РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2016Справа №910/2266/16

За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до 1. Комунального підприємства «Київський метрополітен»

2. Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання договору оренди № 199 від 20.04.2012 продовженим

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_2 - по дов. № 243 від 22.01.2016

від відповідача-1 Цибізова О.О. - по дов. № 159 від 25.12.2015

від відповідача-2 Коломієць В.С. - по дов. № 062/01/10-3 від 04.01.2016

СУТЬ СПОРУ :

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київський метрополітен» про визнання договору № 199 від 20.04.2012 продовженим до 16.04.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2016 порушено провадження у справі № 910/2266/16 та призначено справу до розгляду на 10.03.2016.

Відповідач-1 у поданому 10.03.2016 до відділу діловодства суду відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що строк дії договору згідно з п. 9.1. встановлено з 20.04.2012 до 18.04.2015. Відповідач-1 враховуючи умови п. 9.7. договору, ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст. 764 Цивільного кодексу України листом № 384-НДД від 24.04.2015 повідомив позивача про припинення дії договору № 199 від 20.04.2012 та відмову від продовження його дії, а отже договір є припиненим 18.04.2015. Проте, позивач орендоване приміщення по акту приймання-передачі як це передбачено умовами договору не повернув. З огляду на викладене просить в позові відмовити повністю.

Відповідач-2 у поданих в судовому засіданні 10.03.2016 запереченнях на позовну заяву зазначає, що строк дії договору згідно з п. 9.1. встановлено з 20.04.2012 до 18.04.2015. Орендодавець листом № 062/07/20-4821 від 29.04.2015 повідомив орендаря про відмову від договору та надіслав вимогу звільнити орендоване приміщення та передати його по акту приймання-передачі підприємству - балансоутримувачу. Крім того, КП «Київський метрополітен» своїм листом № 384-НДД від 24.04.2015 також повідомив позивача про відмову від договору у зв'язку із закінченням терміну його дії. З огляду на викладене просить в позові відмовити повністю.

Позивачем в судовому засіданні 10.03.2016 подано клопотання про здійснення фіксації судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні 10.03.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву на 5 хв. для здійснення налаштування фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позивач в судовому засіданні 10.03.2016 позовні вимоги задоволено повністю.

Відповідач-1 в судовому засіданні 10.03.2016 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

Відповідач-2 в судовому засіданні 10.03.2016 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

Позивачем в судовому засіданні 10.03.2016 подано клопотання про витребування доказів.

Судом задоволено клопотання позивача та витребувано у відповідача-1 документи.

В судовому засіданні 10.03.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 29.03.2016.

Позивачем в судовому засіданні 29.03.2016 подано клопотання про залучення до участі справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Київську міську раду.

Суд розглянувши дане клопотання відмовив в його задоволенні з огляду на наступне

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або ініціативи господарського суду.

Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому (ч. 5 п. 1.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Отже, третя особа без самостійних вимог, має знаходитися з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

Суд дійшов висновку, що прийняття рішення з даного господарського спору, не може вплинути на права або обов'язки Київської міської ради щодо сторін, тому відсутні підстави для залучення останнього до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

В судовому засідання 29.03.2016, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.04.2012 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Комунальним підприємством «Київський метрополітен» (підприємство) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва в оренду № 199 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради № 112 від 13.03.2012 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, далі - об'єкт оренди, що знаходиться за адресою: станція метро «Палац Україна», для торгівлі непродовольчими товарами.

Згідно з п. 2.1. договору об'єктом оренди є частина вестибюлю, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 50,4 кв. м.

Відповідно до п. 2.4. договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі у Комунального підприємства «Київський метрополітен».

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Згідно з п. 4.1. договору орендодавець зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об'єкт оренди. Акт підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством.

Згідно акту прийому-передачі від 20.04.2012 орендодавець передав, а орендар прийняв в користування частину вестибюлю станції метро «Палац Україна», загальною площею 50,4 кв. м. Акт складений за участю підприємства.

