РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2016Справа №910/25872/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дата майнінг груп"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МТЕК"
про звернення стягнення на майно, ціна позову 50 000,00 грн.
Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Косар Б.М. (дов. № ДВК-153 від 14.03.2016 року)
від відповідача Дубров Д.Г. (дов. № 20 від 14.03.2016 року)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 15 березня 2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дата майнінг груп" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МТЕК" (надалі по тексту - відповідач) про звернення стягнення на майно, ціна позову 50 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року порушено провадження у справі № 910/25872/14 та призначено справу до розгляду на 23.12.2014 року.

У судовому засіданні 23.12.2014 року представник позивача надав документи на часткове виконання вимог ухвали суду та усні пояснення по суті спору, в яких просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні надав клопотання про продовження строків розгляду спору та усні пояснення по суті спору в яких проти позову не заперечив.

Розглянувши подане відповідачем 23.12.2014 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2015 року розгляд справи було відкладено на 27.01.2015 року, у зв'язку з необхідністю подання додаткових доказів у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2015 року у справі № 910/25872/14 призначено судово - економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково - дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6) .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2015 року зупинено провадження у справі № 910/25872/14 до надходження висновку судової експертизи та повернення матеріалів справи № 910/25872/14 до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2015 року поновлено провадження у справі № 910/25872/14 та надано згоду на проведення судової експертизи в термін понад три місяці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2015 року зупинено провадження у справі № 910/25872/14 до надходження висновку судової експертизи та повернення матеріалів справи № 910/25872/14 до Господарського суду міста Києва.

13.08.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшов лист від Київського науково - дослідного інституту судових експертиз (за підписом директора - О.Г. Рувін) з клопотанням судового експерта Голова І.Г. № 3448/15-53 про надання додаткових документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2015 року поновлено провадження у справі № 910/25872/14, клопотання № 3448/15-53 судового експерта Голови І.Г. про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи задоволено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2015 року зупинено провадження у справі № 910/25872/14 до надходження висновку судової експертизи та повернення матеріалів справи № 910/25872/14 до Господарського суду міста Києва.

До відділу діловодства Господарського суду міста Києва 24.02.2016 року від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок комплексної судової експертизи № 3448/15-52/1151/16-54 від 18.02.2016 року, разом з матеріалами справи № 910/25872/14.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2016 року поновлено розгляд справи № 910/25872/14, розгляд справи призначено на 15.03.2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні 15.03.2016 року підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.03.2016 року надав суду усні пояснення по справі, в яких не заперечив проти задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дата майнінг груп" (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МТЕК" (позичальник) було укладено договір безпроцентної позики № б/н (надалі - Договір позики), за умовами якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути їх позикодавцю.

Строк повернення позики становить 20 (двадцять) календарних днів з дня надання суми позики (пункт 4.1. Договору позики).

На виконання умов Договору позики позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 68 від 28.08.2014 року.

Пунктом 5.1. Договору позики сторони погодили, що позичальник зобов'язаний повернути суму позики (або неповернену її частину в разі дострокового погашення частини позики) в останній день строку, встановленого в пункті 4.1. цього Договору.

Цей Договір набуває чинності з моменту надання позикодавцем суми позики позичальнику та діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за Договором (пункт 7.1. Договору позики).

В забезпечення виконання обов'язку відповідача перед позивачем, що виник на підставі Договору позики, 09.09.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дата майнінг груп" (заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МТЕК" (заставодавець) було укладено договір застави корпоративних прав б/н (надалі по тексту - Договір застави).

Згідно з цим Договором заставою забезпечується виконання заставодавцем зобов'язання, що виникло на підставі Договору позики або може виникнути на підставі нього у майбутньому, відповідно до якого заставодержатель має право вимагати, а заставодавець повинен виконати наступні обов'язки:

- обов'язок 17 вересня 2014 року повернути заставодержателю позику у сумі 50 000,00 грн., що надалі іменується - позика;

- обов'язок у випадках і строки, передбачених Договором позики або законодавством України, достроково повернути заставодержателю позику, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов'язки, що виникають з Договору позики;

- обов'язок сплатити заставодержателю неустойку (пеню, штрафи) та понад суму неустойки (пені, штрафів) відшкодувати збитки, заподіяні заставоджержателю невиконанням або неналежним виконанням заставодавцем своїх зобов'язань за Договором позики (пункт 1.2.1 Договору застави).

