ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Справа № 915/59/16

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 дов. № 01/53-665 від 28.12.2015

представник відповідача в судове засідання не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

За позовом: Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго, 54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40

До відповідача: Комунального підприємства Дирекція єдиного замовника Корабел, 54050, м. Миколаїв, вул. Подвойського, 6

про: стягнення 26 994,85 грн.

встановив:

Публічне акціонерне товариство Миколаївобленерго звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами (заява про збільшення позовних вимог № 01/22-2077 від 21.03.2016) про стягнення з Комунального підприємства Дирекція єдиного замовника Корабел заборгованості в розмірі 33 513, 54 грн. з якої: 21 855,81 грн. борг за поставлену активну електроенергію, 9 366,21 грн. пені, 622,72 грн. 3% річних, 1 668,80 грн. інфляційних втрат.

Відповідач у наданому відзиві на позовну заяву та доповненнях до відзиву проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Вказує, що комунальне підприємство Дирекція єдиного замовника Корабел обслуговує житловий фонд, основним доходом підприємства є оплата за утримання будинків і споруд та прибудинкової території, електроенергія на освітлення місць загального користування та роботу ліфтів є складовою тарифу. Зазначає, що у звязку з постійною наявністю заборгованості бюджету перед відповідачем по пільгам та субсидії надані мешканцям на квартплату, проводиться взаємозалік (схема). Схеми по погашенню заборгованості бюджету по пільгам та субсидії перед КП «ДЄЗ «Корабел» в рахунок погашення заборгованості КП «ДЄЗ «Корабел» за активну електроенергію перед ПАТ «Миколаївобленерго» проводить Департамент праці та соціального захисту населення згідно спільних протокольних рішень на підставі постанови КМУ № 20 від 11.01.2005 в погашення загальної заборгованості за активну електроенергію станом на перше число кожного місяця. Оплату схеми виконує Управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області на підставі платіжних доручень. Вказує, що в Департаменті праці та соціального захисту населення та Управлінні Державної казначейської служби України у Миколаївській області відсутні первинні документи з посиланням на конкретний місяць за який проводиться схема погашення заборгованості КП «ДЄЗ «Корабел» за електроенергію. У звязку з тим, що при проведенні схеми відсутні первинні документи в яких вказано конкретний місяць, оплата за активну електроенергію погашає заборгованість за місяць в хронологічному порядку виникнення такої заборгованості. Відповідач зазначає, що станом на 17.03.2016 повністю відсутня заборгованість КП «ДЄЗ «Корабел» перед ПАТ «Миколаївобленерго» за активну електроенергію відпущену протягом вересня жовтня 2015 року.

У відповідності до вимог ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 29.02.2016 оголошувалась перерва.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне

05 травня 2010 року між ВАТ ЕК Миколаївобленерго правонаступником якого є ПАТ Миколаївобленерго (далі Позивач) та Комунальним підприємством Дирекція єдиного замовника Корабел (далі Відповідач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 44/1083 (Далі - Договір) у відповідності до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії по кожному об'єкту споживача визначається додатком № 8 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін". (п. 1 Договору).

Пунктом 2.1 Договору зазначено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ), затверджених в установленому порядку.

У відповідності до п. 2.3.3 та п. 2.3.4 Договору, відповідач зобовязується оплачувати позивачеві вартість електричної енергії, а також здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатків № 10 Порядок розрахунків та № 4 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії. Здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком № 5 Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії.

Згідно з п. 1 додатку № 10 до Договору Порядок розрахунків, - розрахунковим періодом вважається період з 28 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Закінченням розрахункового періоду вважається місяць, у якому споживач зобовязаний надати постачальнику дані про спожиту електричну енергію. Назва розрахункового періоду співпадає з назвою місяця, у якому цей період закінчується. Покази розрахункових засобів обліку відповідно до переліку обєктів споживача і точок комерційного обліку фіксуються споживачем на звітну дату кожного місяця та оформлюються «Актом про використану електричну енергію» по наведеному у Додатку № 4 зразку у 2-х примірниках по одному для кожної сторони. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточні рахунки постачальника або дата внесення споживачем готівки в касу постачальника.

