номер провадження справи 34/45/14-6/52/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.03.2016р. Справа № 908/1492/14

За позовом Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк (вул. Щорса, буд. 36-Б, м. Київ, 01133; адреса для кореспонденції: вул. Мельникова, буд. 81, копр. 20, м. Київ, 04050)

До Товариства з обмеженою відповідальністю „Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами „Ресурс-Інвест (вул. Рекордна, буд. 37-Б, м. Запоріжжя, 69035; розпорядник майна арбітражний керуючий ОСОБА_1 (вул. Шевченка, 30, с. Літки, Броварський район, Київська область, 07411))

Відкритого акціонерного товариства „Запоріжсантехмонтаж (юридична адреса: вул. Південне шосе, буд. 78, м. Запоріжжя, 69008; поштова адреса: вул. Рекордна, буд. 36, м. Запоріжжя, 69035)

Приватного сільськогосподарського підприємства „Деметра (вул. Леніна, буд. 68, с. Партизани Приморського району Запорізької області, 72150)

Третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство „КРЕДИТПРОМБАНК (бульвар Дружби народів, буд. 38, м. Київ, 01014)

Третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 України (вул. Інститутська, буд. 9, м. Київ, 01601)

Про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності за позивачем на предмет іпотеки

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_3 дов. б/н від 15.02.2016р.

Від відповідача 1 (Ресурс-Інвест): ОСОБА_4 дов. б/н від 15.01.2016р.

Від відповідача 2 (Запоріжсентехмантаж): не зявився

Від відповідача 3 (Деметра): ОСОБА_4 дов. б/н від 02.03.2014р.

Від третьої особи (Кредитпромбанк): не зявився

Від третьої особи (НБУ): не зявився

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк м. Київ, до Товариства з обмеженою відповідальністю „Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами „Ресурс-Інвест м. Запоріжжя, Публічного акціонерного товариства „Запоріжсантехмонтаж м. Запоріжжя, та Приватного сільськогосподарського підприємства „Деметра с. Партизани Приморського району Запорізької області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство „КРЕДИТПРОМБАНК м. Київ, та ОСОБА_2 банк України, м. Київ, про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності за позивачем на предмет іпотеки, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві просив звернути стягнення на майно, що є предметом застави, за договором застави № 04/08/303/06-КЛТ від 27.04.2006р., № 04/08/302/06-КЛТ від 26.04.2006р. та № 04/08/103/06-КЛТ від 11.09.2007р., а саме: склад зберігання матеріалів, інв. № 0008, що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Макаренка, будинок № 21 (двадцять один), та складається з: 1. Адміністративна будівля (крепно панельні плити) літера А за планом ділянки, загальною площею - 45,6 кв.м., інвентарний № 1384, у кількості 1 шт.; 2. Насосна (цегла), літера Б за планом ділянки, інвентарний № 1385, у кількості 1 шт.; 3. Насосна (цегла), літера В за планом ділянки, інвентарний № 1386, у кількості 1 шт.; 4. Гараж (метал), літера Г за планом ділянки, інвентарний № б/н, у кількості 1 шт.; 5. Склад (цегла), літера Д за планом ділянки, інвентарний № 1388, у кількості 1 шт.; 6. Насосна (цегла), літера Е за планом ділянки, інвентарний № 1387, у кількості 1 шт.; 7. Ворота, № 1 за планом ділянки, інвентарний № б/н у кількості 1 шт.; 8. Паркан, № 2 за планом ділянки, інвентарний № б/н у кількості 1 шт.; 9. Ворота, № 3 за планом ділянки, інвентарний № б/н у кількості 1 шт.; 10. Майданчик ПММ, № 4 за планом ділянки, інвентарний № б/н, у кількості 1 шт.; 11. Залізниця, № 5 за планом ділянки, інвентарний № 1389, у кількості 1 шт. Склад зберігання включає в себе також наступне рухоме майно: 1. Ємність 50 м.куб., інвентарний № 1390,407-1414, у кількості 9 шт.; 2. Ємність 30 м.куб., інвентарний № 1391, 1406, у кількості 2 шт.; 3. Ємність 75 м.куб., інвентарний № 1392-1399, у кількості 8 шт.; 4. Ємність 20 м.куб., інвентарний № 1400-1403, у кількості 4 шт.; 5. Трубопровід 160 м., інвентарний № 1404, у кількості 1 шт.; 6. Шлях об'їзний, інвентарний № 1405, у кількості 1 шт.; 7. Насос СИВ-80, інвентарний № 1415, у кількості 1 шт.; 8. Насос АСВН8А, інвентарний № 1419-1419, у кількості 2 шт.; 9. Шафа електрична, інвентарний № б/н, у кількості 1 шт.; 10. Лічильний рідини, інвентарний № б/н, у кількості 1 шт.; 11. Фільтр ОГИ, інвентарний № б/н, у кількості 2 шт.; що належить Товариству з обмеженою відповідальністю Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами Ресурс - Інвест (надалі перший відповідач) на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 1923, право власності зареєстровано згідно витягу з реєстру прав власності, виданого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 21.01.2005р., реєстровий номер 8393614; майновий комплекс виробничих приміщень та споруд, що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, провулок Тамбовський (вул. Промислова), будинок №1 (один), та складається з: 1. Головний промисловий корпус (крупнопанельні, цегла), інв. № 1-01з; побутові приміщення (крупнопонельні, цегла), інв. № 1-05з, за планом земельної ділянки Т,Т-3, загальною площею 6468,0 кв.м., у кількості 1 шт.; 2. Пункт прохідної (цегла), за планом земельної ділянки Р, інв. № 1-02з, загальною площею 24,5 кв.м., у кількості 1 шт.; 3. Склад кисню (цегла, крупнопанельні), інв. № 1-03з; центральний склад (цегла, крупнопанельні), інв. № 1-04з, за планом земельної ділянки К1,К, загальною площею 654,6 кв. м., у кількості 1 шт.; 4. Склад ПММ (цегла), за планом земельної ділянки Ф, інв. № 1-06, загальною площею 34,7кв.м., у кількості 1 шт.; 5. Будівля трансформаторної підстанції (цегла), за планом земельної ділянки П, інв. № 1-07з, у кількості 1 шт.; 6. Головний виробничий корпус (бетонні плити), за планом земельної ділянки Б, інв. №3-01з, загальною площею 2157,1 кв. м., у кількості 1 шт.; 7. Побутові приміщення (бетонні плити), за планом земельної ділянки А-3, інв. № 3-02, загальною площею 1596,6 кв. м., у кількості 1 шт.; 8. Підземна стоянка для електрокар (збірні залізобетонні блоки), інв. № 3-04з, загальною площею 343,2 кв. м.; у кількості 1 шт.; 9. Будівля дільниці пластичних (крупнопанельні), за планом земельної ділянки Щ, інв. № 3-05з, загальною площею 919,5 кв.м., у кількості 1 шт.; що належить Відкритому акціонерному товариству Запоріжсантехмонтаж (надалі другий відповідач) на праві власності на підставі наказу за № 955 регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, виданого 09.08.1995 р., переліку нерухомого майна від 21.09.1999 р. та зареєстрована згідно реєстраційного посвідчення на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, виданого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 08.08 2001 р., записано в реєстрову книгу № 8, за реєстровим № 1449; автозаправочну станція, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., м. Приморськ, вул. Мелітопольське шосе, буд. 12, літ. а та належить Приватному сільськогосподарському підприємству Деметра (надалі третій відповідач) на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.05.2003 р., серії САА № 487054, виданого на підставі рішення Приморської міської ради від 17.04.2003 р. № 97 та зареєстрованого в Приморському комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації 05.05.2003 року в реєстраційній книзі № 1 за реєстраційним № 73. Автозаправочна станція складається з: будівлі АЗС цегляної, обшитої дюбонтом, зазначеного на плані літерою А, загальною площею 59,9 кв. м.; навісу, зазначеного на плані літерою Б; майданчику під ємкостями, зазначеного на плані до літери В; замощення, зазначеного на плані І; тротуару, зазначеного на плані II; ґанку, зазначеного на плані до А; козирку зазначеного на плані до А.

Позивач просив провести стягнення в рахунок погашення заборгованості першого відповідача за кредитним договором № 04/08/06-КЛТ від 13.03.2006 р. в розмірі 51 940 376 (п'ятдесят один мільйон дев'ятсот сорок тисяч триста сімдесят шість) гривень 15 коп. на користь позивача, визначити спосіб реалізації предмета іпотеки, а саме: шляхом продажу предметів іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, встановленою у процесі здійснення виконавчого провадження.

Позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог (т. 3, а. с. 131), в який вказав, що в позовній заяві в табличці, у строчці №8, у другій клітинці відсутня літера З (зе), та вказує цю літеру в табличці, у строчці №8, у другій клітинці.

Позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог (т. 3, а. с. 137) в якій зазначає, що фактично при предявлені позовної заяви було допущено арифметичну помилку в розрахунку пені за кредитним договором, а тому невірно зазначено загальну суму позовних вимог та безпосередньо пені за несвоєчасне повернення відсотків. Позивач вказує, що ця помилка є виключно арифметичною, та була допущена з технічних причин. Остаточно позивач просить суд вважати, що заборгованість першого відповідача за кредитним договором станом на 19.12.2013 р. становить 51 938 203,82 грн., з яких: 30 627 200 грн. заборгованість за кредитом, 719 948,97 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 16 964 591,94 грн. заборгованість по процентам, 928 464,93 грн. пеня за несвоєчасне повернення процентів, 319 166,52 дол. США заборгованість по процентам, що еквівалентно 2 551 097,99 грн., 18 414,04 дол. США пеня за несвоєчасне повернення процентів, що еквівалентно 146 899, 99 грн.