Пунктом 1.2.4. Договору застави сторони погодили, що предметом застави є належні заставодавцю корпоративні (майнові) права, пов'язані з правом власності заставодавця на частку у статутному капіталі товариства, що складає 100% від розміру статутного капіталу товариства, який становить 10 697 200,00 грн., з володіння якою витікають правомочності на управління товариством, отримання певної частки прибутку (дивідендів) товариства та активів у разі ліквідації останнього відповідно до закону, а також інші права, передбачені законодавством України та статутними документами товариства, та частка (доля) в статутному капіталі товариства, що складає 100% від розміру статутного капіталу товариства. Боржником заставодавця у частині корпоративних (майнових) прав, що складають предмет застави за цим Договору є товариство. Установлена цим Договором застава поширюється також на частину прибутку товариства, що підлягає розподілу між його учасниками. Предмет застави належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується статутом товариства, затвердженим у новій редакції зборами учасників (протокол № 6 від 28.08.2014 року) та зареєстрованим державним реєстратором 08 вересня 2014 року, номер запису 0003979, (надалі - Статут), Договором купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна лізингова компанія "Ленд-Ліз", б/н від 28 серпня 2014 року та оплачений повністю.

Згідно з пунктом 1.3. Договору застави під товариством у цьому Договорі розуміється Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальна лізингова компанія "Ленд-Ліз", , дата державної реєстрації 07 червня 2001 року.

Відповідно до пункту 2.1 Договору застави заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у будь-якому з наступних випадків:

- невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою згідно з цим Договором;

- у випадку, якщо до настання терміну або закінчення строку виконання будь-якого із обов'язків, перелічених у пункті 1.2.1 цього Договору, заставодавець надасть заставодержателю письмову заяву про неможливість своєчасно виконати його згідно з Договором позики;

- у випадку невиконання або неналежного виконання заставодавцем умов цього Договору;

- в інших випадках, передбачених законодавством України.

У відповідності до пункту 2.4. Договору застави реалізація предмету застави, на який звернено стягнення за рішенням суду, провадиться у встановленому законодавством порядку. Заставодержатель має право на власний розсуд визначити позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет застави, а саме:

- передача предмета застави, у власність заставодержателя в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому Договором про відступлення корпоративних прав, що укладається сторонами одночасно з укладенням цього Договору;

- або продаж предмета застави від імені заставодавця шляхом укладення Договору купівлі - продажу з іншою особою покупцем або на публічних торгах.

В обґрунтування позову позивач зазначає про те, що відповідач в порушення умов пункту 4.1. Договору позику у визначений строк не повернув, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у сумі 50 000,00 грн.

22.09.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дата майнінг груп" надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "МТЕК" повідомлення про порушення забезпечувального обтяженням зобов'язання (лист за вих. № 22/09.2014 року), що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком № 2156 (належним чином засвідчені копії містяться в матеріалах справи).

Проте, за твердженням позивача, вимогу щодо повернення грошових коштів у розмірі 50 000,00 грн. відповідач не виконав.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позивач просить суд звернути стягнення на предмет застави за Договором застави, а саме: частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна лізингова компанія "Ленд-Ліз", що складає 100% від розміру статутного капіталу, для задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Дата майнінг груп" в сумі 50 000,00 грн. за Договором позики.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (частина 1 статті 175 Господарського кодексу України).

Виходячи з умов укладеного сторонами Договору від 28.08.2014 року, останній за своєю правовою природою є договором позики, а тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 71 Цивільного кодексу України.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, Товариство з обмеженою відповідальністю "МТЕК" взяті на себе зобов'язання по сплаті коштів за користування позикою в передбачені Договором позики строк не виконав, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, яка становить 50 000,00 грн.

Положеннями частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Суд відзначає, що жодних доказів повернення відповідачем позивачеві суми позики в розмірі 50 000,00 грн. сторонами спору під час розгляду справи представлено не було.

Окрім того, у судовому засіданні 15.03.2016 року представник відповідача не заперечив проти задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дата майнінг груп".

Згідно частини 5 статті 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково, а також має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов.

У разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб (частина 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на викладені положення законодавства та обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб і, таким чином, суд приймає визнання відповідачем позову, поряд із власними висновками суду, для прийняття рішення.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає факт наявності боргу у відповідача перед позивачем у розмірі 50 000,00 грн. належним чином доведений та документально підтверджений.

