РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2016Справа №910/4361/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпробудмашина»

до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Гнидка М.В.

від відповідача: Тертичний О.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Діпробудмашина" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов'язання відповідача видати довідку про одержання пайових коштів забудовника (інвестора) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.09.2006 р. між Головним управлінням економіки та інвестицій Київської міської державної адміністрації, правонаступником якого є Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської влади та Відкритим акціонерним товариством "Діпробудмашина", що змінило свою організаційно-правову форму на Публічне акціонерне товариство укладено договір № 858, за умовами якого Публічне акціонерне товариство "Діпробудмашина" взяло на себе зобов'язання по сплаті пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва у зв'язку із будівництвом адміністративного будинку та їдальні по вул. Лейпцизькій, 15 у Печерському районі міста Києва. При цьому, позивач вказує, що ним у повному обсязі виконано зобов'язання за договором та сплачено пайовий внесок, в той час відповідач відмовляється надати відповідну довідку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2015 р. порушено провадження у справі № 910/4361/15-г та призначено до розгляду у судовому засіданні на 01.04.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 р. Публічному акціонерному товариству «Дніпробудмашина» відмовлено у задоволення позову.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 р. апеляційну скаргу у справі № 910/4361/15-г залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.12.2015 р. матеріали справи № 910/4361/15-г передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

21.12.2015 р. до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 910/4361/15-г та передані на розгляд судді Пригунової А.Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2015 р. суддею Пригуновою А.Б. прийнято справу № 910/4361/15-г до свого провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 25.01.2016 р.

У процесі розгляду справи позивач подав пояснення по справі, у яких вказує, що Публічним акціонерним товариством «Дніпробудмашина» сплачено на користь відповідача 17 181 651, 65 грн., з яких: 17 180 881, 55 грн. - пайовий внесок та 770, 1 грн. - пеня та просить зобов'язати Департамент економіки та інвестиції виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видати довідку про одержання пайових коштів забудовника (інвестора) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва в розмірі 17 180 881, 55 грн. - пайового внеску.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив, мотивуючи свої заперечення тим, що Публічним акціонерним товариством «Дніпробудмашина» не у повному обсязі сплачено пайовий внесок, у зв'язку з чим його вимоги є необґрунтованими.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, оригінали яких оглянуто у судовому засіданні.

У судовому засіданні 21.03.2016 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.09.2006 р. між Головним управлінням економіки та інвестицій Київської міської державної адміністрації (на даний час - Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради) та Відкритим акціонерним товариством "Діпробудмашина" (на даний час - Публічне акціонерне товариство "Діпробудмашина") укладено договір № 858, за умовами якого позивач зобов'язався здійснити сплату пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури міста Києва (пайовий внесок) у зв'язку із будівництвом адміністративного будинку загальною площею 12 298, 00 кв.м та їдальні загальною площею 1 149, 60 кв.м по вул. Лейпцизькій, 15 в Печерському районі міста Києва.

Відповідно до п. 1.2. договору розмір пайового внеску згідно з розрахунками становить 13 958 680, 00 грн.

Відповідно до пп. 2.1.1 договору позивач зобов'язався перерахувати пайовий внесок у розмірі 13 958 680, 00 грн. у строк із жовтня 2006 року по листопад 2008 року включно рівними частинами, щомісячно, але не пізніше 28 числа на бюджетний рахунок цільового фонду спеціального фонду міського бюджету.

Згідно з пп. 2.2.1. договору за три дні до сплати коштів, передбачених п. 2.1.1., позивач зобов'язаний одержати в Головному управлінні економіки та інвестицій розрахунок суми, що підлягає оплаті, скоригованої на індекс інфляції від дати розрахунку.

У відповідності до п. 2.2.2. договору відповідач після подання позивачем документів, передбачених в п. 2.1.3 щодо сплати пайового внеску в повному обсязі, з урахуванням положень розділу 3 та пункту 4.1. зобов'язаний надати йому довідку, оформлену відповідно до діючого порядку.

Згідно з п. 3.1. договору у разі прострочення строків сплати пайових внесків забудовник сплачує пеню в розмірі 0, 1 % від нарахованої суми пайового внеску за кожну добу прострочення строку оплати, визначеного п. 2.1.1 цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, загальна кошторисна вартість будівництва адміністративного будинку загальною площею 12 298, 00 кв.м та їдальні загальною площею 1 149, 60 кв.м по вул. Лейпцизькій, 15 в Печерському районі міста Києва становить 170 472 946, 00 грн., що встановлено експертною оцінкою №00-0516-14/ЕО/КД від 16.06.2014 р.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач стверджує, що Публічне акціонерне товариство "Діпробудмашина" перерахувало на користь Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради грошові кошти у розмірі 17 181 651, 65 грн. з урахуванням індексу інфляції, згідно наданого відповідачем розрахунку, в той час як Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради ухиляється від надання довідки про сплату пайової участі (внесків) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору та встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, а також поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

За приписами ч.ч. 9, 10 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. Кошти, отримані як пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту.