08.04.2015р. від позивача надійшла заява про зміну предмету спору № 18.2-202 від 07.04.2015р., в який позивач остаточно просить: в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 04/08/06-КЛТ від 13.03.2006 року в розмірі 51 938 203 (пятдесят один мільйон девятсот тридцять вісім тисяч двісті три) грн.. 82 коп., звернути стягнення за іпотечним договором № 04/08/З03/06-КЛТ від 27.04.2006р., шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (, п/р 373910011 в АТ «дельта ОСОБА_2», МФО 380236) права власності на предмет іпотеки, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресурс-Інвест» на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 24.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Гриба новою О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1923, право власності зареєстровано згідно витягу з реєстру прав власності, виданого Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 21.01.2005р., реєстровий номер 8393614, а саме:

- склад зберігання матеріалів, інв. № 0008, що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Макаренка, будинок № 21 (двадцять один), та складається з:

1. Адміністративна будівля (крепно панельні плити) літера А за планом ділянки, загальною площею - 45,6 кв.м., інвентарний № 1384, у кількості 1 шт.;

2. Насосна (цегла), літера Б за планом ділянки, інвентарний № 1385, у кількості 1 шт.;

3. Насосна (цегла), літера В за планом ділянки, інвентарний № 1386, у кількості 1 шт.;

4. Гараж (метал), літера Г за планом ділянки, інвентарний № б/н, у кількості 1 шт.;

5. Склад (цегла), літера Д за планом ділянки, інвентарний № 1388, у кількості 1 шт.;

6. Насосна (цегла), літера Е за планом ділянки, інвентарний № 1387, у кількості 1 шт.;

7. Ворота, № 1 за планом ділянки, інвентарний № б/н у кількості 1 шт.;

8. Паркан, № 2 за планом ділянки, інвентарний № б/н у кількості 1 шт.;

9. Ворота, № 3 за планом ділянки, інвентарний № б/н у кількості 1 шт.;

10. Майданчик ПММ, № 4 за планом ділянки, інвентарний № б/н, у кількості 1 шт.;

11. Залізниця, № 5 за планом ділянки, інвентарний № 1389, у кількості 1 шт.

Склад зберігання включає в себе також наступне рухоме майно:

1. Ємність 50 м.куб., інвентарний № 1390,407-1414, у кількості 9 шт.;

2. Ємність 30 м.куб., інвентарний № 1391, 1406, у кількості 2 шт.;

3. Ємність 75 м.куб., інвентарний № 1392-1399, у кількості 8 шт.;

4. Ємність 20 м.куб., інвентарний № 1400-1403, у кількості 4 шт.;

5. Трубопровід 160 м., інвентарний № 1404, у кількості 1 шт.;

6. Шлях об'їзний, інвентарний № 1405, у кількості 1 шт.;

7. Насос СИВ-80, інвентарний № 1415, у кількості 1 шт.;

8. Насос АСВН8А, інвентарний № 1419-1419, у кількості 2 шт.;

9. Шафа електрична, інвентарний № б/н, у кількості 1 шт.;

10. Лічильний рідини, інвентарний № б/н, у кількості 1 шт.;

11. Фільтр ОГИ, інвентарний № б/н, у кількості 2 шт.;

В рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 04/08/06-КЛТ від 13.03.2006р., в розмірі 51 938 203 (пятдесят один мільйон девятсот тридцять вісім тисяч двісті три) грн. 82 коп., звернути стягнення за іпотечним договором № 04/08/З02/06-КЛТ від 26.04.2006р., шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (, п/р 373910011 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236) права власності на предмет іпотеки, що належить Публічному акціонерному товариству «Запоріжсантехмонтаж» на праві власності на підставі наказу за № 955 регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, виданого 09.08.1995 року, Переліку Нерухомого майна від 21.09.1999 року та зареєстрована згідно Реєстраційного посвідчення на обєкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, виданого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 08 серпня 2001 року, записано в реєстрову книгу № 8, за реєстровим № 1449, а саме:

- майновий комплекс виробничих приміщень та споруд, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, провулок Тамбовський (вул. Промислова), будинок № 1 (один), та складається з:

1. Головний промисловий корпус (крупнопанельні, цегла), інв. № 1-01з; побутові приміщення (крупнопонельні, цегла), інв. № 1-05з, за планом земельної ділянки Т,Т-3, загальною площею 6468,0 кв.м., у кількості 1 шт.;

2. Пункт прохідної (цегла), за планом земельної ділянки Р, інв. № 1-02з, загальною площею 24,5 кв.м., у кількості 1 шт.;

3. Склад кисню (цегла, крупнопанельні), інв. № 1-03з; центральний склад (цегла, крупнопанельні), інв. № 1-04з, за планом земельної ділянки К1,К, загальною площею 654,6 кв.м., у кількості 1 шт.;

4. Склад ПММ (цегла), за планом земельної ділянки Ф, інв. № 1-06, загальною площею 34,7кв.м., у кількості 1 шт.;

5. Будівля трансформатної підстанції (цегла), за планом земельної ділянки П, інв. № 1-07з, у кількості 1 шт.;

6. Головний виробничий корпус (бетонні плити), за планом земельної ділянки Б, інв. №3-01з, загальною площею 2157,1 кв.м., у кількості 1 шт.;

7. Побутові приміщення (бетонні плити), за планом земельної ділянки А-3, інв. № 3-02, загальною площею 1596,6 кв.м., у кількості 1 шт.;

8. Підземна стоянка для електрокар (збірні залізобетонні блоки), інв. № 3-04з, загальною площею 343,2 кв.м.; у кількості 1 шт.;

9. Будівля дільниці пластичних (крупнопанельні), за планом земельної ділянки Щ, інв. № 3-05з, загальною площею 919,5 кв.м., у кількості 1 шт.;

В рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 04/08/І03/06-КЛТ від 11.09.2007р., в розмірі 51 938 203 (пятдесят один мільйон девятсот тридцять вісім тисяч двісті три) грн. 82 коп., звернути стягнення за іпотечним договором № 04/08/З02/06-КЛТ від 26.04.2006р., шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (, п/р 373910011 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236) права власності на предмет іпотеки, належить Приватному сільськогосподарському підприємству «Деметра» на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.05.2003р., серії САА № 487054, виданого на підставі рішення Приморської міської ради від 17.04.2003р. № 97 та зареєстрованого в Приморському комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації 05.05.2003 року в реєстраційній книзі № 1 за реєстраційним № 73, а саме:

- автозаправочну станцію, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., м. Приморськ, вул. Мелітопольське шосе, буд. 12, літ. а та яка складається з: будівлі АЗС цегляної, обшитої дюбонтом, зазначеного на плані літерою А, загальною площею 59,9 кв. м.; навісу, зазначеного на плані літерою Б; майданчику під ємкостями, зазначеного на плані до літери В; замощення, зазначеного на плані І; тротуару, зазначеного на плані II; ґанку, зазначеного на плані до А; козирку зазначеного на плані до А.

Позивач просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресурс-Інвест» (69035, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 37 літ. «Б», ідентифікаційний код юридичної особи 22128249), Відкритого акціонерного товариства «Запоріжсантехмонтаж» (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 78, ідентифікаційний код юридичної особи 01415559), Приватного сільськогосподарського підприємства «Деметра» (72150, с. Партизани Запорізької області, вул. Леніна, буд. 68, ідентифікаційний код юридичної особи 24519286) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 34047020) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. судового збору.

Позивач надав суду заяву № 18.2 від 20.04.2015р., в який вказав, що в заяві про зміну предмету спору № 18.2-202 від 07.04.2015р. були допущені орфографічні помилки в прохальної частині, просить прохальну частину заяви про зміну предмету спору вважати в наступної редакції:

в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 04/08/06-КЛТ від 13.03.2006 року в розмірі 51 938 203 (пятдесят один мільйон девятсот тридцять вісім тисяч двісті три) грн. 82 коп., звернути стягнення за іпотечним договором № 04/08/З03/06-КЛТ від 27.04.2006р., шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (, п/р 373910011 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236) права власності на предмет іпотеки, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресурс-Інвест» на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 24.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 1923, право власності зареєстровано згідно витягу з реєстру прав власності, виданого Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 21.01.2005р., реєстровий номер 8393614, а саме:

- склад зберігання матеріалів, інв. № 0008, що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Макаренка, будинок № 21 (двадцять один), та складається з:

1. Адміністративна будівля (крепно панельні плити) літера А за планом ділянки, загальною площею - 45,6 кв. м., інвентарний № 1384, у кількості 1 шт.;

2. Насосна (цегла), літера Б за планом ділянки, інвентарний № 1385, у кількості 1 шт.;

3. Насосна (цегла), літера В за планом ділянки, інвентарний № 1386, у кількості 1 шт.;

4. Гараж (метал), літера Г за планом ділянки, інвентарний № б/н, у кількості 1 шт.;

5. Склад (цегла), літера Д за планом ділянки, інвентарний № 1388, у кількості 1 шт.;

6. Насосна (цегла), літера Е за планом ділянки, інвентарний № 1387, у кількості 1 шт.;

7. Ворота, № 1 за планом ділянки, інвентарний № б/н у кількості 1 шт.;

8. Паркан, № 2 за планом ділянки, інвентарний № б/н у кількості 1 шт.;

9. Ворота, № 3 за планом ділянки, інвентарний № б/н у кількості 1 шт.;

10. Майданчик ПММ, № 4 за планом ділянки, інвентарний № б/н, у кількості 1 шт.;

11. Залізниця, № 5 за планом ділянки, інвентарний № 1389, у кількості 1 шт.

