КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2016 р. Справа№ 911/4196/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Зеленіна В.О.

За участю секретаря судового засідання Бородуля В.В.

представників сторін:

від позивача - Габрик О.І. дов. № 1 від 02.02.2016 р.,

Кур'ян А.М. дов. № 7 від 09.02.2016 р.;

від відповідача - Овчінніков С.О. дов. № б/н від 08.02.2016 р.,

Ополінський А.О. дов. № 09/04.8 від 05.01.2016 р.,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Коцюбинської селищної ради

на рішення Господарського суду Київської області

від 24.11.2015 року

у справі № 911/4196/15 (суддя Саванчук С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАЙ-БУД»

до Коцюбинської селищної ради

про стягнення 100 761,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 24.11.2015 року по справі № 911/4196/15 позов задоволено частково.

Стягнуто з Коцюбинської селищної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАЙ-БУД» 39 727,45 грн. основного боргу, 2 947,48 грн. пені, 3 199,99 грн. три процента річних, 29 160,18 грн. інфляційних втрат та 1 218,00 грн. судового збору.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Коцюбинська селищна рада звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 24.11.2015 року по справі № 911/4196/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «КРАЙ-БУД».

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2016 року апеляційну скаргу Коцюбинської селищної ради прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Синиця О.Ф. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 15.02.2016 року.

08.02.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАЙ-БУД» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

11.02.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Коцюбинської селищної ради надійшли додаткові обґрунтування до апеляційної скарги, в яких відповідач підтримав свою апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 15.02.2016 року було оголошено перерву в розгляді справи до 14.03.2016 року.

14.03.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Коцюбинської селищної ради надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких відповідач послався на строк позовної давності щодо стягнення пені та звернув увагу, що про сплив строку позовної давності ним зазначалося в суді першої інстанції.

14.03.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Коцюбинської селищної ради надійшли клопотання про витребування доказів та зупинення провадження по справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2016 року клопотання Коцюбинської селищної ради про витребування документів задоволено, витребувано проект по реконструкції каналізаційних мереж по вул. Бакала, відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі, через відсутність належних доказів порушення провадження пов'язаної справи, та відкладено розгляд справи на 21.03.2016 року.

21.03.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Коцюбинської селищної ради надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представники Коцюбинської селищної ради у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили суд рішення Господарського суду Київської області від 24.11.2015 року по справі № 911/4196/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАЙ-БУД» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечували проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просили суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Також апелянт послався на те, що Договір № 192 від 20.12.2012 року за яким виконувався проект був укладений після виконання робіт.

Позивач заперечив, зазначивши, що даний договір з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАЙ-БУД» був підписаний до початку виконання проектних робіт та переданий відповідачу без зазначення дати його укладення. В свою чергу відповідачем він був повернутий після виконання робіт та з датою його укладення 20.12.2012 року.

Крім того, 21.03.2016 року Коцюбинська селищна рада підтримала клопотання про зупинення провадження по справі до розгляду пов'язаної справи щодо визнання недійсним Договору № 192 від 20.12.2012 року. Колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зупинення провадження по справі, оскільки суд має право у даній справі в порядку п. 1 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України визнати договір чи його частину недійсним, проте апелянт не обґрунтував належним чином підстав для визнання його недійсним. Слід звернути увагу, що у випадку визнання недійсним Договору № 192 від 20.12.2012 року, апелянт не позбавлений права переглянути дане рішення за ново виявленими обставинами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

20.12.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КРАЙ-БУД» (далі - виконавець, позивач, ТОВ «КРАЙ-БУД») та Коцюбинською селищною радою (далі - замовник, відповідач) укладено договір № 192 на розроблення проектної документації по об'єкту будівництва Реконструкція каналізаційних мереж по вул. Бакала № 8-38 в смт Коцюбинське Київської області (далі - Договір № 192).

За умовами Договору № 192 виконавець зобов'язується у 2012 році виконати геолого-розвідувальні роботи для розробки проектної документації та проектні роботи з подальшим отриманням позитивного експертного звіту кошторисної частини робочого проекту в ДП «Укрдержбудекспертиза».

