РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016Справа №910/141/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Учбово-методичний центр служба охорони Стелс"

про стягнення 409 426,80 грн.

Суддя Якименко М.М

Представники сторін:

від позивача: Сиволобов М.В. - за довіреністю №Д-01/16 від 04.01.2016 року;

від відповідача: Спаський В.І. - за довіреністю №1 від 04.01.2016 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київгаз" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Учбово-методичний центр служба охорони Стелс" про стягнення 409 426,80 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є матеріально-відповідальною особою на підставі укладеного між ним та позивачем Договору №27-03/14ФО про надання послу від 31.03.2014 року, 25.08.2015 року на об'єкт позивача, який находився під охороною відповідача, відбулося проникнення невстановленої особи та крадіжка комп'ютерного обладнання і інструментів позивача.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов стягнувши з відповідача на свою користь 409 426,80 грн. - вартості завданих збитків.

Ухвалою Господарського суду м. Києва суду від 06.01.2016 року порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 23.02.2016 року.

19.02.2016 року через канцелярію Господарського суду м. Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 19.02.2016 року оголошено перерву до 15.03.2016 року.

В судовому засіданні 22.03.2016 року оголошено перерву до 22.03.2016 року.

22.03.2016 року через канцелярію Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшли додаткові пояснення.

В судовому засіданні 22.03.2016 року оголошено перерву до 23.03.2016 року.

В судовому засіданні 23.03.2016 року представники позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги не визнав.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 23.03.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Київгаз» (далі по тексту - замовник, позивач, ПАТ «Київгаз») та Товариством з обмеженою відповідальністю "Учбово-методичний центр служба охорони Стелс" (далі по тексту - виконавець, відповідач, ТОВ "Учбово-методичний центр служба охорони Стелс") укладено Договір №27-03/14ФО про надання послу (далі по тексту - Договір), за умовами якого виконавець зобов'язується у строк з 01.04.2014р. до 31.03.2015р. у відповідності до умов, передбачених даним Договором, надавати Замовнику послуги з організації та практичного здійснення заходів охорони, спрямованих на забезпечення недоторканності, цілісності визначених власником і належних йому будівель, споруд,, територій, транспортних засобів, валютних цінностей, цінних паперів та іншого рухомого і нерухомого майна (далі - об'єкти), з метою запобігання та/або недопущення чи припинення протиправних дій щодо нього, для збереження його фізичного стану, припинення несанкціонованого Замовником доступу до нього та забезпечення здійснення Замовником цього майна всіх належних йому повноважень стосовно нього (далі - послуги). В свою чергу, Замовник зобов'язується прийняти та оплатити належним чином надані послуги.

Відповідно до п. 1.2. Договору (з врахуванням змін внесених 25.01.2015 року Додатковою угодою №2 до Договору),місцем надання послуг є м. Київ, вул. Василенка, 5.

Місце розташування постів - м. Київ, вул. Василенка, 5; кількість постів - 2; кількість днів на тиждень - 7; кількість годин на добу - 24 (додаток №1 до Договору з врахуванням змін внесених 25.01.2015 року Додатковою угодою №2 до Договору).

Згідно з п. 2.1.1. Договору, виконавець зобов'язується забезпечити цілісність об'єктів та недоторканність майна, що на них зберігається, недоторканність фізичних осіб, у т.ч. шляхом здійснення заходів реагування на припинення правопорушення проти власності, фізичних осіб, порушення режиму роботи об'єктів охорони.

Пунктом 2.1.2. Договору передбачено, що при виникненні фактів порушення цілісності приміщень, що охороняються, або при заподіянні збитків, пошкодженні майна або матеріальних цінностей негайно у будь-який спосіб повідомити Замовника та відповідні правоохоронні органи про вчинення протиправних дій щодо власності, фізичних осіб та інших незаконних дій, що мають ознаки злочину, у місцях здійснення заходів охорони.

Виконавець зобов'язується відшкодувати Замовнику всі збитки в повному об'ємі завдані об'єктам Замовника через неналежне виконання Виконавцем взятих на себе договірних зобов'язань (п. 2.1.17. Договору).

В позовній заяві позивач зазначив, що «близько 7-ї години ранку 25 серпня 2015 року охоронець ТОВ «УМЦСОС»,який здійснював охоронні функції на об'єкті Позивача - комплексі споруд ,розташованого по вул. Василенка,5, ОСОБА_4 звернувся до чергової частини Солом'янського райуправління ГУ МВС України в м. Києві з повідомленням про проникнення невстановленої особи через вікно до службових приміщень ПАТ «Київгаз» та крадіжку комп'ютерного обладнання та інструментів. Після огляду працівниками вказаного органу досудових розслідувань 25.08.2015 року місця події вказане повідомлення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками правопорушення,відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст.185 Кримінального кодексу України ( крадіжка,поєднана з проникненням в житло,інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому), та для його розслідування відкрито кримінальне провадження №0008213».

За результатами проведення інвентаризації представниками позивача складено Акт від 31.08.2015, згідно якого зафіксовано нестачу обладнання на суму 397 420,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є матеріально-відповідальною особою на підставі укладеного між ним та позивачем Договору, а так як 25.08.2015 року на об'єкт позивача, який находився під охороною відповідача, відбулося проникнення невстановленої особи та крадіжка обладнання і інструментів позивача, то відповідач зобов'язаний на підставі п. 2.1.17 Договору відшкодувати позивачу збитки в розмір 409 426,80 грн. (з врахуванням відновлення).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 1, 2 ст. 224 ГК України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною (ч. 1 ст. 225 ГК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Як у випадку невиконання договору, так і за зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, чинне законодавство, як правило, виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду (статті 614 та 1166 ЦК України).

Чинним законодавством України обов'язок доведення факту наявності порушення відповідача покладено на позивача, наявність та розмір понесених збитків, а також причинно-наслідковий зв'язок між правопорушенням і збитками.

Встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. При цьому такий зв'язок між порушенням та збитками має бути прямим та безпосереднім.

Суд зазначає, що Відповідач виконав свої обов'язки за Договором та повідомив правоохоронні органи про проникнення до об'єкту позивача, а Позивачем не надано доказів знаходження і викрадення майна, а також встановлення цих фактів правоохоронними органами під час розслідування кримінального провадження, на яке посилається Позивач у позовній заяві.

Факт знаходження викраденого майна також не підтверджується наданими Позивачем первинними бухгалтерськими документами.

Суд звертає увагу, на те що інвентаризація проводилась Позивачем одноособово без залучення представників Відповідача, а перелік відсутнього майна, яке зазначено у довідці-розрахунку не співпадає з даними Акту інвентаризації. Також позивачем не надано жодного доказу що викрадене майно, яке позивач зазначає в позовній заяві, перебувало (знаходилося) за адресою: м. Київ, вул. Василенка, 5, зокрема позивачем на надано будь-яких документів (акт приймання-передачі на охорону, акт інвентаризації) про передачу викраденого майна під охорону відповідача до моменту вчинення крадіжки.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку, що позивачем не доведено наявності прямого та безпосереднього причинного зв'язку між діями відповідача та сумою збитків у розмірі 409 426,80 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог - відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 30.03.2016 року.