В матеріалах справи наявний наказ Головного управління комунальної власності м. Києва № 98 від 23.04.2003 згідно якого за Комунальним підприємством «Київський метрополітен» на праві повного господарського відання закріплено основні засоби, серед переліку яких є ст. «Палац Україна».

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пунктом 9.1. договору сторонами встановлено, що договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 20.04.2012 до 18.04.2015.

Пунктом 9.4. договору визначено, що договір припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. ст. 764, 785 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. У разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймачеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» відносини щодо оренди державного майна регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін дії договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Пунктом 2 ст. 291 Господарського кодексу України визначено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах зазначених у договорі оренди.

З вказаних правових норм вбачається, що після закінчення строку дії договору, в разі заперечень орендодавця щодо подальшого користування орендарем орендованих приміщень протягом місяця після закінчення строку дії договору, такий договір оренди припиняється, а орендар зобов'язаний звільнити орендоване приміщення та передати його орендарю.

Позивач вказує на те, що повідомлення про припинення дії договору не отримував, а тому договір є продовженим до 16.04.2018.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, Комунальним підприємством «Київський метрополітен» було направлено позивачу повідомлення № 384-НДД від 24.04.2015 про припинення договору у зв'язку з закінченням його строку дії 18.04.2015, відсутність наміру продовжувати договір оренди на новий термін, у зв'язку з чим вимагав передати об'єкт оренди за актом приймання-передачі. Дане повідомлення було отримано позивачем 06.05.2015.

Також в матеріалах справи наявний лист Департаменту комунальної власності м. Києва № 062/07/20-4821 від 29.04.2015 в якому останній вимагав позивача у зв'язку з закінченням строку дії договору повернути об'єкт оренди. Проте доказів його надіслання не подано.

Пунктом 5.2 Статуту Комунального підприємства «Київський метрополітен» передбачено, що майно підприємства є комунальною власністю територіальної громади міста Києва і закріплено за ним на праві господарського відання.

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

До захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Враховуючи, що майно, передача якого в оренду є предметом договору, закріплене за КП «Київський метрополітен» на праві господарського відання, а згідно з п. 3.2 статуту КП «Київський метрополітен» предметом його діяльності є, зокрема, надання в оренду приміщень, обладнання іншим підприємствам та установам, КП «Київський метрополітен» має достатній обсяг повноважень, в тому числі повідомляти орендаря про припинення дії договору оренди (даної позиції дотримується Вищий господарський суд України в постанові № 910/21717/15 від 24.02.2016).

Отже, виходячи з вищенаведеного, судом встановлено, що строк дії договору № 199 від 20.04.2012 припинився 18.04.2015.

Рішенням Київської міської ради № 34/6250 від 22.09.2011 затверджено Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва (далі - Положення), яким визначено, що підставою для укладення договору оренди є рішення Київської міської ради про передачу об'єкта в оренду.

Відповідно до п. 3.2. статуту Комунального підприємства «Київський метрополітен» предметом діяльності зокрема є орендні, в тому числі лізингові операції за згодою власника.

Згідно п. 2 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» державну політику у сфері оренди здійснюють органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Відповідно до п. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон) територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Статтею 1 зазначеного Закону встановлено, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Згідно п. 5 статті 60 Закону органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно ст. 29 Закону до відання виконавчих органів міських рад належать управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Згідно із частиною 2 ст. 41 вказаного Закону районні у містах ради (у разі їх створення) та їх виконавчі органи відповідно до Конституції та законів України здійснюють управління рухомим і нерухомим майном та іншими об'єктами, що належать до комунальної власності територіальних громад районів у містах, формують, затверджують, виконують відповідні бюджети та контролюють їх виконання, а також здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом, в обсягах і межах, що визначаються міськими радами.

Відповідно до ст. 59 Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням.

Доказів того, що органом уповноваженим управляти майном комунальної власності територіальної громади міста Києва прийнято рішення про надання дозволу позивачу переукласти або продовжити оренду приміщення за договором не подано.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення правовідношення.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 04.04.2016.

Суддя В.В.Сівакова