Як передбачено статтею 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

В забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "МТЕК" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Дата майнінг гру" за Договором позики між сторонами було укладено договір застави корпоративних прав б/н від 09.09.2014 року, предметом якого є частка (доля) в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна лізингова компанія "Ленд-Ліз", що складає 100% від розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна лізингова компанія "Ленд-Ліз". Предмет застави належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується статутом товариства, затвердженим у новій редакції зборами учасників (протокол № 6 від 28.08.2014 року) та зареєстрованим державним реєстратором 08 вересня 2014 року, номер запису 0003979, Договором купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна лізингова компанія "Ленд-Ліз", б/н від 28 серпня 2014 року та оплачений повністю.

Частиною 1 статті 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Статтею 590 Цивільного кодексу України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

Пунктом 2.4. Договору застави сторони погодили, що реалізація предмету застави, на який звернено стягнення за рішенням суду, провадиться у встановленому законодавством порядку. Заставодержатель має право на власний розсуд визначити позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет застави, а саме:

- передача предмета застави, у власність заставодержателя в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому Договором про відступлення корпоративних прав, що укладається сторонами одночасно з укладенням цього Договору;

- або продаж предмета застави від імені заставодавця шляхом укладення Договору купівлі - продажу з іншою особою покупцем або на публічних торгах.

Отже, позивачем обрано на свій розсуд спосіб звернення стягнення на предмет застави, що не суперечить вимогам чинного законодавства, у зв'язку із чим суд вважає за можливе звернути стягнення на предмет застави шляхом укладання договору купівлі-продажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2015 року у справі № 910/25872/14 призначено судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне запитання:

- Яка ринкова вартість об'єкту оцінки, яким є майнові права на частку у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Універсальна лізингова компанія "Ленд-Ліз", яка дорівнює 100% статутному капіталу товариства станом на дату винесення цієї ухвали?

При наданні відповіді на поставлене питання у висновку експерта за результатами проведення комплексної судової експертизи від 18.02.2016 року № 3448/15-53/1151/16-54 експерти дійшли наступних висновків:

- ринкова вартість 100% корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна лізингова компанія "Ленд-Ліз" станом на 27.01.2015 року складає 0 грн.

Як вбачається зі змісту висновку експерта за результатами проведення комплексної судової експертизи від 18.02.2016 року № 3448/15-53/1151/16-54 для визначення вартості 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна лізингова компанія "Ленд-Ліз" станом на 27.01.2015 року експертом застосовано майновий методичний підхід, а саме метод накопичення активів. Дохідний методичний підхід не застосовувався. оскільки містить в собі низку припущень та обмежень, що унеможливлюють його застосування в період економічної кризи. Також експертом було враховано, що у ретроспективному періоді (2012-2014 роки підприємство є збитковим). Застосувати порівняльний методичний підхід неможливо, оскільки на дату оцінки відсутні пропозиції до продажу корпоративних часток товариств з обмеженою відповідальністю, що займаються аналогічним видом бізнесу.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що початкова ціна предмета застави необхідно встановити в розмірі оціночної вартості вказаного майна, що буде визначена незалежним суб'єктом оціночної діяльності на момент продажу, але на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави, а саме: частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна лізингова компанія "Ленд-Ліз", що складає 100% від розміру статутного капіталу, для задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Дата майнінг груп" в сумі 50 000,00 грн. за Договором позики, підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32-34, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "МТЕК" (01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, ) перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Дата майнінг груп" (01054, м. Київ, вул. О. Гончара, буд. 52, оф. 31, ) за договором безпроцентної позики № б/н від 28.08.2014 року у розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп., звернути стягнення на предмет застави за договором застави корпоративних прав від 09.09.2014 року - частка (доля) в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна лізингова компанія "Ленд-Ліз" (65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 19-Б, приміщення 263, ), що складає 100% від розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна лізингова компанія "Ленд-Ліз" (65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 19-Б, приміщення 263, ), шляхом продажу Товариством з обмеженою відповідальністю "Дата майнінг груп" (01054, м. Київ, вул. О. Гончара, буд. 52, оф. 31, ) будь-якій особі шляхом укладання договору купівлі-продажу, встановивши початкову ціну продажу предмету іпотеки в розмірі оціночної вартості вказаного майна, що буде визначена незалежним суб'єктом оціночної діяльності на момент продажу, але на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МТЕК" (01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дата майнінг груп" (01054, м. Київ, вул. О. Гончара, буд. 52, оф. 31, ) 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.03.2016 року

Суддя С.В. Стасюк