ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Справа № 915/499/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представників позивача - Гроцький О.М. дов. № б/н від 19.11.2015

Цюпко В.Б. - директор,

за участю представника 1-го відповідача - Доценко С.О. дов. № 13/03.1-27 від 04.01.2016,

за участю представника 2-го відповідача - Савицька О.Е. дов. № 23 від 05.10.2015

за участю представника 3-ї особи - ОСОБА_5 свідоцтво № 514 від 22.11.2008,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за позовом: Приватного підприємства "Богополь", вул. Радянська, 9Б, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55207

до 1-го відповідача: Первомайської міської ради, вул. Грушевського, 3, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213

до 2-го відповідача: Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго", 54034, вул. Миколаївська, 5а.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_6, АДРЕСА_1

про визнання нежитлової будівлі (котельні №1) самовільним будівництвом та її знесення

встановив:

Приватне підприємство "Богополь" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою в якій просить суд визнати об'єкт нерухомого майна (котельні №1), який розташований по АДРЕСА_2, самочинним будівництвом та відновлення становища, яке існувало до самочинного будівництва об'єкту нерухомого майна (котельні № 1) шляхом зобов'язання забудовника його знести.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач забудував земельну ділянку (прибудинкову територію), право користування на яку мають власники квартир та магазину будинку по АДРЕСА_3, без зміни її цільового призначення, позбавив права користування землею, яка складається із прибудинкової території і землі, наданої в користування для обслуговування магазину, здійснював будівництво котельні №1 без узгодженого та затвердженого проекту, без належних дозволів на виконання будівельних робіт та введення об'єкта до експлуатації, чим порушив вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідач-1 проти позову заперечує з тих підстав, що спірне майно збудоване в 1998 році, у 2011 році оформлено право власності за міською радою, про що свідчить Свідоцтво про право власності від 17.08.2011 року. В результаті приватизації з переможцем аукціону громадянином ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 18.03.2013року. На момент приватизації вищевказаної будівлі земельна ділянка площею 0,0063 га для обслуговування нежитлової будівлі, котельні №1 по АДРЕСА_2 знаходилася у користуванні територіальної громади міста Первомайська (рішення міської ради від 25.12.2012 року №18 "Про надання та вилучення земельних ділянок"). Після приватизації об'єкту на підставі рішень міської ради від 27.08.2013 року №11 "Про надання та вилучення земельних ділянок" та від 28.11.2013 року №4 "Про надання та вилучення земельних ділянок" між Первомайською міською радою та фізичною особою ОСОБА_6 укладено договір оренди даної земельної ділянки, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (земельну ділянку) від 06.12.2013року.

Відповідач-2 проти позову заперечує, вказує, що ніякого відношення до будівництва вказаного об'єкту ніколи не мав, а лише певний період експлуатував топочну.

Третя особа зазначає, що позивачем вибраний неналежний спосіб захисту порушеного права, що 1-й відповідач був правомірним набувачем об'єкту права власності, а третя особа законно придбала спірний об'єкт.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд при прийнятті рішення виходив з наступного:

Як вбачається із матеріалів справи, Товариством покупців орендного підприємства №35 "Промінь" (реорганізоване з 04.12.1995 року в закрите акціонерне товариство "Богополь", а з 16.03.2010 року зареєстровано як приватне підприємство "Богополь"), згідно договору купівлі-продажу №40 від 24.11.1995 року, через Представництво Фонду державного майна у м. Первомайськ було придбано на праві колективної власності вбудоване нежитлове приміщення в житловому будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4.

У вказаному договорі купівлі-продажу зазначено, що приміщення магазину знаходиться на земельній ділянці 0,02 га, виділеній магазину Первомайською міською радою народних депутатів м. Первомайськ на підставі рішення від 18.08.1995 року №35.

З часу придбання магазину земельна ділянка розміром 0,02 га знаходилася в оренді згідно укладених договорів, а саме:

- договору від 19.11.1997р. на право тимчасового користування землею, укладеного між виконкомом Первомайської міської ради та ЗАТ "Богополь";

- договору №1 на право тимчасового користування землею від 05.01.1999р., укладеного між виконкомом Первомайської міської ради та ЗАТ "Богополь";

- договору оренди земельної ділянки №116-02 від 14.06.2002р., укладеного між виконкомом Первомайської міської ради та ЗАТ "Богополь";

- договору сервітутного землекористування укладеного в 2008 році та переукладеного в 2013 році.

В 1998 році до зовнішньої стіни магазину по АДРЕСА_4 була прибудована топочна (котельня №1), якій присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_2.

Рішенням виконкому Первомайської міської ради від 29.04.2010р. №26 "Про оптимізацію системи теплозабезпечення міста" були закриті збиткові топочні №1, №2, №3 по АДРЕСА_2. В зв'язку з припиненням роботи вказаних топочних, обладнання топочної (котельні №1) було демонтовано.

Рішенням виконкому Первомайської міської ради від 08.04.2011 року № 263 «Про оформлення права власності на об»єкти нерухомого майна» керуючись п.10 ч. «б» ст..30, п.2 ч.9 ст.60 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 за №7/5, на підставі рішення міської ради від 25.03.2009 № 4 «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності об'єктів теплопостачання міста Первомайська, актом приймання-передачі цілісного майнового комплексу структурного підрозділу обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» - району теплових мереж міста Первомайськ, затверджений рішенням міської ради від 11.08.2009 №1 «Про затвердження передавального балансу та акту приймання-передачі майна обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго», виконком міської ради вирішив оформити право власності та видати Свідоцтво про право власності, зокрема, на об'єкт нерухомого майна - топочну №1 - АДРЕСА_2 за територіальною громадою міста Первомайська в особі Первомайської міської ради.