Пунктом 2 додатку № 10 до Договору Порядок розрахунків визначено, що споживач до 01 числа здійснює плановий платіж у сумі вартості 100% заявленого обсягу споживання електричної енергії поточного розрахункового періоду на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

У випадку співпадання дати оплати з вихідним чи святковим днями, споживач здійснює оплату у найближчий робочий день, що передує вихідному чи святковому дню. В день надання «Акту про використану електричну енергію» постачальник надає споживачу рахунок на здійснення планового платежу за активну та реактивну електроенергію та рахунки за фактично спожиту активну електроенергію і фактичне перетікання реактивної електроенергії за розрахунковий період. Якщо фактичне споживання електричної енергії (перетікання реактивної електроенергії) виявиться більшим ніж очікуване, різниця між сумою планових платежів та вартістю фактично спожитої електроенергії (перетікання реактивної електроенергії) має бути сплачена протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунків за фактично використану у розрахунковому періоді електричну енергію (перетікання реактивної електроенергії).

У відповідності до п. 6.11 Правил користування електричною енергією затверджених Постанова НКРЕ № 28 від 31.07.1996, остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами. Рахунок на оплату електричної енергії, спожитої впродовж звітного розрахункового періоду (остаточний розрахунок), та рахунок на оплату заявленого обсягу споживання електричної енергії на найближчий наступний розрахунковий або плановий період (авансовий платіж або попередня оплата) у разі, коли договором про постачання електричної енергії передбачено виставлення рахунків на авансовий платіж або попередню оплату, надаються постачальником електричної енергії одночасно у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії. У таких рахунках обов'язково зазначається кінцева дата їх оплати згідно з договором про постачання електричної енергії.

Позивач, на виконання зобовязань за Договором поставив відповідачеві активну електричну енергію в період з вересня 2015 року по жовтень 2015 року на загальну суму 100 333,81 грн., що підтверджується актами про використану електричну енергію за вересень 2015 року, (а.с. 17-18), за жовтень 2015 року (а.с. 19-20).

Позивачем для оплати вартості отриманої в період з вересня по жовтень 2015 року електричної енергії були виставлені відповідачеві рахунки: №44/1083/9/1 від 29.09.2015 року (а.с. 22), № 44/1083/10/1 від 28.10.2015 року (а.с. 23), які були отримані повноважною особою відповідача, що підтверджується підписом на корінцях рахунків.

Відповідач, оплату вартості отриманої електроенергії на протязі вересня, жовтня 2015 року здійснив частково в розмірі 78 478,00 грн. Таким чином, заборгованість відповідача за поставлену на протязі вересня, жовтня 2015 року електроенергію становить 21 855,81 грн. (100 333,81 грн. 78 478,00 грн.), яку позивач просить стягнути з відповідача.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ч. 1 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення суми боргу за отриману відповідачем активну електричну енергію у період з вересня по жовтень 2015 року в сумі 21 855,81 грн. є обґрунтовані відповідно до вимог Договору та Закону, та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до п. 4.2.1 Договору, за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 10 Порядок розрахунків, Споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, 3% річних та індекс інфляції. Сума зазначених нарахувань вказується у окремих розрахункових документах.

У відповідності до п. 7 Додатку № 10 до Договору, у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним Додатком платежів, постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування за весь час прострочення:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснююються нарахування;

- 3% річних з простроченої суми.

При цьому сума боргу за спожиту електроенергію та перетікання реактивної електроенергії повинна бути сплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Пеня, 3% річних та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок постачальника електричної енергії, який вказується в рахунках, протягом 5 операційних днів з дня отримання.

В звязку з несвоєчасною оплатою вартості отриманої активної електричної енергії позивач згідно наданого розрахунку зробленого на підставі п. 4.2.1 Договору нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню нараховану по рахункам № 44/1083/8/1 від 28.08.2015, № 44/1083/09/1 від 29.09.2015, 44/1083/10/1 від 28.10.2015 на загальну суму 9 366,21 грн. за період з 05.09.2015 по 18.03.2016.

