ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2016 р. Справа № 917/2361/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І. В.;

при секретарі Марченко В.О.,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 - за довіреністю №2-132д від 29.12.2015р.;

відповідача ОСОБА_2 - за довіреністю №762/459 від 17.04.2015р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Гадячгаз" (вх.№339П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 12.01.2016 року у справі №917/2361/15,

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування", м.Полтава,

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Гадячгаз", м.Гадяч, Полтавська область,

про стягнення 741884,66 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою, в якій (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (вх. №17891 від 09.12.2015р.), просив суд стягнути на його користь з відповідача 199385,52 грн. заборгованості, з яких: 186046,50 грн. пені та 9875,50 грн. 3% річних, 3463,52 грн. інфляційних нарахувань.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 12.01.2016 року (суддя Киричук О.А.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Гадячгаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії - Газопромислового управління Полтавагазвидобування 186046,50 грн. пені, 9875,50 грн. 3% річних, 3463,52 грн. інфляційних нарахувань та 2990,78 грн. витрат по сплаті судового збору. Повернуто Публічному акціонерному товариству "Укргазвидобування" в особі філії - Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" 8137,49 грн. витрат по сплаті судового збору.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Гадячгаз" з рішенням суду першої інстанції не погодилося, звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення господарського суду Полтавської області від 12.01.2016 року у справі №917/2361/15, виклавши п.1, п.2 його резолютивної частини в наступній редакції: 1. Клопотання Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Гадячгаз" про зменшення розміру пені до 10% задовольнити частково. Зменшити розмір пені на 50%. Позов задовольнити частково. 2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Гадячгаз" (37300, Полтавська область, м.Гадяч, вул.Будька, 26а, ідентифікаційний код юридичної особи 05524660) на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м.Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ідентифікаційний код юридичної особи 30019775) в особі філії - Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" (36008, м.Полтава, вул. Фрунзе, 173, ідентифікаційний код юридичної особи 0053100) 93023,25 грн. пені, 9875,50 грн. 3% річних, 3463,52 грн. інфляційних нарахувань та 2990,78 грн. витрат із сплати судового збору.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення у частині стягнення 186046,50 грн. пені прийнято з порушенням норм процесуального права. Апелянт вважає, що оскаржуваним рішенням відхилені доводи відповідача щодо наявності істотних обставин, які унеможливлювали здійснення своєчасних розрахунків за договором транспортування природного газу внутрішньопромисловими газопроводами ПАТ «Укргазвидобування» та безпідставно, на думку апелянта, залишено без задоволення клопотання про зменшення розміру стягуваної пені.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.02.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, її розгляд призначено на 20.02.2016р. об 11:00 год.

У судовому засіданні 29.02.2016р. оголошено перерву до 21.03.2016р. об 11:30 год.

21.03.2016р. від апелянта до суду надійшли додаткові пояснення (вх.№3049) до апеляційної скарги, в яких зазначає, що під час виконання умов договору №Г-2014-Т-Н від 01.01.2014р. сторонами одночасно виконувались не тільки його умови, але й вимоги низки спеціальних нормативно-правових актів, якими встановлюється порядок нарахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. за №20) та порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію (затверджено наказом Міністерства палива та енергетики України, НАК "Нафтогаз України" та Державного казначейства України від 03.02.2009р. за №55/57/43). Як зазначає відповідач, виконання договірного зобов'язання невід'ємно пов'язано із виконанням вказаних спеціальних нормативно-правових актів. Здійснення взаєморозрахунків на підставі підписаних сторонами спільних протокольних рішень відбувалось за межами строку оплати вартості послуг транспортування природного газу внутрішньопромисловими газопроводами, передбаченого умовами договору №Г-2014-Т-Н від 01.01.2014р., але розділами 3, 4 спільних протокольних рішень сторони змінили порядок розрахунків за договором №Г-2014-Т-Н від 01.01.2014р. в узгоджених спільними протокольними рішеннями сумах. Відтак, на думку апелянта, нарахування та стягнення пені на суму заборгованості погашену шляхом підписання та виконання спільних протокольних рішень між сторонами є незаконним.

У судовому засіданні 21.03.2016р. апелянт вимоги у викладеній редакції апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, зазначених у відзиві (вх.№1962) на апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Просить суд рішення господарського суду Харківської області від 12.01.2016р. у справі №917/2361/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ч.2 ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

01.01.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі філії - Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" (газотранспортне підприємство) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Гадячгаз" (замовник) укладено договір на транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами №Г-2014-Т-Н.

Відповідно до п.1.1 договору газотранспортне підприємство зобовязується надати замовнику послуги з транспортування внутрішньопромисловими трубопроводами природного газу замовника до пунктів призначення газорозподільних станцій для задоволення потреб населення, релігійних організацій, а замовник зобовязується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбаченими умовами договору.

Згідно з п.1.2 договору річний плановий обсяг транспортування природного газу замовника становить 22375,44 тис.куб.м.