Склад зберігання включає в себе також наступне рухоме майно:

1. Ємність 50 м. куб., інвентарний № 1390,407-1414, у кількості 9 шт.;

2. Ємність 30 м. куб., інвентарний № 1391, 1406, у кількості 2 шт.;

3. Ємність 75 м. куб., інвентарний № 1392-1399, у кількості 8 шт.;

4. Ємність 20 м. куб., інвентарний № 1400-1403, у кількості 4 шт.;

5. Трубопровід 160 м., інвентарний № 1404, у кількості 1 шт.;

6. Шлях об'їзний, інвентарний № 1405, у кількості 1 шт.;

7. Насос СИВ-80, інвентарний № 1415, у кількості 1 шт.;

8. Насос АСВН8А, інвентарний № 1419-1419, у кількості 2 шт.;

9. Шафа електрична, інвентарний № б/н, у кількості 1 шт.;

10. Лічильний рідини, інвентарний № б/н, у кількості 1 шт.;

11. Фільтр ОГИ, інвентарний № б/н, у кількості 2 шт.;

В рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 04/08/06-КЛТ від 13.03.2006р., в розмірі 51 938 203 (пятдесят один мільйон девятсот тридцять вісім тисяч двісті три) грн. 82 коп., звернути стягнення за іпотечним договором № 04/08/З02/06-КЛТ від 26.04.2006р., шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (, п/р 373910011 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236) права власності на предмет іпотеки, що належить Публічному акціонерному товариству «Запоріжсантехмонтаж» на праві власності на підставі наказу за № 955 регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, виданого 09.08.1995 року, Переліку Нерухомого майна від 21.09.1999 року та зареєстрована згідно Реєстраційного посвідчення на обєкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, виданого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 08 серпня 2001 року, записано в реєстрову книгу № 8, за реєстровим № 1449, а саме:

- майновий комплекс виробничих приміщень та споруд, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, провулок Тамбовський (вул. Промислова), будинок № 1 (один), та складається з:

1. Головний промисловий корпус (крупнопанельні, цегла), інв. № 1-01з; побутові приміщення (крупнопонельні, цегла), інв. № 1-05з, за планом земельної ділянки Т,Т-3, загальною площею 6468,0 кв. м., у кількості 1 шт.;

2. Пункт прохідної (цегла), за планом земельної ділянки Р, інв. № 1-02з, загальною площею 24,5 кв. м., у кількості 1 шт.;

3. Склад кисню (цегла, крупнопанельні), інв. № 1-03з; центральний склад (цегла, крупнопанельні), інв. № 1-04з, за планом земельної ділянки К,К, загальною площею 654,6 кв.м., у кількості 1 шт.;

4. Склад ПММ (цегла), за планом земельної ділянки Ф, інв. № 1-06, загальною площею 34,7кв.м., у кількості 1 шт.;

5. Будівля трансформатної підстанції (цегла), за планом земельної ділянки П, інв. № 1-07з, у кількості 1 шт.;

6. Головний виробничий корпус (бетонні плити), за планом земельної ділянки Б, інв. №3-01з, загальною площею 2157,1 кв. м., у кількості 1 шт.;

7. Побутові приміщення (бетонні плити), за планом земельної ділянки А-3, інв. № 3-02, загальною площею 1596,6 кв. м., у кількості 1 шт.;

8. Підземна стоянка для електрокар (збірні залізобетонні блоки), за планом земельної ділянки „З, інв. № 3-04з, загальною площею 343,2 кв.м.; у кількості 1 шт.;

9. Будівля дільниці пластичних (крупнопанельні), за планом земельної ділянки Щ, інв. № 3-05з, загальною площею 919,5 кв. м., у кількості 1 шт.;

В рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 04/08/06-КЛТ від 13.03.2006р., в розмірі 51 938 203 (пятдесят один мільйон девятсот тридцять вісім тисяч двісті три) грн. 82 коп., звернути стягнення за іпотечним договором № 04/08/І03/06-КЛТ від 11.09.2007р., шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (, п/р 373910011 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236) права власності на предмет іпотеки, що належить Приватному сільськогосподарському підприємству «Деметра» на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.05.2003р., серії САА № 487054, виданого на підставі рішення Приморської міської ради від 17.04.2003р. № 97 та зареєстрованого в Приморському комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації 05.05.2003 року в реєстраційній книзі № 1 за реєстраційним № 73, а саме:

- автозаправочну станцію, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., м. Приморськ, вул. Мелітопольське шосе, буд. 12, літ. а та яка складається з: будівлі АЗС цегляної, обшитої дюбонтом, зазначеного на плані літерою А, загальною площею 59,9 кв. м.; навісу, зазначеного на плані літерою Б; майданчику під ємкостями, зазначеного на плані до літери В; замощення, зазначеного на плані І; тротуару, зазначеного на плані II; ґанку, зазначеного на плані до А; козирку зазначеного на плані до А.

Позивач просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресурс-Інвест» (69035, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 37 літ. «Б», ідентифікаційний код юридичної особи 22128249), Відкритого акціонерного товариства «Запоріжсантехмонтаж» (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 78, ідентифікаційний код юридичної особи 01415559), Приватного сільськогосподарського підприємства «Деметра» (72150, с. Партизани Запорізької області, вул. Леніна, буд. 68, ідентифікаційний код юридичної особи 24519286) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 34047020) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. судового збору.

Заяви позивача були прийняти судом, оскільки вони заявлені відповідно до ст. 22 ГПК України.

Позивач надав суду письмові пояснення №18.2/234 від 20.04.2015р., в яких вказав наступне: по-перше, підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, який є забезпеченням по кредитному договору № 04/08/06-КЛТ від 13.03.2006 року, є неналежне виконання першим відповідачем своїх зобовязань за цим кредитним договором. Право звернення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 04/08/З03/06-КЛТ від 27.04.2006 року позивач отримав 19.06.2013 року внаслідок укладення договору купівлі-продажу прав вимог між позивачем та третьою особою. Першим відповідачем було укладено кредитний договір № 04/08/06-КЛТ від 13.03.2006 року. 12.10.2012 року між третьою особою та першим відповідачем було укладено додаткову угоду № 76 до кредитного договору № 04/08/06-КЛТ від 13.03.2006 року, в якій сторони вирішили змінити п. 1.1 кредитного договору та встановити «за цим кредитним договором банк надав позичальнику кредит позичальнику у сумі фактичної заборгованості 30 627 200,00 (тридцять мільйонів шістсот двадцять сім тисяч двісті гривень 00 копійок)...». Даним додатковим договором сторони встановили розмір виданих коштів розміром фактичної заборгованості позичальник перед кредитором станом на 12.10.2012 року. Також це підтверджується випискою по рахунку, яка надано суду в минулих судових засіданнях. По-друге, 11.11.2014 року Господарським судом м. Києва було прийнято рішення по справі № 910/16841/14 за позов першого відповідача до позивача про визнання недійсним кредитного договору №04/08/06-КЛТ від 13.03.2006 р., яким відмовлено у задоволенні позову. 22.01.2015 року Київським апеляційним господарським судом прийнято ухвалу по справі 910/16841/14 за апеляційної скаргою першого відповідача на рішення Господарського суду м. Києва про відмову у задоволенні позову про визнання кредитного договору недійсним. Копія відповіді Господарського суду м. Києва про рішення в законну силу по справі № 910/16841/14 надається суду. По-третє, суду надається копія витягу з ЄДР по АТ «Дельта Банк», копія статуту АТ «Дельта Банк», копія постанови правління ОСОБА_2 Банку України №150 від 02.03.2015 року, копія рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02.03.2015 року, копія наказу № 1 від 03.03.2015 року. По-четверте, 03.03.2015 року Виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення та введено тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк». Відповідно до введеного кошторису на витрати введеного у позивача, не передбачено витрати у вигляді плати за надання витягу з ЄДР. По-пяте, суду надаються докази направлення третій особі позовної заяви за вих. № 18.2-226 від 30.04.2014 року. На адресу відповідачів позовна заява направлялася і докази наявні в матеріалах справи. Шосте: вимоги, відповідно до п. 7.6 договору купівлі-продажу прав вимог, направлялися першому відповідачу, суду надаються докази направлення та вимоги про погашення заборгованості, що направлялися на адресу відповідачів, докази направлення містяться в матеріалах справи. Сьоме: суду надаються пояснення по статтям 38 «Право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки» та 39 «Реалізація предмета іпотеки за рішенням суду» Закону України «Про іпотеку». В даних статтях йдеться про право продажу предметів іпотеки іпотекодавцем за рішенням суду. Позивач вважає, що надання пояснень по цим статтям не стосується предмету спору, оскільки позивач в позовній заяві просить задовольнити позов про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, а не надання дозволу продати предмети іпотек. Восьме: суду надається ухвала Господарського суду Запорізької області з реєстру судових рішень України по справі № 908/2128/14 де зазначено, що позов першого відповідача про визнання кредитного договору № 04/08/06-КЛТ від 13.03.2006 року недійсним, направляється за підсудністю до Господарського суду м. Києва. Девяте: стаття 3 Закону України «Про іпотеку» регулює порядок виникнення іпотеки і де зазначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обовязки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Статтею 4 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Статтею 19 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що зімни і доповнень до Іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку. При розгляді справи господарському суду Запорізької області позивачем надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 22579485 від 04.06.2014 року, в якій зазначено, що обєкт нерухомого майна - склад зберігання № 0008 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренко, 21, перебуває в іпотеці АТ «Дельта Банк» за іпотечним договором № 04/08/З03/06-КЛТ від 27.04.2006 року, а отже це свідчить про знаходження цього об'єкту в іпотеці позивача і те, що іпотекодавцем є перший відповідач. Стаття 202 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) зазначає, що правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена закону або якщо від визнаний судом недійсним. Стаття 215 ЦК України встановлює, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Частиною 5 статті 203 ЦК України встановлюється, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Отже, беручи до уваги, що момент виникнення іпотеки є реєстрація його обтяження в реєстрі, відповідно до Закону України «Про іпотеку», вчинений додатковий договір № 8 до договору іпотеки № 04/08/З03/06-КЛТ від 27.04.2006 року відповідно до статей 202, 203, 215 ЦК України цей правочин є недійсним, оскільки не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним і така недійсність цього договору не потребує визнання судом. Десяте: в іпотечному договору № 04/08/З02/06-КЛТ від 26.04.2006 року та іпотечному договорі 04/08/З03/06-КЛТ від 27.04.2006 року в пунктах 4.3 встановлено порядок звернення стягнення на предмети іпотеки, а саме: від свого імені продає майно третім особам і спрямовує отримані кошти на задоволення своїх вимог; дає іпотекодавцю згоду на реалізацію майна третім особам, визначеним іпотекодержателем або погодженим з ним, від свого імені, за умови, що кошти виручені від реалізації будуть направлені на задоволення вимог іпотекодержателя. В п. 4.4 іпотечних договорів встановлено, що у випадку, коли виконання пункту 4.3 цього договору унеможливлюється діями або бездіяльністю іпотекодавця, іпотекодержатель має право здійснити звернення стягнення на майно іншим способом передбаченим чинним законодавством України, в т.ч. звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду. Стаття 37 Закону України «Про іпотеку» зазначає, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Перший відповідач перешкоджає позивачу виконати умови, зазначені в п. 4.3 іпотечних договорів, та здійснити задоволення своїх вимог шляхом продажу майна, яке перебуває в іпотеці. Адже перші вимоги в позові позивача викладені як звернення стягнення на предмети іпотеки шляхом продажу іпотечного майна на прилюдних торгах. Ці перешкоди виражаються у постійних оскарженнях рішень судів, подання позовів про визнання кредитних договорів недійсними, затягування судових процесів, тощо. Беручи до уваги вищевикладене, та керуючись зазначеними умовами в іпотечних договорах, у звязку із перешкоджанням їх виконання першим відповідачем, позивачем було прийнято рішення про зміну способу звернення стягнення на предмети іпотеки на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на ці предмети іпотеки.

