номер провадження справи 6/23/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.03.2016 р. Справа № 908/470/16

За позовом Комунального підприємства «Водоканал» (69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, буд. 61)

До Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11)

Про стягнення 265 038 грн. 50 коп.

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1 дов. № 7 від 11.01.2016р.; ОСОБА_2 дов. № 67 від 22.03.2016р.

Від відповідача: не зявився

Розглянувши матеріали справи за позовом Комунального підприємства «Водоканал» м. Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» м. Запоріжжя, про стягнення 265 038 грн. 50 коп., суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за скид понаднормативних забруднень в комунальну каналізацію за серпень 2014р. в сумі 265 038 грн. 50 коп.

Відповідач надав суду відзив на позов, в якому назначив наступне: відповідач вважає позовні вимоги КП «Водоканал» неправомірними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, в зв'язку з чим ПАТ «ЗФЗ» позов не визнає, виходячи з наступних підстав. Згідно з ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 610, 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Між позивачем та відповідачем укладено договір № 6/1 від 01.01.2010р. про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації (далі - договір), згідно умов якого КП «Водоканал» надаються послуги водопостачання та водовідведення підприємства відповідача, з можливістю контролю якості стічних вод представниками позивача. Відповідач звертає увагу суду, що відповідач жодним чином не зволікав позивачеві в здійсненні відбору стічних вод, а про так званий «факт не допуску представників позивача» дізнався тільки з претензії, яка надійшла лише у вересні 2014 р. Таким чином відповідач не мав інформації про намір позивача здійснити відбір проб стоків з контрольних колодязів системи каналізації ПАТ «ЗФЗ». Крім того з акту від 26.08.2014р. незрозуміло в чому саме було зволікання або перешкоджання відповідачем у здійсненні відбору проб представниками КП «Водоканал». Крім того так як акт був складений самостійно позивачем, без залучення відповідальної компетентної організації, як визначено у Правилах, то висновки про протиправні дії відповідача не можуть відповідати дійсним обставинам та братися до уваги, оскільки позивач є заінтересованою особою у справі. Зі своєї сторони відповідач також зазначає, що при визначенні контрольних колодязів відбору проб для хімічного аналізу були порушені норми «Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України» затверджені Наказом Державний комітет будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 квітня 2002 р. за № 403/6691/ далі Правила/, які спрямовані на запобігання порушенням у роботі мереж і споруд каналізації, підвищення ефективності роботи цих споруд і безпеки їх експлуатації та забезпечення охорони навколишнього природного середовища від забруднення скидами стічних вод Підприємств/ п.1.3. Правил/. Згідно п.1.4. терміни, що вживаються у цих Правилах, мають таке значення: «...абонент Водоканалу - юридична особа, яка уклала договір з Водоканалом на надання послуг водопостачання та (або) каналізації; головний каналізаційний колектор - трубопровід, який збирає стічні води від збірних колекторів та районних насосних станцій; збірний колектор - трубопровід, який збирає стічні води з окремих випусків та передає їх у головний каналізаційний колектор; каналізація - сукупність споруд та мереж, призначених для відведення та очищення стічних вод; каналізаційний випуск підприємства - трубопровід, яким стічні води підприємства випускаються у збірний чи головний каналізаційний колектор; контрольний колодязь - колодязь на каналізаційному випуску підприємства безпосередньо перед приєднанням до збірного чи головного каналізаційного колектора; локальна каналізація - сукупність каналізаційних споруд, призначених для відводу стічних вод окремого підприємства, території; об'єкт підприємства - окремо розташована територія підприємства з відокремленими системами водопостачання і водовідведення; стічні води підприємств - усі види стічних вод, що утворилися внаслідок їхньої діяльності після використання води в усіх системах водопостачання (господарсько-питного, технічного, гарячого водопостачання тощо), а також поверхневі та дощові води з території Підприємства (з урахуванням субабонентів);..." Згідно п.1.9 Правил -«Кожне Підприємство скидає стічні води в каналізаційну систему населеного пункту через окремий випуск з обов'язковим улаштуванням контрольних колодязів, розташованих за межами підприємства в місцях, що мають під'їзні дороги. Об'єднання випусків стічних вод від кількох підприємств дозволяється тільки після контрольного колодязя на випуску кожного підприємства.» Відповідач звертає увагу суду на те, що всі наведені у позові контрольні колодязі знаходяться на території ПАТ «ЗФЗ» і є транзитними, а не кінцевою точкою і не перебувають на випуску підприємства відповідача безпосередньо перед приєднанням до збірного, чи головного каналізаційного колектора. Ситуація загострюється тим, що по КП "Водоканал" наполягає на тім, що колектор знаходиться на території підприємства відповідача але ж не може документально підтвердити чи спростувати цей факт. Крім того, цей колектор також є транзитним. Таким чином, при існуючому положенні справи ПАТ «ЗФЗ» є заручником ситуації і того факту, що ніби магістральний колектор системи каналізації прокладений позивачем по його території, навіть без згоди відповідача. З метою врегулювання цієї ситуації, щодо розташування контрольних колодязів і приведення її до вимог норм чинного законодавства та для забезпечення усереднення концентрації забруднення стоків підприємства відповідача, останній 15.08.3013р. звернувся з пропозицією до позивача, щодо перенесення контрольних колодязів з врізок в магістральному колекторі КП «Водоканал», що проходить по території ПАТ «ЗФЗ», до колодязів, що знаходяться на випусках системи каналізації з території підприємства відповідача. Крім того ПАТ «ЗФЗ» у грудні 2013 р. своїм листом вих. № 10/02-1043 від 24.12.2013р. запропонував КП «Водоканал» підписати додаткову угоду до договору з зазначенням як контрольного колодязя який перебуває безпосередньо на випуску підприємства. Але ж, позивач не тільки неодноразово відмовив ПАТ «ЗФЗ» у врегулюванні спірної ситуації, щодо приведення її до вимог чинного законодавства України, а продовжує й далі здійснювати контрольні відбори з інших контрольних колодязів які безпосередньо розташовані на території підприємства відповідача і не можуть використовуватися в порозумінні п. 1.9. Правил як контрольні, так як не забезпечують здійснення об'єктивного моніторингу якості стоків підприємства відповідача. Це також суперечить вимогам п. 1.6 «Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя» затверджених Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 167 від 29.05.2003р., щодо розташування контрольних колодязів підприємств. Крім того, незрозумілим є розрахунок позивача додаткової плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації м. Запоріжжя, щодо визначення суми та контрольних колодязів та найменування підприємства відповідача. Відповідно до п.1 ст. 614 Цивільного кодексу України відповідальність особи наступає лише за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З позовними вимогами до суду звернувся саме позивач, а тому обов'язок довести відповідність нормам чинного законодавства свої дії щодо стягнення з відповідача оплати за скид наднормативного забруднення покладається саме на позивача. Отже, позовні вимоги КП «Водоканал» про стягнення з ПАТ «ЗФЗ» грошових коштів в сумі 265 038 грн. 50 коп. не підлягають задоволенню в зв'язку з їх недоведеністю. На підставі викладеного, керуючись ст.614 Цивільного кодексу України, ст.ст.59, 82, 83 Господарського процесуального кодексу України, ПАТ «ЗФЗ», відповідач просить суд у задоволенні позову Комунальному підприємству «Водоканал» про стягнення з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» 265 038 грн. 50 коп. відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання від 19.02.2016 року була направлена судом відповідачу на адресу вказану позивачем у позовній заяві (адресу з ЄДР).