Пунктами 3.1-3.3 та 3.5 договору сторони узгодили, що послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу внутрішньопромисловими трубопроводами. Газотранспортне підприємство до 15-го числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою газотранспортного підприємства. Замовник протягом двох днів з дати одержання зобовязується повернути газотранспортному підприємству один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання такту наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов Договору або в судовому порядку. Акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з газотранспортним підприємством.

Відповідно до п.5.1 та п.5.2 договору вартість послуг з транспортування 1000 м3 природного газу внутрішньопромисловими газопроводами газотранспортного підприємства складає 27,60 грн., крім того 5,52 грн. ПДВ, всього 33,12 грн. згідно з калькуляцією, що додається до даного договору та є його невід'ємною частиною. Вартість послуг може змінюватись у звязку із зміною витрат газотранспортного підприємства на транспортування. Зміна вартості послуг з транспортування газу оформляється додатковою угодою до цього договору.

Згідно з п.5.5 договору оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником в місяці, у якому здійснюється транспортування газу, шляхом щоденного перерахування коштів на рахунок газотранспортного підприємства в порядку, установленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газотранспортних підприємств, який затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до 20-го числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

У п.7.3 договору сторони погодили, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014 року - до повного виконання зобовязань сторін. Разом з тим, сторони договору домовилися, що відповідно до ч.3 ст.631 ЦК України умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладення, тобто з 01.01.2014р. (п. 11.1 договору).

До договору сторонами укладено (підписано представниками сторін та скріплено печатками сторін) додаткову угоду №1 від 30.04.2014р., згідно з якою сторони внесли зміни до п. 5.1 договору, а саме: п. 5.1 договору викладено у наступній редакції "вартість послуг з транспортування 1000 м3 природного газу внутрішньо - промисловими газопроводами газотранспортного підприємства складає 56,00 грн., крім того, 11,20 грн. ПДВ, всього 67,20 грн. згідно з калькуляцією, що додається до даного договору та є його невід'ємною частиною».

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобовязання виконав у повному обсязі. На підставі вказаного договору позивач у 2015 році поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 1260376,79 грн., що підтверджуються підписаними представниками сторін та скріпленими печатками сторін актами наданих послуг з транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами, а саме: акт №1 від 31.01.2015р. на суму 277 055,70 грн. за січень 2015р., акт №2 від 28.02.2015р. на суму 240 180,78 грн. за лютий 2015р., акт №3 від 31.03.2015р. на суму 234 402,42 грн. за березень 2015р., акт №4 від 30.04.2015р. на суму 428248,65грн. за квітень 2015р., акт №5 від 31.05.2015р. на суму 50310,61 грн. за травень 2015р., акт №6 від 30.06.2015р. на суму 30178,63р. за червень 2015р.

Позивачем пред'явлено відповідачеві рахунки на оплату отриманих послуг, а саме: №1312-01 від 31.01.2015р., №1401-02 від 28.02.2015р., №1487-03 від 31.03.2015р., №1659-04 від 30.04.2015р., №1839-05 від 31.05.2015р., №1827-06 від 30.06.2015р.

14.07.2015р. на адресу відповідача позивачем направлено вимогу №22-6132, відповідно до якої позивач вимагав у семиденний термін з моменту її отримання сплатити заборгованість у розмірі 838487,34 грн.

Відповідач надав відповідь на вищезазначену вимогу, відповідно до якої відповідач зазначив, що вживає всіх можливих заходів для вирішення питання погашення заборгованості в якнайкоротший термін та пропонує заключити договір реструктуризації заборгованості терміном на 1 рік.

Відповідачем проведено часткову оплату вартості отриманих послуг та з порушенням термінів, заборгованість відповідача за отримані послуги складала 542174,32 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості відповідача.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за договором у частині повної та своєчасної оплати наданих послуг, внаслідок чого позивачем на суму заборгованості нараховано відповідачу 186046,50 грн. пені та 9875,50 грн. 3% річних, 3463,52 грн. інфляційних нарахувань.

Після порушення провадження у справі вказана заборгованість за отримані послуги відповідачем сплачена у повному обсязі, що підтверджується спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №2439/в за рахунок загального фонду Державного бюджету України від 19.11.2015р. на суму 541457,32 грн., платіжним дорученням №1502 від 30.11.2015р. (а.с.13-а.с.14, а.с.16, том 2), а також звітом по рахунку станом на 02.11.2015р. на суму 717, 00 грн. (а.с.25, том 2).

Як убачається з матеріалів справи, на виконання умов договору №Г-2014-Т-Н від 01.01.2014р. сторонами: Головним управлінням Державної казначейської служби України у Полтавській області, Департаментом фінансів Полтавської облдержадміністрації, ПАТ «Гадячгаз», ПАТ «Укргазвидобування» підписано спільні протокольні рішення, а саме:

20.05.2015р. спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1200/в за рахунок коштів загального фонду Держаного бюджету на суму 244318,64 грн. (а.с.42-а.с.44, том 1);

15.07.2015р спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1552/в за рахунок коштів загального фонду Держаного бюджету на суму 25130,81 грн. (а.с.51-а.с.53, том 1)

05.08.2015р. спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1702/в за рахунок коштів загального фонду Держаного бюджету на суму 218142,07 грн. (а.с.55-а.с.57, том1).

