ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

24 березня 2016 р. Справа № 902/133/16

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючий суддя В. Білоус

ОСОБА_1Нестеров

за участю представників:

позивача : не з'явився;

відповідача : не з'явився;

Місце розгляду справи : приміщення суду,кімн.№1114

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Приватного акціонерного товариства "Агрохімцентр" (02090, м.Київ, вул.Лобачевського, 23/4-Б)

до:Фермерського господарства "Дар`я і Я" (23000, Вінницька обл., Барський р-н, м.Бар, вул.Червоноармійська, буд.№9)

про стягнення 200128 грн., з яких 84 800 грн.- боргу, 16 960 грн.- штрафу, 98 368 грн.- процентів за користування товарним кредитом, згідно договору купівлі - продажу № 162 від 28.05.2015 р..

ВСТАНОВИВ :

Позивач, відповідач вимог ухвали суду від 03.03.2016 р. про явку в судове засідання повноважних представників, надання додаткових доказів, в тому рахунку відзиву на позовну заяву, не виконали. Копія вказаної ухвали направлена позивачу, відповідачу рекомендованими листами на адреси вказані в позовній заяві. Копія ухвали від 03.03.2016 р. вручена позивачеві 14.03.2016 р., відповідачеві 14.03.2016 р., що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення пощтових відправлень вх.№ 2694 від 21.03.2016 р. та вх.№ 2611 від 18.03.2016 р. відповідно. Це розцінюється судом як вручення рекомендованих листів із ухвалою позивачу, відповідачу та, як належне повідомлення сторін про час і місце судового розгляду справи за їх участю та небажання позивача, відповідача скористатись наданим їм правом надавати свої пояснення в суді.

Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін про час і місце судового розгляду справи за їх участю.

З огляду на подані в справу докази, суд приходить до висновку про те, що неявка представників позивача, відповідача в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору, тому спір відповідно до положень ст.75 ГПК України підлягає вирішенню за наявними в справі матеріалами.

Повно, всебічно, обєктивно і в сукупності дослідивши надані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд, на підставі ст. 11, 16, 20, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 655, 692, 712 ЦК України, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в сумі 113 613, 87 грн..

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

28.05.2015 р. між позивачем (в договорі - "Продавець") та відповідачем (в договорі - "Покупець") було укладено договір поставки № 162 (надалі Договір).

Згідно п.1.1 Договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю мінеральні добрива, засоби захисту рослин, мікродобрива та насіння (далі - Товар), а Покупець зобов'язується прийняти цей Товар та своєчасно оплатити його вартість в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно п.1.2 Договору найменування товару (асортимент), його кількість, що підлягає поставці за цим Договором, ціна за одиницю Товару, визначаються у Специфікаціях та/або рахунках - фактурах, та/або видаткових накладних, що є невід'ємними частинами цього Договору.

Згідно п.1.3 Договору ціна за одиницю Товару в грн. без ПДВ та сума в грн. без ПДВ визначається за погодженим між Сторонами курсом гривні до долара США на дату укладання Специфікації. У випадках, передбачених цим Договором, ціна Товару підлягає дооцінці.

Згідно п.1.4 Договору загальна сума Договору визначається на підставі суми всіх Специфікацій (видаткових накладних) та додатків, підписаних відповідно до умов даного Договору.

Згідно п.2.1 Договору поставка Товару за Договором має проводитися Продавцем погодженими партіями, у строки та на умовах, які визначені у Специфікаціях, які підписуються Сторонами на кожну партію Товару і є невід'ємними частинами цього Договору. Місце та умови (базис) поставки вказуються у Специфікації.

Згідно п.2.2 Договору на кожну поставку Товару оформлюється видаткова накладна, яка є підтверджувальним фактом передачі Товару у власність Покупця.

Згідно п.3.1 Договору валюта оплати - національна грошова одиниця України.

Згідно п.3.2 Договору форма оплати - безготівкова. Умови оплати кожної партії Товару визначаються за домовленістю Сторін при кожній поставці в Специфікаціях, юсі є невід'ємною частиною даного Договору.

Згідно п.3.3 Договору якщо Сторони підписали Специфікацію, в якій містяться умови оплати товару з відстроченням платежу, то Покупець оплачує Продавцю Товар відповідно до вказаних умов за ціною, вказаною у відповідній Специфікації, з урахуванням положень щодо дооцінки Товару, викладених в п. 3.6. Договору.

Згідно п.4.1.1 Договору Продавець зобов'язаний передати Покупцеві Товар належної якості, у кількості, асортименті, в строки та у місці узгоджені Сторонами, які визначені у Специфікаціях до цього Договору.

Згідно п.4.1.2 Договору Продавець зобов'язаний при передачі Товару, надати Покупцю наступні документи: видаткову накладну; копію сертифікату якості виробника на товар, що поставляється, інші документи передбачені законодавством.

Згідно п. 4.2.1 Договору Покупець зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі прийняти та оплатити Товар згідно умов даного Договору.

Згідно п. 6.1 Договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання.

В розділі 7 вказаного договору передбачено відповідальність сторін.

Згідно п. 7.2 Договору продавець має право, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті, у встановлені договором строки, нарахувати Покупцю штраф в розмірі 20 % від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, та/або нарахувати процент за користування товарним кредитом, який розраховується наступним чином:

- до дати оплати від дня надання товарного кредиту -0 (нуль) процентів.

- починаючи з дня оплати зазначеної у договорі (специфікації), до дня його фактичної оплати - 1 (один) процент від суми кредиту за кожен день заборгованості за користування грошовими коштами (ст. 536 ЦК України).