Згідно рішення Первомайської міської ради від 25.12.2012 №18 «Про надання та вилучення земельних ділянок» відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» стст.12,116,120,123,124 та п.12 перехідних положень Земельного кодексу України, ст..ст.5,7 Закону України «Про оренду землі» вирішено затвердити територіальній громаді міста Первомайська в особі Первомайської міської ради проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди для обслуговування нежитлової будівлі, котельні №1 по АДРЕСА_2 (рішення міської ради №5 «Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» від 28.03.2012). Передати територіальній громаді міста Первомайська в особі Первомайської міської ради у користування на умовах оренди строком на 10 років земельну ділянку площею 0,0063 га для обслуговування нежитлової будівлі, котельні № 1по АДРЕСА_2;кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

На підставі рішення міської ради від 25.01.2013р. №6 "Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Первомайськ, які підлягають приватизації в 2013 році", приміщення топочної (котельні №1) було включено до переліку об'єктів на приватизацію.

Переможцем аукціону став громадянин ОСОБА_6, об'єкту присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_2.

18.03.2013 року між територіальною громадою міста Первомайська Миколаївської області (продавець) та ОСОБА_6 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу спірної нежитлової будівлі - котельні №1.

За умовами договору купівлі-продажу від 18.03.2013 року на час відчуження нежитлової будівлі - котельні №1 власником була територіальна громада міста Первомайська Миколаївської області на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.08.2011 серія НОМЕР_2.

Станом на день розгляду справи в суді рішення виконкому Первомайської міської ради від 08.04.2011 року № 263 «Про оформлення права власності на об»єкти нерухомого майна» та рішення Первомайської міської ради від 25.12.2012 №18 «Про надання та вилучення земельних ділянок» є чинними, що підтверджено представниками сторін в судовому засіданні.

На думку позивача спірний об'єкт є самочинним будівництвом та відповідач повинен відновити становище, яке існувало до самочинного будівництва об'єкту нерухомого майна (котельні №1) шляхом його знесення.

Положеннями ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Поняття самочинного будівництва та правові наслідки здійснення самочинного будівництва визначено ст..376 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

За змістом частин 4 та 7статті 376 вказаного Кодексу залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту вищевказаної правової норми, в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 Цивільного кодексу України, вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 Цивільного кодексу України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 Цивільного кодексу України).

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Порядок знесення самочинного будівництва визначено ст.38 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", згідно якої у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Підстави та умови для застосування таких правових наслідків як знесення самочинно збудованого нерухомого майна передбачені ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України, за змістом якої знесенню фактично повинно передувати: 1) установлення факту істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил; 2) рішення суду про зобов'язання забудовника провести відповідну перебудову чи установлення факту неможливості проведення такої перебудови або відмови особи, яка здійснила (здійснює) будівництво від її проведення.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент вирішення спору відповідач не є власником об'єкту нерухомого майна (котельні №1), а тому не має жодних правових підстав для зобов'язання його вчиняти будь-які дії щодо цього майна.

Спірний об'єкт нерухомості не може вважатись самочинним будівництвом, оскільки на нього зареєстроване право власності.

08.04.2011 рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради №263 оформлено право власності за територіальною громадою міста Первомайська Миколаївської області, в тому числі на топочну №1 по АДРЕСА_2

Як вбачається із договору купівлі-продажу від 18.03.2013р. на час відчуження нежитлової будівлі, котельні №1 власником була територіальна громада міста Первомайська Миколаївської області на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.08.2011р.

З урахуванням вказівок суду касаційної інстанції, судом витребувано, а Державним нотаріальним архівом Миколаївської області до суду надано копію свідоцтва про право власності територіальної громади м. Первомайська Миколаївської області на нерухоме майно-нежитлову будівлю. Котельню №1 , по АДРЕСА_2, від 17.08.2011 та копію Витягу про державну реєстрацію прав в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації від 17.08.2011 за № 31002530.

Новим власником спірного об'єкту на підставі вказаного договору купівлі-продажу став ОСОБА_6, його право власності зареєстроване в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою № 53491036 з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна(т.2 а.с.124-126).

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).

Спірне майно придбано ОСОБА_6 на законних підставах, право власності на це майно зареєстровано в установленому порядку, про що свідчать наявні в матеріалах справи договір купівлі-продажу від 18.03.2013р., інформаційна довідка з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстру прав власності.

Таким чином, звертаючись з такими вимогами до суду, позивач фактично просить суд позбавити права власності третю особу, яка набула це право на законних підставах.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права. Підстава позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу, до яких входять юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов'язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов'язків суб'єктів спірного матеріального правовідношення.

За приписами чинного законодавства, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Враховуючи що позивачем в порушення приписів ст..33 ГПК України не доведено відповідними доказами підстави для зобов'язання відповідача знести збудовану ним будівлю на підставі приписів статті 376 Цивільного кодексу України, то в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

Повний текс рішення складено 28.03.2016

Суддя Н.О. Семенчук