Матеріалами справи підтверджується, що шляхом підписання та виконання спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України №243 9/в від 19 листопада 2015 року погашено основний борг ПАТ «Гадячгаз» перед ГПУ «Полтавагазвидобування» у сумі 541457,32 грн. (а.с.13-а.с.14, том 2).

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивачем правомірно заявлено до стягнення пеню, 3% річних, інфляційних втрат за договором на транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами №Г-2014-Т-Н від 01.01.2014р.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Уклавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору на транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами №Г-2014-Т-Н від 01.01.2014р., що у свою чергу потягло відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої договором поставки природного газу, та застосування наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України. Отже, для застосування санкцій, передбачених договором на транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами №Г-2014-Т-Н від 01.01.2014р., та наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків, які діяли на момент розгляду справи.

Дана правова позиція зазначена в постановах Верховного Суду України у справах №5011-1/1043-2012-42/528-2012, №5011-35/1272-2012-42/527-2012, №5011-35/1533-2012-19/522-2012 та постанові Вищого господарського суду України у справі №910/7258/14.

На суму заборгованості за надані послуги з транспортування природного газу, яка була погашена у відповідності до спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20, не нараховуються штрафні санкції, інфляційні витрати та 3% річних.

Запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначений Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, (постанова Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20), держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств ПЕК, пов'язаних з газопостачанням населення, яке використовує житлові субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг - а саме витрат на придбання природного газу у гарантованого постачальника, його транспортування магістральними та внутрішньопромисловими газопроводами, переміщення розподільними газопроводами. Тобто, державою офіційно визнається неможливість підприємства ПЕК забезпечити вчасні розрахунки в цій частині (в залежності від рівня отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній ліцензованій території діяльності).

Матеріалами справи підтверджується, що основний борг за договором №Г-2014-Т-Н від 01.01.2014р. на суму 542174,32 грн. ПАТ по газопостачанню та газифікації «Гадячгаз» оплатило з коштів, отриманих відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20, що підтверджується спільним протокольним рішенням №2439/в від 19 листопада 2015 року, платіжним дорученням №1502 від 30 листопада 2015 року (а.с.16, том 2).

Сторонами не заперечується, що станом на момент розгляду справи у суді першої інстанції основна заборгованість за договором відсутня.

Предметом розгляду даної справи є вимоги замовника до споживача замовника про стягнення пені, 3% річних та інфляційних сум у звязку з простроченням виконання зобовязання з оплати поставленого природного газу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

У відповідності з ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач зазначає, що спільними протокольними рішеннями не внесено змін до договору на транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами №Г-2014-Т-Н від 01.01.2014р., а тому не вважає зазначені рішення письмово оформленими змінами до договору, оскільки такими змінами є укладення додаткової угоди до договору.

Однак колегія суддів зазначає, що у розділах 2, 3 спільних протокольних рішень сторони визначили порядок проведення взаєморозрахунків та зобовязання сторін саме за спірним договором, зокрема, вказавши, що з метою реалізації цього спільного протокольного рішення сторони зобовязуються перерахувати кошти наступній стороні, а остання сторона до загального фонду Державного бюджету України не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок.

Таким чином, уклавши спільні протокольні рішення, сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за надані послуги з транспортування внутрішньопромисловими трубопроводами природного газу, надані відповідно до договору на транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами №Г-2014-Т-Н від 01.01.2014 року.

Для застосування санкцій, зокрема, пені, передбаченої п.7.3 договору на транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами №Г-2014-Т-Н від 01.01.2014 року, та наслідків порушення грошового зобовязання, встановлених ч.2 ст.625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених спільними протокольними рішеннями.

Аналогічна правова позиція зазначена в постановах Верховного Суду України від 25.03.2015р. у справі №924/1265/13 та від 23.09.2015р. у справі №917/2519/14.

З огляду на зазначене, місцевий господарський суд не узяв до уваги, що, підписавши спільні протокольні рішення, сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за послуги транспортування природного газу, наданих за договором №Г-2014-Т-Н від 01.01.2014 року.

Таким чином, місцевий господарський суд помилково задовольнив позовні вимоги у частині стягнення 186046,50 грн. пені, 9875,50 грн. 3% річних, 3463,52 грн. інфляційних нарахувань, не врахувавши, що заборгованість погашена за спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При винесенні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом неповно досліджено обставини, що мають значення для справи, тому рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Гадячгаз" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Полтавської області від 12.01.2016 року у справі №917/2361/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м.Київ-53, вул. Кудрявська, 26/28, ідентифікаційний код юридичної особи 30019775) в особі філії - Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" (36008, м.Полтава, вул.Фрунзе,173, ідентифікаційний код особи 0053100) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Гадячгаз" (37300, Полтавська область, м.Гадяч, вул.Будька,26а, ідентифікаційний код юридичної особи 05524660) витрат по сплаті судового збору у розмірі 12241,11 грн. за подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 24.03.2016 року.

Головуючий суддя О.А.Пуль

Суддя Я.О.Білоусова

Суддя І.В.Тарасова