На виконання умов договору позивач за період з 28.05.2015 р. по 09.06.2015 р. поставив відповідачу товар, а відповідач отримав товар на загальну суму 315 995, 20 грн., що стверджується копіями специфікацій від 28.05.2015 р., копіями видаткових накладних № Аг-0000564 від 28.05.2015 р. на суму 101 496 грн., № Аг-0000565 від 28.05.2015 р. на суму 144 800 грн., № Аг-0000642 від 09.06.2015 р. на суму 69 699, 20 грн., які підписані представниками.

Відповідач зобов'язання взяті в договорі щодо оплати за отриманий товар виконав частково в сумі 231 195, 20 грн., що стверджується копіями платіжних доручень № 144 від 23.06.2015 р. на суму 125 000 грн., № 164 від 03.07.2015 р. на суму 60 000 грн., № 469 від 24.12.2015 р. на суму 46 195, 20 грн..

Таким чином, борг відповідача перед позивачем складає 84 800 грн. (315 995, 20 грн.- 231 195, 20 грн.= 84 800 грн.), що і стало причиною виникнення спору.

Зміст договору, взятих в ньому зобов'язань свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з поставки, купівлі-продажу товару, які регулюються ст. 712, ст.655 ЦК України.

Згідно ст. 655, ст.712 ЦК України за договором купівлі-продажу, положення якого застосовуються до договорів поставки згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України одна сторона (продавець) зобов'язується передати у власність другій стороні (покупцеві) товар, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 525, ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із приписів ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 692 України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

У статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.І ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що вимоги щодо стягнення боргу в сумі 84 800 грн. є правомірними, і підлягають задоволенню, оскільки відповідають умовам чинного законодавства та умовам договору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача про стягнення 84 800 грн. - боргу, згідно договору купівлі - продажу № 162 від 28.05.2015 р. та про їх задоволення.

Згідно ч.1,2 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок штрафу, суд вважає, що вимоги щодо стягнення штрафу в сумі 16 960 грн. (84 800 х 20 % = 16 960 грн.) є правомірними, і підлягають задоволенню, оскільки відповідають умовам чинного законодавства та умовам договору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача про стягнення 16 960 грн. - штрафу, згідно договору купівлі - продажу № 162 від 28.05.2015 р. та про їх задоволення.

Окрім вимог про стягнення боргу та штрафу позивач заявив вимоги про стягнення 98 368 грн.- процентів за користування товарним кредитом.

Згідно п.7.2 Договору продавець має право, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті, у встановлені договором строки, нарахувати Покупцю штраф в розмірі 20 % від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, та/або нарахувати процент за користування товарним кредитом, який розраховується наступним чином:

- до дати оплати від дня надання товарного кредиту -0 (нуль) процентів.

- починаючи з дня оплати зазначеної у договорі (специфікації), до дня його фактичної оплати - 1 (один) процент від суми кредиту за кожен день заборгованості за користування грошовими коштами (ст. 536 ЦК України).

Вказаний пункт викладений в розділі 7 Договору, який має назву "Відповідальність сторін".

Згідно ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином проценти, передбачені пунктом 7.2. договору, як плата за користування чужими грошовими коштами, за своєю правовою природою підпадають під визначення неустойки, а саме пені, згідно статті 549 ЦК України частина третя якої встановлює, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Системний аналіз ст.549 ЦК України, п.7.2 Договору дає суду підстави вважати про те, що відсотки, нарахування яких передбачено за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань в розмірі 1% за своєю правовою природою є пенею, а не відсотками за користування грошовими коштами передбаченими в ст.536 ЦК України.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд України в постанові від 12.12.2011 р. у справі № 07/238-10.

Відтак, підлягають задоволенню проценти у вигляді неустойки обмежені подвійною обліковою ставкою НБУ згідно Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" N 543/96-ВР від 22.11.1996 р. в сумі 11 853, 87 грн. за період прострочення з 20.10.2015 р. по 12.02.2016 р. згідно розрахунку суду який залучено в матеріали справи.

З огляду на викладене, вимоги про стягнення 86 514, 13 грн.- процентів за користування товарним кредитом (98 368 грн.- 11 853, 87 грн.= 86 514, 13 грн.) є безпідставними і задоволенню не підлягають.

В звязку із доведенням спору до розгляду в суді внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати на судовий збір в сумі 3 001, 92 грн., на підставі ч.2 ст. 49 ГПК України, підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

Керуючись викладеним, ст.4-3, 4-5, 22, 28, 32, 33, 35, 36, 43, ч.2 ст.49,ст.75, 82 - 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити в сумі 113 613, 87 грн., з яких 84 800 грн. - боргу, 16 960 грн.- штрафу, 11 853, 87 грн.- процентів у вигляді неустойки за період прострочення з 20.10.2015 р. по 12.02.2016 р.. Судові витрати на судовий збір в сумі 3 001, 92 грн. покласти на відповідача.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Дар`я і Я" (23000, Вінницька обл., Барський р-н, м.Бар, вул.Червоноармійська, буд.№9), на користь Приватного акціонерного товариства "Агрохімцентр" (02090, м.Київ, вул.Лобачевського, 23/4-Б), , 84 800 грн. - боргу, 16 960 грн.- штрафу, 11 853, 87 грн.- процентів у вигляді неустойки за період прострочення з 20.10.2015 р. по 12.02.2016 р., 3 001, 92 грн. - судових витрат на судовий збір. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

3. Копію даного рішення направити позивачу, відповідачеві рекомендованими листами або вручити їх повноважним представникам під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 24.03.2016 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 29 березня 2016 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (02090, м.Київ, вул.Лобачевського, 23/4-Б)

3 - відповідачу (23000, Вінницька обл., Барський р-н, м.Бар, вул.Червоноармійська, буд.№9)