В матеріалах справи (т. 3 а. с. 98) міститься відзив відповідачів, в якому зазначено наступне: Загальними засадами цивільного законодавства України (ст.3 ЦК України, далі - ЦК), зокрема є: судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, з чого можна дійти висновку, що принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом і в цьому розрізі має оцінюватися і тлумачитися позитивне і природне право сторін по договору та наслідки його застосування. Таким чином, принцип добросовісності є одним із засобів обмеження свободи договору сторін, способом утримання сторін від зловживання своїми правами при виконанні договору. Основне призначення цього принципу, надання суду можливості з'ясувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об'єктивну істину, що певною мірою виступає як гарантія захищеності прав слабшої сторони в зобов'язальних відносинах, якими є відповідачі. В цьому випадку зміст добросовісності виражається через поняття розумності і справедливості, що виконує три функції - тлумачення, доповнюючу та обмежувальну, які полягають з тлумачення договору, виникненні додаткових прав та обов'язків, не встановлених договором чи законодавством та не застосування правила, обовязкового для сторін, у звязку з його не прийняттям за певних обставин. Отже, добросовісність за даних обставин може анулювати чи виключити застосування правил, встановлених сторонами, адже будь-який правочин має набути чинності, тобто набрати юридичної сили, для чого він має відповідати вимогам, встановленим законом. У ст. 203 ЦК України перераховані лише загальні вимоги до чинності правочину, що стосуються правомірності його змісту, дієздатності сторін, волевиявлення сторін, форми укладеного правочину, реальності передбачуваних правових наслідків. Тобто, щоб правочин вважався чинним, а відповідно і правомірним, при його вчиненні мають бути дотримані такі умови як: законність змісту правочину; наявність у сторін (сторони) необхідного обсягу дієздатності; наявність об'єктивно вираженою волевиявлення учасника правочину та його відповідність внутрішній волі учасника правочину; відповідність форми вчиненого правочину вимогам закону; спрямованість волі учасників правочину на реальне досягнення обумовленого ним юридичного результату. У разі недотриманні перерахованих вимог правочин є недійсним або може бути визнаний недійсним у порядку і встановленому цим Кодексом. Зміст правочину (його умови) насамперед не повинен суперечити вимогам як ЦК, так і інших актів цивільного законодавства, і насамперед Конституції України. Вчиняти правочини мають право усі суб'єкти цивільних прав. Таке право становить елемент їх правового статусу, але дієздатність суб'єктів цивільного права не завжди є абсолютною (повною). Отже, відсутність в учасника правочину достатньої дієздатності перешкоджає настанню за правочином очікуваного правового результату, в тому числі призводить до його недійсності, адже відповідно до ст. 215 ЦК України (Недійсність правочину): « 1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочин) стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою шостою статті 203 цього Кодексу. 3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інше заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин)». Отже, вимогами цієї статті визначаються загальні правові засади визнання правочину недійсним. Такою правовою підставою ЦК визнає факт недодержання однією стороною чи всіма сторонами вимог, встановлених частинами 1-3 ст. 203 ЦК, а саме - вимог щодо волевиявленні учасника правочину з метою настання реальних правових наслідків правочину. В свою чергу, стаття 216 ЦК (Правові наслідки недійсності правочину) передбачає, що « 1. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. 5. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути предявлена будь-якою заінтересованою особою». Таким чином, викладеними вище вимогами сформульовані загальні правила щодо правових наслідків недійсності як нікчемних, так і оспорюваних правочинів. Визначальним тут є принцип, за яким недійсний правочин не створює для сторін чи інших осіб правових наслідків. Зокрема, сторони не зобов'язані виконувати передбачені таким правочином умови, у зв'язку з чим, одна сторона недійсного правочину має право відхилити вимоги другої сторони. 2. У зв'язку з викладеними вище вимогами Закону до Суду була подана Заява щодо надання позивачем у судове засідання додаткових документів (доказів). Зазначені документи необхідно надати до Суду у зв'язку з тим, що повноваження виконавчого органу юридичної особи чи її представника повинні відповідати приписам ст. 203 ЦК України яка передбачає, що: «Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності». В свою чергу, відповідно до ст. 207 ЦК «Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими ш цивільного законодавства, та скріплюється печаткою». В той же час, при виконанні договору виявились обставини, які не були враховані та не встановлені сторонами у належному обсязі при укладенні договору і які полягають в тому, що відповідно до ст. 89 ГК України (Управління господарським товариством): « 1. Управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства». Останні вимоги співвідносяться зі ст. 208 ЦК (Правочини, які належить вчиняти у письмовій формі): згідно якої «У письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами. 2. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. (ст 207 ЦК України). Щодо часу перебігу недійсності правочину відповідно до ст. 236 ЦК (Момент недійсності правочину) необхідно зазначити, що: « 1. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. 2. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє можливість настання їх у майбутньому припиняється». Таким чином, за відсутності підтвердження належних повноважень у представників сторін Договору чи відповідної довіреності у фізичної особи на його укладання, Договір не може вважатися дійсним. 3. Як свідчать матеріали справи спірні Договори іпотеки між Позивачем та Відповідачами підписані відповідними посадовими особами, що діяли на підставі довіреностей чи статуту. Зокрема Договір іпотеки між ПАТ «Запоріжсантехмонтаж» та Позивачем підписано директором ПАТ «Запоріжсантехмонтаж» ОСОБА_6 В той же час, відповідно до п. 9.3.7 (з) Статуту Товариства, далі - Статут, що діяв на час укладання Договорів повноваження директора обмежені наступним чином: «Директор Товариства здійснює від імені Товариства усі види цивільно-правових угод, в тому числі відчуження майна (крім нерухомого) до 1 млн. грн….». В свою чергу, п. 9.2.1 Статуту передбаченою, що «Спостережна рада представляє інтереси акціонерів у період між проведенням Загальних зборів і в межах, визначених цим Статутом контролює і регулює діяльність Директора». Так, до компетенції Спостережної ради належить: - затвердження умов Договорів (угод) по розпорядженню майном Товариства, в тому числі договорів застави, отримання кредитів, які плануються до укладання Товариством на суму, що перевищує 1 млн. грн., а також розпорядження нерухомим майном Товариством (укладання договорів купівлі-продажу, застави та інших цивільно-правових угод, що не суперечать законодавству). Таким чином, обов'язковою умовою дійсності спірних договорів є наявність дозволу/затвердження їх Спостережною радою. Останнє твердження кореспондується, зокрема, з вимогами ст. 92 ЦК України (Цивільна дієздатність юридичної особи), згідно якої: 1. Юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. 3. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. В свою чергу, ст. 160 ЦК (Наглядова рада акціонерного товариства) передбачає, що Статутом акціонерного товариства і законом встановлюється виключна компетенція Наглядової ради. Питання, віднесені статутом до виключної компетенції наглядової ради, не можуть бути передані нею для вирішення виконавчому органу товариства». Отже, як Законом так і Статутом ПАТ «Запоріжсантехмонтаж» чітко окреслено повноваженні та межі виключної компетенції Спостережної ради та виконавчого органу (директора), адже згідне ст. 161 ЦК (Виконавчий орган акціонерного товариства): 1. Виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, визначений статутом, в цьому випадку директор Товариства, який вирішує всі питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесенні до компетенції загальних зборів і наглядової ради товариства. Виконавчий орган є підзвітним загальним зборам акціонерів і наглядовій раді акціонерного товариства та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом». Крім цього, ст. 89 ГК України (Управління господарським товариством) передбачає, що: «Посадовими особами товариства визнаються голова та члени виконавчого органу, голова ревізійної комісії (ревізор), а у разі створення ради товариства (спостережної ради) - голова і члени, цієї ради». Крім цього, спеціальним Законом, яким є Закон України від 05.06.2003 р. № 898-IV "Про іпотеку" (Умови передачі нерухомого майна в іпотеку) передбачено, що «У разі обмеження правомочності розпорядження нерухомим майном згодою його власника або уповноваженого органу державної влади чи органу місцевого самоврядування така ж згода необхідна для передачі цього майна в іпотеку». Щодо часу перебігу недійсності правочину відповідно до ст. 236 ЦК України (Момент недійсності правочину) необхідно зазначити, що: « 1. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. 2. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється». Таким чином, за відсутності затвердження Спостережною радою ПАТ «Запоріжсантехмонтаж» спірного договору чи відповідної довіреності у посадової особи на укладання Договорів іпотеки, останні не можуть вважатися законними, а тому не є дійсними. 4. Відповідачі вважають, що викладені вище обставини справи повинні бути встановлені на виконання вимог, передбачених ст. 32 ГПК України, згідно якої: «Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами,...». Зазначені вище вимоги ГПК України співвідносяться з п. 26 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» де зазначається, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення… і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Таким чином, предмет доказування - це сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи. В свою чергу, ст. 34 ГПК України передбачає, що «Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування», адже метою судового розгляду є з'ясування обставин справи, юридична оцінка встановлених відносин і у встановленні прав і обов'язків відповідальності) осіб, які є суб'єктами даних відносин. Зазначені вище Відповідачами обставини, які на їх думку повинні бути встановленні судом, є намаганням сторін по договору всебічно та об'єктивно з'ясувати їх права та обов'язки, що спливають з цих договорів, адже відповідальність Відповідачів є досить суттєвою та загрожує можливістю їх банкрутства. Крім цього, встановлення цих обставин необхідно і з точки зору вимог, передбачених бухгалтерським обліком та чинним Податковим кодексом України. 5. Відповідачі вважають можливим звернути увагу суду, що Заява Позивача про стягнення з Відповідачів на його користь судового збору у розмірі 73 080,00 грн. не відповідає п. 4.1 Договорів, згідно якого «За рахунок ОСОБА_7 має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків, які виникли у зв'язку із прострочкою виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором, витратами пов'язаними із зверненням на ОСОБА_7, витратами пов'язаними з утриманням та збереженням ОСОБА_7, витратами на страхування ОСОБА_7, та інші витрати, обумовлені виконанням умов цього Договору». Таким чином, відповідно до зазначених вимог договорів будь-які витрати понесені Позивачем при їх виконанні чи примусовому стягненні задовольняються за рахунок коштів отриманих від реалізації заставного майна. На підставі викладеного відповідачі просять суд у задоволені позовних вимог ПАТ «дельта ОСОБА_2» відмовити.

