РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016Справа №910/1794/16
Суддя господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Кот Т.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовомКомунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк"
простягнення 13313,07 грн.

за участю представників сторін:
позивача: Легостаєв І.В. (довіреність №40-Д від 04.03.2016р.);
відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (надалі - КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (надалі - ТОВ "Український промисловий банк", відповідач) про стягнення 10818,04 грн. заборгованості за фактично спожиті комунальні послуги, 1451,05 грн. інфляційних та 1043,98 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" здійснює комплексне обслуговування споживачів та забезпечує споживачів послугами водопостачання (водовідведення) та централізованого опалення до споживачів внутрішньо будинкових мережах на підставі договорів, укладених безпосередньо зі споживачами послуг та забезпечує збір платежів від споживачів зазначених послуг на користь виробників послуг. Відповідач є користувачем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, буд. 72, загальною площею 71,5 кв.м. та споживачем комунальних послуг без укладання договору, у зв'язку з чим просить стягнути відповідача 10818,04 грн. заборгованості за фактично спожиті комунальні послуги за період з 15.09.2010р. по 04.11.2011р., інфляційні у розмірі 1451,05 грн. та 3% річних у розмірі - 1043,98 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.02.2016р. суддею Князьковим В.В. порушено провадження у справі №910/1794/16, розгляд справи призначено на 17.02.2016р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.02.2016р. у зв`язку із відсутністю представника відповідача, розгляд справи відкладено на 02.03.2016р.

29.02.2016р. через відділ діловодства господарського суду представником позивача подано письмові пояснення по справі.

Представник позивач у судовому засіданні 02.03.2016р. подав клопотання про витребування доказів, а саме - витребувати у Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 1) будь-яку інформацію щодо використання приміщення за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, буд. 72, загальною площею 71,5 кв.м. Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" у період з 15.09.2010р. по 04.11.2011р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.03.2016р.у задоволено клопотання позивача про витребування доказів, зобов'язано Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 1) надати суду у строк до 22.03.2016р. будь-яку інформацію щодо використання приміщення за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, буд. 72, загальною площею 71,5 кв.м. Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" у період з 15.09.2010р. по 04.11.2011р. та відкладено розгляд справи на 23.03.2016р.

22.03.2016р. через відділ діловодства (канцелярія) господарського суду надійшло повідомлення від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва".

У судовому засіданні 23.03.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.

Представник відповідача вкотре у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ст.59 Господарського процесуального кодексу України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог не надав.

Відповідно до відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, відповідач отримав ухвалу про порушення провадження 10.02.2016р., тобто мав достатній час для підготовки мотивованого відзиву на позовну заяву та/або для забезпечення явки у судове засідання одного зі своїх представників.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст.77 Господарського процесуального кодексу України від відповідача до Господарського суду міста Києва не надходило.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини та враховуючи те, що неявка представника позивача не перешкоджає всебічному і повному з'ясуванню фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивному оцінюванню доказів, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/1794/16.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011р. за №24/6240 "Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва" перейменоване з комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001р. та є виконавцем житлово-комунальних послуг у Шевченківському районі м. Києва.

Відповідно до п. 2.1 статуту підприємство створене з метою отримання прибутку від господарської діяльності, спрямованої на задоволення суспільних потреб, надання послуг населенню у сфері житлово-комунального господарства в якості виконання цих послуг.

Звертаючись до суду з позовом, КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" вказує на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" є користувачем нежитлового приміщення за адресою м. Київ, вул. Щербакова, буд. 72, загальною площею 71,5 кв.м. та споживає комунальні послуги, які надає виконавець комунальних послуг КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", однак ухиляється від оплати наданих послуг.

Господарські відносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004р. за № 1875-IV.

Згідно ст. 3 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до житлово-комунальних послуги віднесені зокрема: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

У відповідності до п. 3 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв.

За приписами ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 18 Порядку обліку та оплати послуг Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. за №630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Таким чином, як роз'яснив Верховний Суд України у своїй постанові від 30.10.2013р. у справі №6-59цс13 щодо застосування вказаних норм матеріального права, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 11128 Господарського процесуального кодексу України це рішення Верховного Суду України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень та всіх судів України, а суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Як зазначає позивач, у період з 15.09.2010р. по 04.11.2011р. відповідачем відбувалось фактичне споживання послуг, що підтверджується табуляграмами наданими виробниками послуг по факту надання комунальних послуг позивачу, однак відповідно до розрахунку заборгованості та акту звіряння розрахунків, оплати за надані послуги не надходили.

16.07.2015р. року позивач вкотре направив відповідачеві претензію з зазначенням заборгованості, вимогою сплати, що підтверджується списком №4998 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. До претензії долучено рахунки на оплату послуг та акт звірки взаєморозрахунків, підписаний позивачем.

На підтвердження факту користування відповідачем комунальними послугами в матеріалах справи наявні розшифровки рахунків абонента та облікові картки.

Отже, як слідує з матеріалів справи, предметом позову в даній справі є відшкодування понесених позивачем витрат на комунальні послуги за адресою м. Київ, вул. Щербакова, буд. 72, загальною площею 71,5 кв.м. за період з 15.09.2010р. по 04.11.2011р. в розмірі 10818,04 грн.

В силу частин 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти; цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

З урахуванням позиції Верховного Суду України у постанові від 30.10.2013р. у справі №6-59цс13 предметом доказування у даній справі є фактичне користування приміщенням відповідачем за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, буд. 72, загальною площею 71,5 кв.м., а також отримання від позивача комунальних послуг.

Господарським судом витребувано у Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва", яке є балансоутримувачем даного приміщення, будь-яку інформацію щодо використання приміщення за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, буд. 72, загальною площею 71,5 кв.м. Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" у період з 15.09.2010р. по 04.11.2011р.

22.03.2016р. Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" надало відповідь на запит суду (лист №359/вих. від 18.03.2016р.), та повідомило, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", приміщення за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, буд. 72, загальною площею 71,5 кв.м. у період з 15.09.2010р. по 04.11.2011р., в оренду не надавалось.

А отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" відповідно не користувалось наданими послугами позивача, що виключає можливість стягнення зазначеної у позові суми у якості оплати за фактично не надані послуги.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, документально та нормативно не доведеними, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України решта наведених позивачем доказів судом не приймається як такі, що не мають значення для справи, та не впливають на розгляд справи по суті.

З огляду на викладене, нарахування позивачем відповідачеві заборгованості зі сплати комунальних платежів за період з 15.09.2010р. по 04.11.2011р. є безпідставним, в зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 10818,04 грн. заборгованості задоволенню не підлягають.

У зв'язку з недоведеністю обов'язку відповідача сплатити зазначену суму боргу, не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення з останнього 1451,05 грн. інфляційних та 1043,98 грн. 3% річних, нараховані відповідачем за період прострочення зобов'язання зі сплати комунальних платежів.

Окрім того, господарський вважає за необхідне зауважити, що позивач заявив вимоги про стягнення заборгованості за послуги, які були надані за період 15.09.2010р. по 04.11.2011р.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч.4. ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовну заяву було подано до суду 04.02.2016р., тобто за межами трирічного строку позовної давності, проте, оскільки ТОВ "Український промисловий банк" не заявлялось про застосування строків позовної давності щодо стягнення заборгованості, то в силу приписів ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України господарським судом позовна давність не застосовується.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при відмові в позові покладаються на позивача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" про стягнення 13313,07 грн. відмовити повністю.

У судовому засіданні 23.03.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 28.03.2016р.

Суддя В.В. Князьков