У відповідності до п. 7 Перехідних положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» якщо договором про пайову участь, який укладений до набрання чинності цим Законом, передбачена сплата пайової участі замовником будівництва (повністю або частково) в обсягах інших, ніж визначено цим Законом, такий договір підлягає приведенню у відповідність із цим Законом.

За приписами пункту 4.2 Порядку визначення розмірів пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 30.12.2010 № 573/5385, в усіх питаннях щодо організації залучення пайових коштів виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) виступає в особі Департаменту економіки та інвестицій.

Згідно з п 6.3 Порядку визначення розмірів пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 30.12.2010 № 573/5385 граничний розмір пайової участі (внеску) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста розраховується, виходячи із загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об'єкта та не перевищує встановленого законом розміру.

Матеріалами справи підтверджується сплата позивачем грошових коштів на загальну суму 17 181 651, 65 грн., що за розрахунком позивача включає безпосередньо пайовий внесок, індекс інфляції та пеню.

В той же час, з наявних у справі документів та пояснень сторін вбачається, що площу адміністративного будинку по вул. Лейпцизькій, 15 у Печерському районі міста Києва збільшено та відповідно до сертифіката відповідності закінченого будівництвом об'єкта № 27 від 17.09.2013 р. загальна площа об'єкта будівництва склала 23 306, 40 кв.м.

Відтак, загальна площа об'єкта будівництва, виходячи з якої розрахований розмір пайового внеску, збільшилась на 9858,80 кв.м.

Відповідно до п. 4.1. договору, у разі збільшення вказаної площі споруди позивач повинен укласти договір з Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та перерахувати на бюджетний рахунок цільового фонду спеціального фонду міського бюджету пайові кошти на створення інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва за додатково створені площі.

Стосовно доводів позивача про необхідність доплати пайового внеску у зв'язку зі збільшенням площі об'єкту будівництва, суд відзначає, що за приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як встановлено судом, Господарським судом міста Києва розглядалась справа № 910/14700/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпробудмашина» до Департаменту економіки та інвестиції виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації про внесення змін до договору та рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2014 р. у задавлені позову відмовлено.

Відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 25.02.2015 р. у справі № 910/14700/14, якою залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2014 р., договір № 858 від 29.09.2006 р. припинив свою дію, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для внесення змін до договору, строк дії якого закінчився.

При цьому, Вищий господарський суд України вказав, що збільшення розміру площі будівництва (споруди) за переконанням колегії суддів є підставою для укладення іншого правочину між сторонами із зазначенням, площі на яку збільшується будівництво та визначенням розміру пайового внеску, розрахунок якого буде здійснений з урахуванням положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

За умовами п. 4.8 Порядку визначення розмірів пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 30.12.2010 р. № 573/5385 "Про бюджет міста Києва на 2011 рік", дія якого продовжена рішенням Київської міської ради від 28.01.2015 р. № 60/925" у разі сплати забудовником (інвестором) пайового внеску частинами відповідно до графіка, що встановлюється договором про сплату пайового внеску, довідка, підписана управлінням, про одержання пайових коштів забудовника (інвестора) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста видається після остаточного розрахунку, відповідно до умов укладеного договору.

Відтак, довідка про одержання пайових коштів забудовника (інвестора) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста видається після остаточного розрахунку та відповідно до умов договору.

Договором, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

За приписами ст.ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов'язковість виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

При цьому, відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд відзначає, що позивач у повному обсязі виконав зобов'язання, обумовлені договором № 858 від 29.09.2006 р. щодо сплати пайового внеску, в той час як відомостей щодо укладення іншого договору, предметом якого є сплата пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури міста Києва (пайовий внесок) у зв'язку із будівництвом адміністративного будинку та їдальні по вул. Лейпцизькій, 15 в Печерському районі міста Києва матеріали справи не містять.

Відтак, оскільки позивачем виконано зобов'язання за договором № 858 від 29.09.2006 р. щодо сплати пайового внеску, відповідач відповідно до п. 4.8 Порядку визначення розмірів пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 30.12.2010 р. № 573/5385 зобов'язаний видати відповідну довідку про одержання пайових коштів забудовника (інвестора) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку про задоволення позову.

При цьому, наведені відповідачем заперечення не спростовують висновки суду.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Дніпробудмашина» задовольнити.

2. Зобов'язати Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) видати Публічному акціонерному товариству «Дніпробудмашина» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, ) довідку про одержання пайових коштів забудовника (інвестора) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва в розмірі 17 180 881, 55 грн.

3. Стягнути з Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ), з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання судового рішення, на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпробудмашина» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, ) судовий збір у розмірі 1 218, 00 (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) грн.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 28.03.2016 р.

Суддя Пригунова А.Б.