КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2016 р. Справа№ Б8/108-10

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Гарник Л.Л.

Верховця А.А.

за участю представників сторін:

від заявника: Мотузюк Б.М. (дов. від 15.12.2015);

від боржника: ФОП ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Дніпровським РУГУ МВС України в м. Києві);

В судовому засіданні присутні:

1) представник НАК «Нафтогаз України» - Жорова Л.М. (дов. № 47/16 від 09.06.2015);

2) представник ТОВ «КНАУФ ГІПС ДОНБАС» - Устинова Г.Г. (дов. б/н б/д);

3) представник ПАТ «Укргазбанк» - Беліменко О.В. (дов. № 560 від 23.08.2013)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Чучкова Михайла Олександровича на ухвалу господарського суду Київської області від 18.11.2015 у межах справи про банкрутство № Б8/108-10 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит" в особі ліквідатора банкрута Чучкова Михайла Олександровича, м. Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Київ

про визнання недійсним правочину та стягнення 69000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.11.2015 у межах справи про банкрутство № Б8/108-10 (суддя Лопатін А.В.) припинено провадження з розгляду заяви ліквідатора банкрута Чучкова Михайла Олександровича про визнання недійсним договору № 01-09 від 01.09.2008 та стягнення 69000,00 грн.

При цьому місцевий господарський суд керувався ст.ст. 10, 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою ліквідатор ТОВ "Фірма "Транзит" Чучков Михайло Олександрович звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 18.11.2015 у межах справи про банкрутство № Б8/108-10 та направити справу на розгляд до господарського суду першої інстанції у новому складі суду.

Подану апеляційну скаргу скаржник обґрунтовує порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, а саме ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 12 ГПК України.

25.03.2016 через відділ документального забезпечення київського апеляційного господарського суду представником ТОВ «Кнауф Гіпс Донбас» подано відзиві на апеляційну скаргу, в якому просить суд задовольнити апеляційну скаргу та скасувати оскаржувану ухвалу, оскільки вважає, що при її постановленні судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 10, 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

В судовому представник Чучкова М.О. вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу господарського суду скасувати та передати справу до суду першої інстанції на новий розгляд .

Представники ТОВ «КНАУФ ГІПС ДОНБАС» в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити з викладених в ній підстав, оскаржувану ухвалу - скасувати.

Боржник в судовому засіданні заперечив вимоги апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, ухвалу суду - без змін.

Представник НАК «Нафтогаз України» в судовому засіданні заперечив вимоги апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, ухвалу суду - без змін.

Представник ПАТ «Укргазбанк» в судовому засіданні залишив вирішення апеляційної скарги на розсуд суду.

Інші учасники провадження у справі повноважних представників в судове засідання апеляційної інстанції не направили, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення про час та місце розгляду справи та обмеження процесуального строку розгляду скарг на ухвали місцевих господарських судів, Київський апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідних учасників провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі по тексту - Закон).

Згідно ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Колегіє суддів, за результатами дослідження матеріалів справи встановлено, що у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № Б8/108-10 за заявою ТОВ "Донбастранзитсервіс" про банкрутство ТОВ "Фірма Транзит", провадження у якій порушено ухвалою господарського суду Київської області від 17.09.2010.

Постановою господарського суду Київської області від 02.09.2013 визнано банкрутом ТОВ "Фірма Транзит"; відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором ТОВ "Фірма Транзит" арбітражного керуючого Мальцеву А.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.03.2015 звільнено арбітражного керуючого Мальцеву А.В. від виконання нею повноважень ліквідатора банкрута - ТОВ "Фірма Транзит" та припинено її повноваження ліквідатора банкрута у справі № Б8/108-10; призначено ліквідатором ТОВ "Фірма Транзит" арбітражного керуючого Чучкова Михайла Олександровича.

05.01.2015 до господарського суду Київської області від ТОВ "Фірма Транзит", в особі ліквідатора банкрута надійшла заява про визнання недійсним правочину, у якій ліквідатор просить визнати недійсним договір № 01-09 від 01.09.2008 укладений між ТОВ "Фірма "Транзит" та ФОП ОСОБА_3 та в якості реституції стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь ТОВ "Фірма "Транзит" 69 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.01.2015 заяву ТОВ "Фірма Транзит", в особі ліквідатора банкрута про визнання недійсним правочину та стягнення 69000,00 грн. прийнято до розгляду в межах справи № Б8/108-10, призначено її розгляд.

Звертаючись до суду першої інстанції ліквідатор банкрута в заяві визначив підстави звернення, а саме приписи частини четвертої ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Припиняючи провадження за заявою ліквідатора банкрута суд першої інстанції зазначив, що вищевказана заява подана про визнання договору, який укладено поза межами строку, який є однією з умов для звернення з відповідними заявами та встановлений нормами спеціального Закону, а саме ч. 1 ст. 20 Закону.

Мотивуючи апеляційну скаргу ліквідатор банкрута стверджує, що його позовна заява підлягає розгляду в межах справи про банкрутство № Б8/108-10 у відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону та п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України.

Однак апеляційний суд вважає, що зазначені вище доводи ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Чучкова М.О. є можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, враховуючи наступне.

Згідно з частиною четвертою ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, яка діє з 19.01.2013) суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

З приписів норм частини четвертої ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вбачається, що обов'язковими умовами задля розгляду судом у провадженні якого перебуває справа про банкрутство заяви є звернення з заявою майнового характеру саме до боржника.

Крім того, відповідно до частини першої ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку;

боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

З заяви про визнання договору недійсним вбачається, що ліквідатор просить визнати недійсним договір № 01-09 укладений 01.09.2008 між ТОВ «Фірма «Транзит» та ФОП ОСОБА_3

Враховуючи, що справу про банкрутство № Б8/108-10 порушено господарським судом Київської області 17.09.2010, а спірний договір укладено боржником 01.09.2008 правомірним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що заява ліквідатора не може бути розглянута у межах справи про банкрутство, оскільки договір укладено за два роки до винесення господарським судом ухвали про порушення провадження у справі № Б8/108-10.

На підставі наведеного правомірним є припинення провадження з розгляду заяви ліквідатора банкрута про визнання недійсним договору № 01-09 від 01.09.2008 та стягнення 69000,00 грн.

У відповідності до ст.ст. 32-34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Інших додаткових пояснень або доказів, окрім тих, які наявні в матеріалів справи, суду надано не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі наявних в матеріалів справи дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування чи зміни постанови місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4-1 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 99, 101-103, 105, 106 ГПК України, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Чучкова Михайла Олександровича залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Київської області від 18.11.2015 у межах справи про банкрутство № Б8/108-10 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Л.Л. Гарник

А.А. Верховець