ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2016 р. Справа № 911/149/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БАЗА СОЛНЄЧНИЙ ЛУЧ

до відповідача ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Солнєчний луч

про стягнення 90634,80грн

Суддя С.І. Чонгова

Представники:

від позивача:ОСОБА_2 (довіреність від 09.09.2015);

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність від 27.01.2016); ОСОБА_4 (довіреність)

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю БАЗА СОЛНЄЧНИЙ ЛУЧ (далі ТОВ БАЗА СОЛНЄЧНИЙ ЛУЧ) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Солнєчний луч (далі ОСББ Солнєчний луч) про стягнення 90 634,80грн у т.ч.:

- 73050,00грн орендна плата та штрафні санкції, у т.ч. :

· 30000,00грн основна заборгованість;

· 43050,00грн пеня за період з 01.07.2015 по 31.12.2015.

- 17584,80грн сума компенсації за ремонт.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобовязань за договором оренди земельної ділянки б/н від 11.06.2015 в частині сплати орендної плати. Також позивач вказує на те, що 22.10.2015, у звязку з аварією на трансформаторній підстанції, яка знаходиться на земельній ділянці, переданої позивачем відповідачу за договором оренди, витрати понесені позивачем при здійсненні ремонтних робіт підлягають стягненню з відповідача.

Відповідач у справі ОСББ Солнєчний луч у своєму відзиві просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на те що договір оренди землі, на який посилається позивач, як на підставу стягнення заборгованості, не є укладеним та чинним в силу того, що такий договір не пройшов державну реєстрацію, а отже не породжує прав та обовязків.

Крім того, 28.03.2016 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, яка по суті є заявою про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 75 084,80грн, а саме:

- 57500,00грн орендна плата та штрафні санкції, у т.ч. :

· 23000,00грн основна заборгованість;

· 34500,00грн пеня за період з 01.07.2015 по 31.12.2015.

- 17584,80грн сума компенсації за ремонт.

Вказана заява прийнята судом до розгляду, оскільки відповідне право позивача передбачено ст. 22 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

11.06.2015 між ТОВ БАЗА СОЛНЄЧНИЙ ЛУЧ (далі орендодавець) та ОСББ Солнєчний луч (далі орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (а.с.9-13, зворот, далі договір).

За умовами договору, орендодавець за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі обєкт оренди або земельна ділянка), визначену вказаним договором для обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд.

Відповідно до п. 2.1 договору, обєктом оренди є земельна ділянка на якій розташовані будівлі та інженерні споруди та має наступні характеристики: місце розташування Київська обл., смт. Козин, вул. Берегова, буд. 11; розмір 2,4142 га; цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; кадастровий номер ;05;060;0061.

Строк оренди складає з 11.06.2015 по 31.12.2015 (п. 3.1 договору).

Згідно п. 4.1 договору, орендна плата за користування обєктом оренди становить 15000,00грн в місяць та сплачується орендарем у грошовій формі та зміні не підлягає.

Відповідно до п. 4.4 договору, орендна плата вноситься орендарем за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно до 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця. Орендна плата починає сплачуватись орендарем з дати підписання акту приймання-передавання земельної ділянки сторонами, не зважаючи на державну реєстрацію договору.

Пунктом 6.2 договору, сторонами погоджено, що орендар зобовязаний провести державну реєстрацію договору у строк протягом 30 календарних днів з дати підписання договору сторонами.

Відповідно до п. 8.4 до обовязків орендаря віднесено, зокрема, своєчасне внесення орендної плати.

Як встановлено судом, актом прийому-передачі від 11.06.2015 (а.с.14) позивач передав, а відповідач прийняв майно, що було обєктом оренди за вказаним договором.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про відшкодування останньому за рахунок відповідача 17 584,80грн компенсації за ремонт трансформаторної підстанції ТП - 366

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обовязку щодо здійснення оплати орендної плати, застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором та чинним законодавством України, а також право позивача на компенсацію витрат у звязку з ремонтом обладнання, яке передано відповідачу на баланс.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За умовами договору розрахунки з орендної плати проводяться до 10 числа поточного місяця (п. 4.4 договору).

Звертаючись з даним позовом, позивачем заявлено до стягнення (з урахування заяви про уточнення позовних вимог 23000,00грн боргу зі сплати орендних платежів.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилається на те, що договір оренди є не укладеним, у звязку з тим, що не було проведено його державної реєстрації.

Проте, з такими твердженнями відповідача суд не погоджується з огляду на таке.

Статтею 18 ЗУ «Про оренду землі» було закріплено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Проте, вказана стаття виключена із вказаного Закону, згідно Законом України від 11.02.2010 р. № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України».