ТОВ „Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами „Ресур-Інвест та ПСП Деметра 30.03.2016р. надали суду заперечення на позов, де вказали наступне: 1. Відповідно до ст. 43 ГПК України «Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства». Вказані вимоги співвідносяться з приписами ст. 54 ГПК України (Форма і зміст позовної заяви) згідно якої: «Позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов». В свою чергу, ст. 22 ГПК України передбачає, що «Сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також: користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом». З огляду на зазначене вище, ТОВ «ЗППЗМР «Ресурс-Інвест» та ПСП «Деметра» звертає увагу суду, що обставини справи встановлюються з обов'язковим урахуванням вимог, передбачених ст. 32 ГПК України, згідно якої: «Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких гуртуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами,...». Останнє співвідноситься з п. 26 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» де зазначається, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. .. і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Таким чином, предмет доказування - це сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи. В свою чергу, ст. 34 ГПК України передбачає, що «Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування», адже метою судового розгляду є з'ясування обставин справи, юридична оцінка встановлених відносин і у встановлені прав і обов'язків (відповідальності) осіб, які є суб'єктними даних відносин. Вказані вимоги підтверджені також Постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" згідно якої рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. 2. 13.03.2006р. між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресурс-Інвест», укладено Кредитний договір № 04/08/06-КЛТ, далі - договір. В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором були укладені відповідні договори іпотеки з ТОВ «ЗППЗМР «Ресурс-Інвест», ПСП «Деметра» та ПАТ «Запоріжсантехмонтаж». 19.06.2013р. ПАТ «Кредитпромбанк» (правонаступник ВАТ «Кредитпромбанк») та ПАТ «Дельта Банк» уклали Договір купівлі-продажу права вимог, відповідно до якого та Додатку № 1 до нього право вимоги за спірним Кредитним договором перейшло до Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк». Укладаючи Кредитний та Іпотечний договори сторони, розраховували на його належне виконання і досягнення передбаченої ними мети, в тому числі розширення своєї господарської діяльності. Проте, в ході виконання договору виявились обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на їх інтереси і пов'язані з економічним станом в країні. Згідно Реєстру отриманих коштів, приведеного нижче, позичальником отримано: Меморіальний валютний ордер №45_18 від 13.03.2006 р. - 1 000 000,00 дол. США. (5 050 000,00 грн.). Меморіальний валютний ордер №4547 від 26.04.2006 р. - 600 000,00 дол. США (3 030 000,00 грн.). Меморіальний валютний ордер №45_3 від 27.04.2006 р. - 400 000,00 дол. США (2 020 000,00 грн.). Меморіальний валютний ордер №7514 від 06.08.2007 р. - 300 000,00 дол. США (1 515 000,00 грн.). Меморіальний валютний ордер №75_1 від 08.08.2007 р. - 200 000,00 дол. США (1 010 000,00 грн.). Меморіальний валютний ордер №753 від 10.08.2007 р. - 150 000,00 дол. США (757 500,00 грн.) Меморіальний валютний ордер №75_15 від 14.08.2007 р. - 350 000,00 дол. США (1 767 500,00 грн.). Меморіальний валютний ордер №6_1 від 15.08.2007 р. - 200 000,00 дол. США (1010 000,00 грн.). Меморіальний валютний ордер №75_3 від 16.08.2007 р. - 350 000,00 дол. США (1 767 500,00 грн.). Меморіальний валютний ордер №75_16 від 17.08.2007 р. - 200 000 дол. США (1 010 000,00 грн.) Меморіальний валютний ордер №75_3 від 27.08.2007 р. - 250 000,00 дол. США (1 262 500,00 грн.). Загалом: 4 000 000,00 доларів США. В свою чергу, підтвердженням повернення кредитних коштів слугує Реєстр платіжних доручень повернення кредиту в доларах США, згідно якого: Платіжне доручення №39 від 03.08.2007 р. - 300 000 дол. США Платіжне доручення №40 від 07.08.2007 р. - 200 000 дол. США Платіжне доручення №41 від 09.08.2007 р. - 150 000 дол. США Платіжне доручення №42 від 13.08.2007 р. - 350 000 дол. США Платіжне доручення №43 від 14.08.2007 р. - 200 000 дол. США Платіжне доручення №44 від 15.08.2007 р. - 350 000 дол. США Платіжне доручення №45 від 16.08.2007 р. - 200 000 дол. США Платіжне доручення №57 від 17.08.2007 р. - 9 975,00 дол. США Платіжне доручення №47 від 17.08.2007 р. - 149 975,00 дол. США. Платіжне доручення № 49 від 17.08.2007 р. - 49 975,00 дол. США Платіжне доручення № 50 від 17.08.2007 р. - 39 975,00 дол. США Платіжне доручення №46 від 17.08.2007 р. - 250 000 дол. США Платіжне доручення №56 від 20.08.2007 р. - 25,00 дол. США Платіжне доручення №55 від 20.08.2007 р. - 25,00 дол. США Платіжне доручення №51 від 20.08.2007 р. - 25,00 дол. США Платіжне доручення №298 від 08.12.2010 р. - 150 000 дол. США Платіжне доручення №294 від 08.12.2010 р. - 200 000 дол. США Платіжне доручення №297 від 08.12.2010 р. - 200 000 дол. США Платіжне доручення №300 від 08.12.2010 р. - 200 000 дол. США Платіжне доручення №295 від 08.12.2010 р. - 250 000 дол. США Платіжне доручення №296 від 08.12.2010 р. - 300 000 дол. США Платіжне доручення №299 від 08.12.2010 р. - 350 000 дол. США Платіжне доручення №301 від 08.12.2010 р. - 350 000 дол. США. Позивачем отримано 4 000 000,00 доларів США. Переплата процентів по Договору 388 927,45 дол. США. Крім цього, відповідно до Реєстрів отриманих та повернутих коштів в гривні заборгованість відсутня: Меморіальний ордер №63 від 11.05.2007 р. -1 907 564,26 грн. Меморіальний ордер №4521 від 17.05.2007 р. - 2 400 000,00 грн. Меморіальний ордер №62 від 08.06.2007 р. - 1 907 564,26 грн. Меморіальний ордер №6_27 від 13.06.2007 р. - 582 783,26 грн. Меморіальний ордер №6_13 від 15.06.2007 р. - 58 500,00 грн. Меморіальний ордер №65 від 16.06.2007 р. - 2 400 000,00 грн. Меморіальний ордер №6_8 від 26.06.2007 р. - 302 000,00 грн. Меморіальний ордер №64 від 05.07.2007 р. - 400 000,00 грн. Меморіальний ордер №75_14 від 09.07.2007 р. -2 910 000,00 грн. Меморіальний ордер №75_2 від 31.07.2007 р. - 278 000,00 грн. Меморіальний ордер №75205 від 31.07.2007 р. - 100 000,00 грн. Меморіальний ордер №7513 від 12.09.2007 р. - 3 400 000,00 грн. Меморіальний ордер №75_26 від 13.09.2007 р. -4 037 00,00 грн. Меморіальний»ордер №7517 від 19.09.2007 р. - 600 000,00 грн. Меморіальний ордер №6_165 від 20.09.2007 р. - 400 000,00 грн. Меморіальний ордер №7526 від 26.09.2007 р. - 302 000,00 грн. Меморіальний ордер №75_32 від 03.10.2007 р. - 400 000,00 грн. Меморіальний ордер №75_24 від 08.10.2007 р. - 3 050 000,00 грн. Меморіальний ордер №75_27 від 29.10.2007 р. - 403 000,00 грн. Меморіальний ордер №75_20 від 31.10.2007 р. - 538 000,00 грн. Меморіальний ордер №102_130 від 29.02.2008 р. - 400 000,00 грн. Меморіальний ордер №102_32 від 11.03.2008 р. - 3 400 000,00 грн. Меморіальний ордер №63 від 12.03.2008 р. -4 037 000,00 грн. Меморіальний ордер №102_28 від 18.03.2008 р. - 600 000,00 грн. Меморіальний ордер №10232 від 19.03.2008 р. - 400 000,00 грн. Меморіальний ордер №102_25 від 25.03.2008 р. - 302 000,00 грн. Меморіальний ордер №10239 від 07.04.2008 р. - 3 050 000,00 грн. Меморіальний ордер №102_126 від 29.04.2008 р. - 403 000,00 грн. Меморіальний ордер №102_78 від 30.04.2008 р. - 538 000,00 грн. Меморіальний ордер №102_51 віл 28.08.2008 р. - 3 800 000,00 грн. Меморіальний ордер №10227 від 12.09.2008 р. - 4 037 000,00 грн. Меморіальний ордер №102_17 від 18.09.2008 р, - 1 000 000,00 грн. Меморіальний ордер №10211 від 24.09.2008 р. - 302 000,00 грн. Меморіальний ордер №6_2 від 26.09.2008 р. - 3 800 000,00 грн. Меморіальний ордер №660 від 06.10.2008 р. - 3 050 000,00 грн. Меморіальний ордер №102_22 від 10.10.2008 р. -4 037 000,00 грн. Меморіальний ордер №6_15 від 17.10.2008 р. - 1 000 000,00 грн. Меморіальний ордер №102_9 від 24.10.2008 р. - 4 102 000,00 грн. Меморіальний ордер №651 від 28.10.2008 р.-403 000,00 грн. Меморіальний ордер №10213 від 29.10.2008 р, - 538 000,00 грн. Меморіальний ордер №10224 від 07.11.2008 р. -4 037 000,00 грн. Меморіальний ордер №102630 від 28.11.2008 р. - 3 050 000,00 грн. Меморіальний ордер №102_88 від 10.07.2009 р. - 1 700 000,00 грн. Меморіальний ордер №6189 від 11.01.2010 р. - 1 700 000,00 грн. 3. Закон України «Про іпотеку», зокрема, передбачає, (стаття 1, Визначення термінів), що: «У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом». З аналізу цієї норми та практики застосування забезпечення грошового зобов'язання слідує висновок, що таке забезпечення має (повинно мати) безумовно більшу вартість ніж зобов'язання, ним забезпечене. Крім цього, вказані висновки спливають також з вимог ст. 7 Закону (Вимоги, які забезпечуються іпотекою), згідно якої: «Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки». В свою чергу, відповідно до розділу 3 (Права та зобов'язання сторін) статтею 3.2.1 договорів іпотеки передбачено, що: «ОСОБА_7 має право звернути стягнення на майно з метою погашення заборгованості Іпотекодавщ та/або боржника за договором у разі набуття такого права згідно розділу 4 цього Договору». В той же час, розділом 4 Іпотечного договору укладеного з ПСП «Деметра» передбачено, що: «П. 4.1. «За рахунок майна ОСОБА_7 має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків, які виникли у зв'язку із прострочкою виконання боржником зобов'язань за договорами, витратами пов'язаними із зверненням стягнення на майно, витратами пов'язаними з утриманням та збереженням майна, витратами на страхування майна, та інші витрати, обумовленні виконанням умов цього договору. ОСОБА_7 набуває право звернення стягнення на ОСОБА_7 у випадку