Згідно з п. 1.3 Договору № 192 приймання виконаних робіт проводиться згідно актів виконаних робіт.

Положеннями п. 3.1 Договору № 192 встановлено, що його ціна включає витрати виконавця, необхідні для виконання робіт за цим Договором, а саме:

- вартість геолого-розвідувальних робіт, згідно кошторисної документації Додатку № 1, складає 12 576,19 грн., в тому числі ПДВ-20%;

- вартість проектних робіт, згідно кошторисної документації Додатку № 1, складає 26 005,63 грн., в тому числі ПДВ-20%;

- вартість отримання позитивного експертного звіту кошторисної частини робочого проекту по об'єкту будівництва в ДП «Укрдержбудекспертиза» складає 1 145,63 грн., в тому числі ПДВ-20%,

а загальна вартість робіт цього Договору становить 39 727,45 грн., в тому числі ПДВ-20%.

Пунктом 5.1 Договору № 192 передбачено, що строк (термін) виконання попередньо зазначених робіт по об'єкту реконструкції каналізаційних мереж по вул. Бакала №8-38 в смт Коцюбинське Київської області починається з моменту підписання Договору і завершується до 31.12.2012 року.

Відповідно до п. 10.1 Договору № 192, він набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2012 року.

Додатковими угодами № 1 від 31.12.2012 року та № 2 від 31.12.2013 року до Договору № 192 сторони продовжили строк дії Договору № 192, спочатку до 31.12.2013 року, а потім - до 31.12.2014 року.

Позивач стверджує, що ним належним чином виконані, а відповідачем прийняті роботи за Договором № 192 на суму 39 727,76 грн., що підтверджується актом здачі-приймання робіт № 4 від 24.12.2012 року, який підписаний уповноваженими представниками та скріплений відбитками печаток обох сторін (а.с. 23).

У свою чергу, відповідач зобов'язання з оплати виконаних позивачем робіт у сумі 39 727,76 грн. не виконав.

З огляду на вказане, ТОВ «КРАЙ-БУД» звернулося з даним позовом та просило стягнути з Коцюбинської селищної ради на свою користь 39 727,76 грн. заборгованості за Договором № 192, а також 29 718,95 грн. інфляційних втрат, 3 199,99 грн. 3 % річних, 28 115,28 грн. пені

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст. 887 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Положеннями ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

У відповідності до ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Тобто, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт, негайно про них заявити (у тому числі, шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Акті здачі-приймання робіт від 24.12.2012 року № 4 підписаний представниками та скріплений печатками сторін без будь-яких заперечень щодо обсягів виконаних робіт та вартості.

Таким чином, вказане вище свідчить про прийняття вказаних робіт за Договором № 192, в обсягах та за ціною, визначеною в Акті здачі-приймання робіт від 24.12.2012 року № 4, без будь-яких зауважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 889 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Пунктами 4.1-4.4 Договору № 192 передбачено, що розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати замовником виконаних робіт, які здійснюються на підставі графіку виконання робіт (Додаток № 2) та актів приймання виконаних робіт. Протягом 5-ти робочих днів після підписання даного Договору замовник перераховує на особистий рахунок виконавця аванс (попередню оплату), розмір якого не перевищуватиме 30% вартості річного обсягу робіт. Підрядник зобов'язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом місяця після одержання авансу. По закінченні місячного терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику. Подальші розрахунки проводяться шляхом оплати замовником вартості виконаних робіт протягом 5-ти банківських днів після підписання сторонами акту прийому виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт. Протягом 5-ти робочих днів після підписання акту приймання виконаних робіт замовник перераховує на особистий рахунок виконавця кошти згідно актів приймання виконаних робіт та графіку виконаних робіт (Додаток № 2).

З огляду на зазначені умови Договору, строк оплати виконаних позивачем підрядних робіт за Актом здачі-приймання робіт від 24.12.2012 року № 4 настав 28.12.2012 року.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - п. 1 ст. 530 ЦК України.