Так, за підрахунком суду здійсненого за допомогою програми «Законодавство», розмір пені який нарахований правомірно становить 9360,71 грн. за період з 05.09.2015 по 18.03.2016.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 5,5 грн. (9 366,21 грн. 9 360,71 грн.) задоволенню не підлягають.

Право суду, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір штрафу, який підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання, передбачене пунктом 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, вказана процесуальна норма застосовується виключно у сукупності з нормами права матеріального, які передбачають можливість зменшення розміру пені, а саме частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України. За приписами статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України унормовано, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання господарський суд об'єктивно оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, котрі заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначний період прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінки винної сторони, зокрема вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків тощо. При цьому наявність обставин, що мають істотне значення, при застосуванні зазначених правових норм, вирішується на підставі оцінки судом усіх матеріалів справи.

Підпунктом 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції визначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Керуючись вказаними нормами права, господарський суд, враховуючи що основним доходом відповідача є оплата мешканцями за утримання будинків, споруд та прибудинкової території, постійна наявність заборгованості бюджету по пільгам та субсидіям, беручи до уваги не значний період прострочення відповідачем оплати отриманої електричної енергії, та оскільки в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем збитків, внаслідок порушення відповідачем свого зобовязання з оплати вартості отриманої за Договором електричної енергії, враховуючи інтереси обох сторін, суд вважає необхідним реалізувати право суду на зменшення розміру пені, передбачене вищенаведеними нормами права, та зменшити розмір заявленої позивачем до стягнення з відповідача у позовній заяві суми пені (9 360,71 грн.) на 50% - до 4 680, 36 грн.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання за вимогою кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку просить суд стягнути з відповідача 3% річних нарахованих по рахункам № 44/1083/8/1 від 28.08.2015, №44/1083/09/1 від 29.09.2015, 44/1083/10/1 від 28.10.2015 в загальному розмірі 622,72 грн. за період з 05.09.2015 по 18.03.2016, розмір яких є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно наданого розрахунку, позивач за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань по оплаті за спожиту активну електричну енергію просить суд стягнути з відповідача інфляційні за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року в розмірі 1 668,80 грн., розмір яких є обґрунтованим відповідно до вимог Договору та Закону та підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача щодо відсутності у нього заборгованості по оплаті за поставлену електричну енергію в період з вересня 2015 року по жовтень 2015 року є безпідставними та відхиляються судом, оскільки як вбачається з спільного протокольного рішення укладеного відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 «Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій населенню» (зі змінами) між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Миколаївській області (далі сторона1), Департаментом фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації (далі сторона 2), ПАТ «Миколаївобленерго» (далі сторона 3), ДП «Енергоринок» (далі сторона 4) та схеми розрахунку до нього сторона 1 перерахувала стороні 2, сторона 2 перерахувала стороні 3 кошти в рахунок зокрема погашення заборгованості Комунального підприємства Дирекція єдиного замовника Корабел з електроенергії за вересень 2015 року в розмірі 31 041,00 грн. та за жовтень 2015 року в розмірі 47 437,00 грн., що разом становить 78 478,00 грн., тобто за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 21 855,81 грн. (100 333,81 грн. 78 478,00 грн.). Посилання відповідача на те, що позивачем не враховано оплату в розмірі 35 073,00 грн. за вересень 2015 року є безпідставними, оскільки відповідно до спільного протокольного рішення та схеми розрахунку до нього вказана сума була зарахована в погашення заборгованості не за вересень 2015 року та жовтень 2015 року, а за серпень 2015 року.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України визначено, що - суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (судові витрати розраховано: 33 508,04 грн./33 513,54 грн. = 0,9998% Х 1378 грн. = 1 377, 72 грн.).

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то судові витрати підлягають покладенню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82, 82-1, 83, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково .

2. Стягнути з Комунального підприємства Дирекція єдиного замовника Корабел (54050, м. Миколаїв, вул. Подвойського, 6, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) на користь Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго (54017, м.Миколаїв, вул.Громадянська, 40, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) боргу за поставлену активну електроенергію в сумі 21 855,81 грн., 4 680,36 грн. пені, інфляційних в розмірі 1 668,80 грн., 3% річних в розмірі 622,72 грн. та 1 377,72грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 25.03.2016

Суддя Н.О. Семенчук