порушення боржником умов договорів, або іпотекодавцем умов цього договору. При настанні випадків, передбачених п. 4.2 цього договору, іпотекодержатель за 30 календарних днів попереджає іпотекодавця про задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки і якщо протягом цього строку зобов'язання, забезпеченні іпотекою, не будуть виконанні, іпотекодержатель на свій розсуд задовольняє свої вимоги одним із таких способів: набуває право власності на майно; від свого імені продає майно третім особам і спрямовує отримані кошти на задоволення своїх вимог; дає іпотекодавцю згоду на реалізацію майна третім особам, визначеним іпотекодержателем або погоджених з ним, від свого (іпотекодавця) імені, за умови, що кошти, виручені від реалізації, будуть направлені на задоволення вимог іпотекодержателя. Перебіг тридцятиденного строку починається з наступного дня, після календарної дати відправлення іпотекодержателем повідомлення про свій намір укласти договір купівлі-продажу майна, за місцезнаходженням іпотекодавця зазначеним у цьому договорі. Ціна договору купівлі-продажу ОСОБА_7 визначається за згодою сторін, але в будь-якому разі не менше суми, зазначеної у п. 1.4 даного договору. Уразі не досягнення згоди щодо ціни договору купівлі-продажу майна, така ціна визначається на підставі проведеної незалежної експертної оцінки суб'єктом оціночної діяльності, визначеного іпотекодержателем самостійно та зазначеної в звіті про оцінку майна, що складається у відповідності з Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» нарівні не нижче звичайної. В разі зниження вартості майна ОСОБА_7 вправі здійснити переоцінку вартості майна, шляхом проведення додаткові незалежної експертної оцінки. Умови цього пункту мають силу договору про задоволення вимог іпотекодержателя». У зв'язку з викладеним ТОВ «ЗППЗМР «Ресурс-Інвест», ПСП «Деметра» звертає увагу суду, що пропозиція щодо позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки до відповідачів не надходила, що порушує як умови Іпотечних договорів, так і вимоги Закону «Про іпотеку». В той же час, п. 1.4 договору передбачає, що «Заставна вартість майна за згодою сторін складає 1 221 429,00 доларів США, що на час укладання договору дорівнювало 6 168 216 грн. 45 коп. (5,05 грн. за 1 дол. США)». Таким чином, сторони договору передбачили погоджену ними заздалегідь (при укладенні договору) обов'язкову наявність ціни предмету іпотеки у доларах США, як таку, яка є стабільною та найбільш прийнятною для ухвалення ціни довгострокового договору. Отже, при вирішенні цього спору необхідно вважати ціну предмету іпотеки перераховану з долара США на гривню України, яка станом на - 30.03.2016 р. складає: 26,4392 грн. за 1 долар США (курс НБУ) х 1 221 429,00 доларів США = 32 293 605,61 грн. (Тридцять два мільйони двісті дев'яносто три тисячі шістсот п'ять грн. 61 коп.) Тут же, згідно п. 4.4: «У випадку, коли виконання пункту 4.3. цього договору унеможливлюється діями або бездіяльністю іпотекодавця, іпотекодержатель має право здійснити звернення стягнення на майно іншим способом, передбаченим чинним законодавством України, в т.ч. звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, тобто, будь-який інший спосіб стягнення можливий виключно після заперечення іпотекодавців проти позасудового врегулювання. П 4.5. Реалізація майна здійснюється іпотекодержателем самостійно шляхом укладання від свого імені договорів купівлі-продажу майна з третіми особами, а у разі звернення стягнення на підставі рішення суду, або виконавчого напису нотаріуса - в порядку, визначеному Законом України «Про іпотеку». Таким чином, умовами іпотечного договору, за відсутності позасудового врегулювання, передбачено прийняття судового рішення, постановленого згідно Закону України «Про іпотеку». В свою чергу, розділом V Закону про іпотеку (Задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки) передбачено вичерпний перелік таких способів, а саме: позасудове врегулювання (ст. 36), передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки (ст. 37), право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки (ст. 38) та реалізація предмета іпотеки за рішенням суду (ст. 39). Крім цього, ч. 1 ст. 35 Закону «Про іпотеку» передбачено, що «Уразі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж; тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору». В той же час, вказані вимоги відповідачами не отримані, хоча згідно ч. 2 ст. 36 «Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки». Зазначені вище вимоги закону передбачені, також, окремою статтею цього розділу (ст. 33 - Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки): «Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя». З огляду на вимоги цього розділу необхідно зазначити, що позасудове врегулювання (ч. З, 4 ст. 36), яким передбачено, що «Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону» можливе виключно за обопільної згоди сторін Іпотечного договору. Останнє, зокрема, передбачено і Іпотечним договором (п. 4.3). Крім цього, згідно ст. 37 Закону «ОСОБА_7 може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання». Вказані вимоги закону беззаперечно підтверджують наявність згоди між сторонами договору. З аналізу зазначених вище приписів Закону про іпотеку та згідно з п. 4.5 Іпотечного договору, слідує, що у разі звернення стягнення на підставі рішення суду, судом може бути задоволена вимога позивача щодо набуття ним права власності на предмет іпотеки з метою задоволення вимог останнього виключно у повному обсязі. Висновки, викладені у попередньому абзаці співвідносяться з приписами Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно якої: « 39. 3 урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цих норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом». В той же час, ст. 593 ЦК України (Припинення права застави) яка містить можливість набуття заставодержателем права власності на предмет застави передбачає в собі виключно набуття права власності, як шлях задоволення вимог заставодержателя у повному обсязі, а саме: «Право застави припиняється у разі: 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави». Вказані вище вимоги співвідносяться зі статтею 17 спеціального закону Про іпотеку» (абз. 3 ч. 1): «Іпотека припиняється у разі: реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки», а також п. 3.3 Іпотечного договору, згідно якого: «ОСОБА_7 зобов'язаний повернути іпотекодавцю грошові кошти у розмірі, що перевищує суму отриману від реалізації майна, над сумою вимог іпотекодержателя, що підлягають задоволенню…», тобто, і закон, і іпотечний договір передбачають можливість перевищення вартості предмету іпотеки над вимогами ним забезпеченими. У зв'язку з викладеним вище, звертаємо увагу Суду, що в порушення зазначених вище вимог Іпотечних договорів та Закону про іпотеку, вимога щодо звернення стягнення на предмет іпотеки отримана відповідачами лише 27.02.2016 р. 4. Договором іпотеки, укладеним між позивачем та ТОВ «ЗППЗМР «Ресурс-Інвест», передбачені аналогічні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, крім права іпотекодержателя набути право власності на предмет іпотеки. В той же час, за наявності спору щодо можливості чи відсутності такого права, пунктом 4.4 договору іпотеки передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки іншим способом, в тому числі, шляхом звернення до суду. Враховуючи обставини справи, предмет спору та можливість прийняття взаємовигідного судового рішення, ТОВ «ЗППЗМР «Ресурс-Інвест» може погодитися на передачу права власності на предмет іпотеки за ціною вказаною в п. 1.4 договору, згідно якого: «Заставна вартість за згодою сторін складає 682 657,50 доларів США», що станом на 30.03.2016 р. складає: 26,4392 грн. за 1 долар США (курс НБУ) х 682 657,50 доларів США = 18 048 918,17 грн. (Вісімнадцять мільйонів сорок вісім тисяч дев'ятсот вісімнадцять грн. 17 коп). 5. Відповідачі також не можуть погодитись із наданим до суду розрахунком пені, адже відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною 1 статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 ЦК України). Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України. Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки ОСОБА_2 банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"). Відповідно до частини 2 статті 343 господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки ОСОБА_2 банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки ОСОБА_2 банку України. Оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення ОСОБА_2 банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні, тобто, розрахунок пені за несвоєчасне повернення процентів (дол. США), наданий Позивачем, є незаконним. 6. Таким чином, на виконання умов п. 1.4, розділу 4 Іпотечних договорів, ст. ст. 17, 33, 36, 37 Закону про іпотеку; ст. 593 ЦК України, ТОВ «ЗППЗМР «Ресурс-Інвест» та ПСП «Деметра» вважають можливим прийняття судового рішення про задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк» в рахунок погашення заборгованості по Кредитному договору шляхом набуття права власності на предмети іпотеки, виключно з урахуванням їх вартості на день прийняття судового рішення, а саме: АЗС, Запорізька обл, Приморський р-н, м. Приморськ, вул. Мелітопольське шосе, 12А, що належить ПСП «Деметра». (32 293 605,61 грн. (Тридцять два мільйони двісті дев'яносто три тисячі шістсот п'ять грн. 61 коп.). Склад зберігання матеріалів, м. Запоріжжя, вул. Макаренко, 21, що належить ТОВ «ЗППЗМР «Ресурс-Інвест» (18 048 918,17 грн. (Вісімнадцять мільйонів сорок вісім тисяч дев'ятсот вісімнадцять грн. 17 коп). Разом: 50 342 523,78 грн. (П'ятдесят мільйонів триста сорок дві тисячі п'ятсот двадцять три грн. 78 коп.).