Частиною 5 статті 6 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтею 13 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно ст. 17 вказаного Закону, об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Таким чином, державній реєстрації підлягає саме право оренди, а не договір оренди.

Так, згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

До істотних умов договору оренди землі відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» віднесено: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Крім того, як зазначалось вище пунктом 6.2 договору, сторонами погоджено, що орендар зобовязаний провести державну реєстрацію договору у строк протягом 30 календарних днів з дати підписання договору сторонами.

Тобто, обовязок щодо реєстрації договору покладено саме на (орендаря) відповідача у даній справі.

Таким чином, суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо не укладеності вказаного договору оренди земельної ділянки.

Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 28.12.2015 склала 23 000,00грн.

Відповідач заперечує щодо сплати боргу посилаючись на ст. 17 ЗУ «Про оренду землі».

Статтею 17 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Проте, як підтверджується актом приймання-передачі відповідач фактично використовував, надану в оренду земельну ділянку, частково сплачував позивачу орендну плату за її користування, а також, у разі неналежного виконання позивачем умов договору з реєстрацією права оренди, відповідач не позбавлений права спонукати позивача виконати такі умови або розірвати договір.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку що вказаний договір оренди є укладеним, а отже кожна із сторін має виконувати відповідні обовязки за договором.

У звязку з викладеним, вимога позивача про стягнення з відповідач 23 000,00грн основного боргу зі сплати орендних платежів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення 34 500,00грн пені за загальний період з 01.07.2015 по 31.12.2015.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Відповідно до п. 4.7 договору оренди, за несвоєчасне внесення орендної плати сплачується пеня у розмірі 3% за кожен день прострочки. Пеня нараховується з дня виникнення боргу за кожний день прострочення платежу, включаючи день погашення боргу.

Так, як визначено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до чч. 2, 3 вказаної статті, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Проте, встановлений відповідним пунктом договору розмір пені перевищує максимальний розмір пені, встановлений ст. 4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», крім того, при розрахунку пені, позивачем до періоду, за який нарахована пеня, включені дні оплати.

Так, за розрахунком суду, розмір пені становить:

- з 10.07.2015 по 23.07.2015 на борг в розмірі 10 000,00грн 230,14грн;

- з 10.08.2015 по 13.08.2015 на борг в розмірі 10 000,00грн 65,75грн;

- з 14.08.2015 по 02.09.2015 на борг в розмірі 5 000,00грн 159,45грн;

- з 10.09.2015 по 14.09.2015 на борг в розмірі 15 000,00грн 110,96грн;

- з 10.10.2015 по 14.10.2015 на борг в розмірі 15 000,00грн 90,41грн;

- з 10.11.2015 по 16.11.2015 на борг в розмірі 15 000,00грн 126,58грн;

- з 17.11.2015 по 18.11.2015 на борг в розмірі 10 000,00грн 24.11грн;

- з 19.11.2015 по 24.11.2015 на борг в розмірі 9 000,00грн 65,10грн;

- з 25.11.2015 по 31.12.2015 на борг у розмірі 8 000,00грн 356,82грн;

- з 10.12.2015 по 31.12.2015 на борг у розмірі 15 000,00грн 397,81грн.

Таким чином, розмірі пені що підлягає задоволенню становить 1627,13грн, в задоволенні вимог про стягнення з відповідача 32 872,87грн пені суд відмовляє.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 17 584,80грн суми компенсації за ремонт, який позивач провів за свій рахунок, на підставі договору №22-1/10/2015 від 22.10.2015 (а.с.26-28), укладеного між позивачем та ТОВ «Світло-Київщини», а саме пошуку пошкодження та ремонту ПЛ-10кВ від ДР-190 і ЛР-191 до ТП-366.

Відповідно до п. 5.4 договору, укладеного між позивачем та відповідачем, орендар має право проводити за свій рахунок та за умови отримання згоди орендодавця будь-які поліпшення та ремонт (поточний та капітальний) обєкту оренди, повязані з його експлуатацією без права вимоги компенсації витрат з орендодавця.

Позивачем не надано документів на підтвердження відмови відповідача від виконання спірних ремонтних робіт та підстав виконання цих робіт саме позивачем за власний рахунок.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування..

Враховуючи викладене суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог про стягнення 17 584,80грн компенсації за ремонт.

В силу ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме у розмірі 399,49грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Солнєчний луч на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БАЗА СОЛНЄЧНИЙ ЛУЧ 23 000,00грн основного боргу, 1627,13грн пені, а також 399,49грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В задоволенні вимог про стягнення 32 872,87грн пені та 17 584,80грн компенсації за ремонт відмовити

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текс рішення складено 05.04.2016.

Суддя С.І. Чонгова