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвала суду була отримана відповідачем 24.02.2016р., про що свідчить відповідна відмітка про отримання на повідомленні про вручення поштового відправлення № 15069805, який знаходиться в матеріалах справи.

Таким чином, у суду є достатні докази направлення примірника цієї ухвали відповідачу по справі.

Відповідач, повідомлений про місце, день та час розгляду справи, в порядку, передбаченому ГПК України, в судове засідання не зявився, витребувані судом документи не надав.

Від відповідача надійшло клопотання № 18-092/1 від 22.03.2016р., в якому він просить суд відкласти розгляд справи у звязку з неможливістю явки уповноваженого представника відповідача, оскільки 23.03.2016 року господарським судом Дніпропетровської області та Запорізьким окружним адміністративним судом слухаються справи за участю ПАТ «Запорізький завод феросплавів».

Клопотання приймається судом, однак суд зазначає відповідачу, що він зловживає наданими йому правами.

Відповідач є юридичною особою, і чинний ГПК України не обмежує коло осіб, які можуть зявитися в судове засідання та представляти інтереси юридичної особи.

Суд вважає за необхідне вказати відповідачу, що ухвала господарського суду є обовязковою для виконання, як в частині надання витребуваних судом документів, так і в частини забезпечення явки представників сторін.

Згідно пункту 2 статті 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд нагадує відповідачу, що окрім прав, сторони ще мають і обовязки.

Відповідно до положень п. 3.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 року № 18, неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням конкретних обставин справи можуть тягти за собою, зокрема, такі наслідки:

- стягнення штрафу з винної сторони в доход державного бюджету України (пункт 5 статті 83 ГПК);

- винесення у встановленому порядку окремих ухвал (стаття 90 ГПК).

За таких обставин, суд попереджає відповідача, що у разі невиконання вимог суду, до нього судом будуть застосовані відповідні міри.

У звязку з неявкою відповідача, витребуванням додаткових документів, враховуючи клопотання відповідача, розгляд справи слід відкласти.

Керуючись ст. ст. 22, 77, 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

Розгляд справи відкласти до 06.04.2016 р. о 10 год. 00 хв.

Зобовязати позивача у строк до 31.03.2016р. виконати дії та надати документи, витребувані ухвалою суду від 19.02.2016р.; а також надати суду: письмові заперечення на відзив відповідача (текс відзиву викладений у даній ухвалі); надати всю переписку з відповідачем; належним чином засвідчені копії витребуваних документів та документів, доданих до позову - надати у справу, оригінали надати в судове засідання суду для огляду. Забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника.

Зобовязати відповідача у строк до 31.03.2016р. виконати дії та надати документи, витребувані ухвалою суду від 19.02.2016р., а також: письмово вказати в яких Правилах та в якому пункті Правил вказано, що позивач зобовязаний скласти акт із залученням компетентної організації; докази того, що відповідач 15.08.2013 року звернувся до позивача з пропозицією про перенесення контрольних колодязів; письмо відповідача № 10/02-1043 від 24.12.2013р. з пропозицією підписати додаткову угоду до договору та докази направлення його позивачу; докази відмови відповідача укласти додаткову угоду до договору; письмово вказати, що існує технічна можливість виносу контрольних колодязів за територію підприємства та документально підтвердити; належним чином засвідчені копії витребуваних документів надати суду для справи, оригінали надати в судове засідання для огляду. Забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника.

Суд вважає за необхідне попередити сторін, що за невиконання вимог суду, у тому числі у випадку неявки представника, у відповідності з ст. 83 ГПК України, суд має право стягнути в доход Державного бюджету України із сторони, яка ухиляється від вчинення дій, покладених судом штраф у розмірі до 1 700 грн.

Суддя Л.С. Місюра