ПАТ „Запоріжсантехмонтаж надало суду заперечення на позов № 39 від 30.03.2016р., де вказало наступне: 13.03.2006 р. між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресурс-Швест» (Позичальник) укладено кредитний договір №04/08/06-КЛТ, відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредиту у вигляді кредитної лінії в межах максимального ліміту (фактичної) заборгованості в розмірі 30 627 200 грн. (в редакції додаткової угоди №76 від 12.10.2012р.), яку позичальник повинен був погасити не пізніше 14.10.2013 р. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором з банком було укладено, крім іншого, іпотечний договір № 04/08/302/06-КЛТ від 26.04.2006р. (далі - іпотечний договір) з ВАТ «Запоріжсантехмонтаж», яким в іпотеку передано: майновий комплекс виробничих приміщень та споруд, що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, провулок Тамбовський (вул. Промислова), будинок №1 (один), та складається з: 1. Головний промисловий корпус (крупнопанельні, цегла), інв. № 1-01з; побутові приміщення (крупнопонельні, цегла), інв. № 1-05з, за планом земельної ділянки "Т,Т-3", загальною площею 6468,00 кв.м., у кількості 1 шт.; 2.Пункт прохідної (цегла), за планом земельної ділянки "Р", інв. № 1-02з, загальною площею 24,5 кв.м., у кількості 1 шт.; 3. Склад кисню (цегла, крупно панельні), інв. № 1-03з; центральний склад (цегла, крупно панельні), інв. № 1-04з, за планом земельної ділянки "К1,К", загальною площею 654,6 кв.м., у кількості 1 шт.; 4. Склад ПММ (цегла), за планом земельної ділянки "Ф", інв. № 1-06, загальною площею 34,7кв.м., у кількості 1 шт.; 5. Будівля трансформатної підстанції (цегла), за планом земельної ділянки "П", інв. № 1-07з, у кількості 1 шт.; 6. Головний виробничий корпус (бетонні плити), за планом земельної ділянки "Б", інв. №3-01з, загальною площею 2157,1 кв.м., у кількості 1 шт.; 7. Побутові приміщення (бетонні плити), за планом земельної ділянки - "А-3", інв. № 3-02, загальною площею 1596,6 кв.м., у кількості 1 шт.; 8. Підземна стоянка для електрокар (збірні залізобетонні блоки), інв. № 3-04з, загальною площею 343,2 кв.м.; у кількості 1 шт.;9. Будівля дільниці пластичних (крупнопанельні), за планом земельної ділянки "Щ", інв. № 3-05з, загальною площею 919,5 кв.м., у кількості 1 шт.; що належить Відкритому акціонерному товариству «Запоріжсантехмонтаж» на праві власності на підставі Наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області №955, виданого 09.08.1995 р., переліку нерухомого майна від 21.09.1999р. та зареєстрована згідно реєстраційного посвідчення на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, виданого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 08.08 2001р., записано в реєстрову книгу № 8, за реєстровим № 1449; 19.06.2013р. між ПАТ «Кредитпромбанк» (правонаступник ВАТ «Кредитпромбанк», продавець) та АТ «Дельта Банк» (покупець) укладений договір про купівлю-продаж прав вимоги (про заміну кредитора у зобов'язанні), відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 04/08/06-КЛТ від 13.03.2006 р. з усіма змінами та доповненнями до нього перейшло до АТ "Дельта Банк". Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набув статусу нового кредитора за кредитом укладеним між ТОВ «ЗППЗМР «Ресурс Інвест» та ВАТ «Кредитпромбанк». Умовами п. 4.2 кредитного договору, викладеним у додатковій угоді № 4 від 27.04.2006 р. передбачено, що: « 4.2. Основним забезпеченням погашення заборгованості за кредитами, що надаватимуться в рамках цього договору, сплати процентів та пені є майнове поручительство ВАТ «Запоріжсантехмонтаж» з іпотекою майнового комплексу виробничих приміщень та споруд згідно з Іпотечним договором № 04/08/302/06-КЛТвід 13.03.2006р.». Відповідно до іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки передбачено сторонами пунктом 2.10 розділу «Основні умови договору», згідно якого «Звернення стягнення на майно відбувається у відповідності до умов розділу п. 4 цього договору». В свою чергу, розділом 4 іпотечного договору передбачено, що: «П. 4.1. «За рахунок майна іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків, які виникли у зв'язку із прострочкою виконання боржником зобов'язань за договорами, витратами пов'язаними із зверненням стягнення на майно, витратами пов'язаними з утриманням та збереженням майна, витратами на страхування майна, та інші витрати, обумовленні виконанням умов цього договору. ОСОБА_7 набуває право звернення стягнення на майно у випадку порушення боржником умов договорів, або іпотекодавцем умов цього договору. При настанні випадків, передбачених п. 4.2 цього договору, іпотекодержатель за 30 календарних днів попереджає іпотекодавця про задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки і якщо протягом цього строку зобов'язання, забезпеченні іпотекою, не будуть виконанні, іпотекодержатель на свій розсуд задовольняє свої вимоги одним із таких способів: від свого імені продає майно третім особам і спрямовує отримані кошти на задоволення своїх вимог; дає іпотекодавцю згоду на реалізацію майна третім особам, визначеним іпотекодержателем або погоджених з ним, від свого (іпотекодавця) імені, за умови, що кошти, виручені від реалізації, будуть направлені на задоволення вимог іпотекодержателя. Перебіг тридцятиденного строку починається з наступного дня, після календарної дати відправлення іпотекодержателем повідомлення про свій намір укласти договір купівлі-продажу майна, за місцезнаходженням іпотекодавця зазначеним у цьому договорі. Ціна договору купівлі-продажу майна визначається за згодою сторін, але в будь-якому разі не менше суми, зазначеної у п. 1.4 даного договору. У разі не досягнення згоди щодо ціни договору купівлі-продажу майна, така ціна визначається на підставі проведеної незалежної експертної оцінки суб'єктом оціночної діяльності, визначеного іпотекодержателем самостійно та зазначеної в звіті про оцінку майна, що складається у відповідності з Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» нарівні не нижче звичайної. В разі зниження вартості майна іпотекодержатель вправі здійснити переоцінку вартості майна, шляхом проведення додаткові незалежної експертної оцінки. Умови цього пункту мають силу договору про задоволення вимог іпотекодержателя». Таким чином, в спірному договорі іпотеки сторонами не передбачено такого способу звернення стягнення як передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, а також позивачем, в порушення вимог ст. ст. 32 - 34 ГПК України, не надано доказів того, що виконання пункту 4.3 іпотечного договору унеможливлюється діями або бездіяльністю іпотекодавця. В той же час, тут же, передбачено (п. 4.3), що «ціна договору визначається за згодою сторін, але в будь-якому разі не менше суми, зазначеної в п. 1.4 даного договору», в якому вказується, що «Заставна вартість майна за згодою сторін складає 2112 233 доларів США» (додаткова угода №1 від 11.05.2007 р. до іпотечного договору). Отже, ціна майна предмету іпотеки, погоджена сторонами та розрахована на день подання позову в гривневому еквіваленті, складає: 55 845 750,73 грн. (по курсу 26,4392 грн. за долар США), що у повному обсязі задовольняє вимоги, передбачені кредитним договором. Крім цього, п. 4.5 іпотечного договору передбачено, що «Реалізація майна здійснюється іпотекодержателем самостійно шляхом укладання від свого імені договорів купівлі-продажу майна з третіми особами, а у разі звернення стягнення на підставі рішення суду, або виконавчого напису нотаріуса - в порядку, визначеним Законом України «Про іпотеку». У зв'язку з викладеним звертаємо увагу суду, що пропозиція щодо позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки до відповідача не надходила, що порушує як умови іпотечних договорів, так і вимоги Закону «Про іпотеку». Таким чином, умовами іпотечного договору, за відсутності позасудового врегулювання, передбачено»прийняття судового рішення, постановленого згідно вимог Закону України «Про іпотеку», стаття 1 якого (Визначення термінів) передбачає, що: «У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом». З аналізу цієї норми та практики застосування забезпечення грошового зобов'язання слідує висновок, що таке забезпечення має (повинно мати) безумовно більшу вартість ніж зобов'язання, ним забезпечене. Вказані висновки спливають також з вимог ст. 7 Закону (Вимоги, які забезпечуються іпотекою), згідно якої: «Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки». Розділом V Закону про іпотеку (Задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки) передбачено вичерпний перелік таких способів, а саме: позасудове врегулювання (ст. 36), передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки (ст. 37), право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки (ст. 38) та реалізація предмета іпотеки за рішенням суду (ст. 39). Зазначені вище вимоги закону передбачені, також, окремою статтею цього розділу (ст. 33 -Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки): «Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя». З огляду на вимоги цього розділу необхідно зазначити, що позасудове врегулювання (ст. 36), яким передбачено, що «Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; Крім цього, згідно ст. 37 Закону «ОСОБА_7 може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання». 2. У зв'язку з тим, що представником ПАТ «Запоріжсантехмотнаж» у попередніх судових засіданнях на підставі довіреності був ОСОБА_4, у відповідності до ст. ст. 22, 28 ГПК України ПАТ «Запоріжсантехмонтаж» повідомляє, що з 30.03.2016 р. повноважним представником ПАТ «Запоріжсантехмонтаж» в справі є ОСОБА_8 Таким чином, повноваження представника ОСОБА_4 в цій справі з 29.03.2016 р. є припиненими. На підставі викладеного вище, необхідністю ознайомлення з матеріалами справи та відповідно до ст.ст. 77, 82 ГПК України, ПАТ «Запоріжсантехмонтаж» просить суд у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ПАТ «Запоріжсантехмонтаж» відмовити у повному обсязі.