Відповідач зазначив, що виконав свої договірні зобов'язання в частині оплати результатів виконаних робіт, на умовах, визначених Договором № 192, оскільки відповідачем протягом п'яти робочих днів після підписання акту приймання виконаних робіт подано до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Ірпені Київської області реєстр бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 10.12.2013 року № 642, який одержано органом Державної казначейської служби України 13.12.2013 року, а також платіжне доручення від 10.12.2013 року № 14 на суму 39 727,45 грн. При цьому, відповідач зазначає, що він не несе відповідальність за неперерахування органом Державної казначейської служби України коштів на рахунок позивача (виконавця).

Колегія суддів звертає увагу, що зобов'язання виконане належним чином тоді, коли воно виконано відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

При цьому, згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судова колегія звертає увагу, що належним виконанням зобов'язання боржником у даному випадку є отримання кредитором коштів на власний рахунок або готівкою.

Таким чином, реєстр бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 10.12.2013 року № 642 та платіжне доручення від 10.12.2013 року № 14 на суму 39 727,45 грн. не можуть бути належними доказами зарахування грошових коштів у розмірі 39 727,45 грн. на рахунок отримувача - позивача.

Стосовно посилання відповідача на те, що проектна документація була розроблена до укладення Договору № 192, будівельні роботи відповідно до проектної документації проводились в період з 26.11.2012 року по 18.12.2012 року, тобто, за два дні до підписання Договору № 192 було закінчено реконструкцію об'єкта. З огляду на вказане, відповідач стверджує, що після підписання Договору № 192, позивач до виконання своїх договірних зобов'язань не приступав, жодної проектної документації не розробляв та експертний звіт ДП «Укрдержбудекспертиза» не отримував, колегія суддів зазначає наступне.

Позивачем у судовому засіданні в апеляційній інстанції було надано для огляду, виконану ним проектну документацію по Договору № 192, а також долучено до матеріалів справи витребуваний судом проект по реконструкції каналізаційних мереж.

На підставі Договору № 192 сторони підписали Акт здачі-приймання робіт від 24.12.2012 року № 4 без жодних заперечень, що є підставою для проведення розрахунків.

Крім того, як зазначено самим відповідачем, ним на виконання умов Договору № 192 подано до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Ірпені Київської області реєстр бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 10.12.2013 року № 642 та платіжне доручення від 10.12.2013 року № 14 на суму 39 727,45 грн., що фактично є визнанням заборгованості.

Слід зазначити, що відповідачем до матеріалів справи у суді першої інстанції було додано позитивні експертні звіти щодо розгляду кошторисної документації, декларацію про початок виконання будівельних робіт та декларацію про готовність об'єкта до експлуатації стосовно реконструкції каналізаційних мереж по вул. Бакала (№№ 8-38) в смт Коцюбинське Київської області, в яких проектною організацією зазначено саме ТОВ «КРАЙ-БУД», що також свідчить про виконання ним вказаних робіт.

Таким чином, зазначені вище обставини свідчать про те, що проектна документація виконана ТОВ «КРАЙ-БУД» належним чином.

Більш того, завершені роботи по будівництву каналізації за проектом позивача, а також відсутність оплати, підтверджуються Актом позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Коцюбинської селищної ради за період з 01.01.2013 року по 01.03.2014 року № 22-31/267 від 29.09.2014 року (т.1 а.с. 126-142).

Доказів того, що будь-яка інша організація виконувала вказані роботи, як і доказів недоліків проекту, суду надано не було.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку, що посилання відповідача на те, що проектна документація була розроблена до укладення Договору № 192 не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки матеріалами справи підтверджується виконання саме позивачем робіт передбачених Договором № 192, прийняття їх відповідачем без жодних заперечень, у зв'язку з чим у останнього виникло зобов'язання зі сплати виконаних робіт за Договором № 192.

Оскільки у даному випадку моментом виконання грошового зобов'язання відповідачем є дата зарахування коштів на рахунок позивача, враховуючи відсутність заперечень щодо виконаних робіт за Актом здачі-приймання робіт від 24.12.2012 року № 4 та настання строку оплати колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача 39 727,45 грн. основного боргу за Договором № 192.

