Транс" порушують права і охоронювані законом інтереси позивача і не відповідають нормам чинного законодавства, в тому числі: ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., ратифікованих Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР, ст.ст.3, 41 Конституції України, ст.ст.15, 116, 321, 328 Цивільного кодексу України, ст.ст.88, 167 Господарського кодексу України, ст.10, Закону України "Про господарські товариства", а тому ці рішення підлягають визнання недійсними.

Приймаючи до уваги, що вказані третя і четверта редакції Статуту товариства прийняті на підставі цих рішень загальних зборів і є похідними від них, ці Статути є також такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду, що накладення арешту на майно ОСОБА_6, в тому числі і на його частку у статутному капіталі ТОВ "Альфа Транс" на підставі ухвали слідчого судді №335/9190/15-к від 09.09.2015 Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, не є перешкодою при розгляді даної господарської справи, предметом якої є законність актів товариства, а саме - рішень загальних зборів. Крім того, цей арешт накладений саме в інтересах захисту учасників товариства з ціллю запобігання підозрюваному у скоєнні злочину ОСОБА_6 розпоряджатись своєю часткою до закінчення кримінальної справи.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області по справі № 908/5909/15 від 01.02.2016р. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області по справі № 908/5909/15 від 01.02.2016р. залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття та може бути оскаржена на адресу Вищого господарського суду України через донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Судді: Н.М. Дучал

Л.В. Ушенко

Надруковано: 6 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1. третій особі

1. у справу

1. ДАГС

1. ГСЗО