За клопотанням позивача строк розгляд справи був продовжений на 15 днів. Провадження по справі зупинялось, розгляд справи відкладався.

30.03.2016р. розгляд справи продовжений .

Ухвала суду про поновлення провадження у справі від 16.03.2016р. направлялась судом позивачу, відповідачам та третім особа на зазначеним в даній ухвалі адресам.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством звязку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового звязку „Укрпошта щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Поштове відділення не повернуло суду примірники ухвали суду від 16.03.2016р., які направлялись другому відповідачу та третім особам.

Другий відповідач та треті особи, повідомлені про місце, день та час розгляду справи, в порядку, передбаченому ГПК України, в судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомили, витребувані судом документи не надали.

Відповідачі в своїх запереченнях просять відкласти розгляд справи.

Клопотання відповідачів приймається судом, суд вважає за можливе відкласти розгляд справи, але суд попереджає сторін про те, що закінчується вже продовжений строк розгляду справи, 12.04.2016р. являється останнім днем розгляду справи.

Суд вважає за необхідне наголосити, що ухвала господарського суду є обовязковою для виконання.

Другий відповідач та треті особи зловживають наданими їм правами.

Відповідно до положень п. 3.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 року № 18, неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням конкретних обставин справи можуть тягти за собою, зокрема, такі наслідки:

- стягнення штрафу з винної сторони в доход державного бюджету України (пункт 5 статті 83 ГПК);

- винесення у встановленому порядку окремих ухвал (стаття 90 ГПК).

За таких обставин, суд попереджає третіх осіб, що у разі невиконання вимог суду, до них судом будуть застосовані відповідні міри.

У звязку з неявкою другого відповідача та третіх осіб, ненаданням усіх витребуваних судом доказів, необхідністю витребування додаткових документів, та з урахуванням клопотання відповідачів розгляд справи слід відкласти.

Керуючись ст. ст. 22, 77, 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

Розгляд справи відкласти до 12.04.2016 р. об 11 год. 00 хв.

Зобовязати позивача заздалегідь, але не пізніше 06.04.2016р. виконати дії та надати документи, витребувані ухвалами суду від 20.03.2015р., 08.04.2015р. та 16.03.2016р.; а також: письмово вказати в якої сумі був наданий кредит, в якої сумі кредит був погашений боржником або списаний банком, та яка сума кредиту залишилася не оплаченою; детальний розрахунок заборгованості по кредиту, окремо по сумі кредиту, окремо по сумі процентів, окремо по сумі та т. ін. ), де в тому числі вказати в якої сумі був наданий кредит, в якої сумі кредит був погашений або списаний банком, та яка сума кредиту залишилася не оплаченою; надати докази оплати суми боргу по кредиту, або докази списання банком сум з рахунків (виписку по боржнику, платіжні доручення та т. ін.); надати докази надання кредиту після укладання додаткової угоди № 68 від 08.12.2010р.; всі документи, які мають відношення до спору та підтверджують позовні вимоги; належним чином засвідчені читаємі копії витребуваних документів та документів, доданих до позову у справу, оригінали надати в судове засідання суду для огляду. Забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника.

Зобовязати першого відповідача (Ресурс-Інвест) заздалегідь, але не пізніше 06.04.2016р. виконати всі дії та надати всі документи, витребувані ухвалами суду від 20.03.2015р., 08.04.2015р. та 16.03.2016р., а також: надати докази оплати суми боргу по кредиту, або докази списання банком сум з рахунків (виписку по боржнику, платіжні доручення та т. ін.); надати докази надання кредиту після укладання додаткової угоди №68 від 08.12.2010р.; всі документи, які мають відношення до спору та підтверджують заперечення; належним чином засвідчені читаємі копії витребуваних судом документів надати до матеріалів справи, оригінали суду для огляду. Забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника.

Зобовязати другого відповідача (Запоріжсантехмонтаж) заздалегідь, але не пізніше 06.04.2016р. виконати всі дії та надати всі документи, витребувані ухвалами суду від 20.03.2015р., 08.04.2015р. та 16.03.2016р., а також: надати докази оплати суми боргу по кредиту, або докази списання банком сум з рахунків (виписку по боржнику, платіжні доручення та т. ін.); надати докази надання кредиту після укладання додаткової угоди №68 від 08.12.2010р.; всі документи, які мають відношення до спору та підтверджують заперечення; належним чином засвідчені читаємі копії витребуваних судом документів надати до матеріалів справи, оригінали суду для огляду. Забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника.

Зобовязати третього відповідача (Деметра) заздалегідь, але не пізніше 06.04.2016р. виконати всі дії та надати всі документи, витребувані ухвалами суду від 20.03.2015р., 08.04.2015р. та 16.03.2016р., а також: надати докази оплати суми боргу по кредиту, або докази списання банком сум з рахунків (виписку по боржнику, платіжні доручення та т. ін.); надати докази надання кредиту після укладання додаткової угоди №68 від 08.12.2010р.; всі документи, які мають відношення до спору та підтверджують заперечення; належним чином засвідчені читаємі копії витребуваних судом документів надати до матеріалів справи, оригінали суду для огляду. Забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника.

Зобовязати третю особу (Кредитпромбанк) заздалегідь, але не пізніше 06.04.2016р. виконати всі дії та надати всі документи, витребувані ухвалами суду від 20.03.2015р., 08.04.2015р. та 16.03.2016р.; а також: надати докази оплати суми боргу по кредиту, або докази списання банком сум з рахунків (виписку по боржнику, платіжні доручення та т. ін.); надати докази надання кредиту після укладання додаткової угоди №68 від 08.12.2010р.; належним чином засвідчені читаємі копії витребуваних документів надати суду для справи.

Зобовязати третю особу (НБУ) заздалегідь, але не пізніше 06.04.2016р.: у разі наявності заперечень надати суду письмові пояснення та всі належним чином засвідчені документи в обґрунтування.

Суд попереджає сторін про те, що закінчується вже продовжений строк розгляду справи, 12.04.2016р. являється останнім днем розгляду справи.

Суд вважає за необхідне попередити сторін, що за невиконання вимог суду, у тому числі у випадку неявки представника, у відповідності з ст. 83 ГПК України, суд має право стягнути в доход Державного бюджету України із сторони, яка ухиляється від вчинення дій, покладених судом штраф у розмірі до 1 700 грн.

Суддя Л.С. Місюра