Позивач також просить на підставі п. 7.3 Договору № 192 стягнути з відповідача за період з 01.01.2013 року по 07.09.2015 року 28 115,28 грн. пені.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Приписами ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 230 Господарського кодексу України, передбачено, зокрема, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 даного Закону.

Відповідно до п. 7.3 Договору № 192 у разі невиконання або неналежного виконання замовником своїх зобов'язань по даному Договору, він сплачує виконавцеві штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як вбачається з розрахунку позивача пеня нарахована за період з 01.01.2013 року по 07.09.2015 року.

Як встановлено вище, зобов'язання мало бути виконане 28.12.2012 року, за таких обставин прострочення відповідачем заборгованості почалося з 29.12.2012 року (розпорядження Кабінету Міністрів України «Про перенесення робочих днів у 2012 році» від 28.11.2011 року № 1210-р понеділок 31 грудня перенесено на суботу 29 грудня).

З урахуванням положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та розрахунку відповідача, судова колегія дійшла висновку, що до стягнення підлягає сума пені розрахована за період з 01.01.2013 року по 29.06.2013 року, що складає 2 917,00 грн. пені.

Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

ТОВ «КРАЙ-БУД» зазначало про сплив позовної давності, а згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Пунктом 4.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05.2013 року № 10 передбачено, якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов'язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін. При цьому, однак, слід мати на увазі положення частини шостої статті 232 ГК України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Даний шестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено законом або договором).

Колегія суддів враховуючи що позов був поданий 11.09.2015 року, а пеня підлягає до стягнення за період з 01.01.2013 року по 29.06.2013 року та відповідно річний строк позовної давності минув 29.06.2014 року, то до вимоги про стягнення пені слід застосувати строк позовної давності, у зв'язку з чим відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Крім того, враховуючи прострочення по сплаті заборгованості, Позивач просив стягнути з Відповідача 3 199,99 грн. 3 % річних та 29 718,95 грн. інфляційних втрат за період з 01.01.2013 року по 07.09.2015 року.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вказане вище, провівши повторний арифметичний розрахунок, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3 199,99 грн. 3 % річних та 29 163,38 грн. інфляційних втрат.

З урахуванням встановленого, позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 39 727,45 грн. основного боргу, 3 199,99 грн. 3 % річних, 29 163,38 грн. інфляційних втрат.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені Коцюбинською селищною радою в апеляційній скарзі, знайшли часткове підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 24.11.2015 року по справі № 911/4196/15 прийнято з неповним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Коцюбинської селищної ради підлягає частковому задоволенню, а рішення частковому скасуванню.

Слід звернути увагу, що суд першої інстанції правомірно поклав судові витрати у мінімальному розмірі на відповідача, оскільки спір виник в результаті неправомірних дій останнього.

При цьому, у зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на сторін пропорційно.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Коцюбинської селищної ради задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 24.11.2015 року по справі № 911/4196/15 скасувати частково.

3. Викласти п. 2 резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Стягнути з Коцюбинської селищної ради (08298, Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАЙ-БУД» (03118, м. Київ, Голосіївський р-н, просп. Червонозоряний, буд. 115, офіс 703, ) 39 727 (тридцять дев'ять тисяч сімсот двадцять сім) грн. 45 коп. основного боргу, 3 199 (три тисячі сто дев'яносто дев'ять) грн. 99 коп. 3 % річних, 29 163 (двадцять дев'ять тисяч сто шістдесят три) грн. 38 коп. інфляційних втрат та 1 081 (одна вісімдесят одна) грн. 36 коп. судового збору».

4. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАЙ-БУД» (03118, м. Київ, Голосіївський р-н, просп. Червонозоряний, буд. 115, офіс 703, ) на користь Коцюбинської селищної ради (08298, Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 2, ) 65 (шістдесят п'ять) грн. 23 коп. судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги.

6. Доручити видачу відповідних наказів Господарському суду Київської області.

7. Матеріали справи № 911/4196/15 повернути до Господарського суду Київської області.

8. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.Ф. Синиця

В.О. Зеленін

Повний текст рішення складено 28.03.2016 року.