ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р. Справа № 911/330/16

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/330/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроком»,

м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромак ЛТД»,

с. Литвинівка, Вишгородський район

про стягнення 2174403,39 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність б/н від 06.11.2015;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Украгроком» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агромак ЛТД» (відповідач) про стягнення 2174403,39 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки на умовах товарного кредиту № Чк270415/06 від 27.04.2015 в частині своєчасної оплати отриманого товару, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 1522253,37 грн., з огляду на наявність якої позивачем нараховано 380563,34 грн. штрафу, 161483,97 грн. пені та 110102,71 грн. 30 % річних.

Ухвалою суду від 02.02.2016 порушено провадження у справі № 911/330/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 17.02.2016 розгляд справи, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було відкладено.

17.02.2016 через канцелярію суду позивачем надана заява № 16-01/16-01 від 16.01.2016, підтримана представником в судових засіданнях 17.02.2016 та 29.02.2016, в якій позивач, у звязку з частковою оплатою відповідачем суми заборгованості, зменшує розмір позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача 1422253,37 грн. заборгованості, 380563,34 грн. штрафу, 161483,97 грн. пені та 110102,71 грн. 30 % річних.

Відповідно до п. 17 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.10.2006 № 01-8/2351 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року», під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову.

Згідно з ч. 3 ст. 55 ГПК України, ціну позову вказує позивач.

Таким чином, судом розглядуються вимоги про стягнення з відповідача 1422253,37 грн. заборгованості, 380563,34 грн. штрафу, 161483,97 грн. пені та 110102,71 грн. 30 % річних.

Представник відповідача в судові засідання 17.02.2016 та 29.02.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча відповідач належним чином повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомленням про вручення відповідачу поштових відправлень щодо ухвал суду від 02.02.2016 та від 17.02.2016.

Вимоги ухвал суду від 02.02.2016 та від 17.02.2016 відповідач не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, до суду не надіслав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2015 між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладено Договір поставки на умовах товарного кредиту № Чк270415/06, відповідно до умов п. 1.1, 1.2, 1.4 якого продавець зобовязався в порядку та на умовах, визначених договором передати у власність покупця товар (насіння, добрива з мікроелементами для позакореневого підживлення, засоби захисту рослин), а покупець зобовязався в порядку та на умовах визначених договором, прийняти та оплатити його вартість. Найменування товару, його кількість, терміни поставки та оплати, базис поставки, визначені у Специфікаціях до договору, які є його невідємною частиною. Факт поставки та передачі товару від продавця до покупця фіксується шляхом складання та підписання накладних (або актів приймання-передачі) повноважними представниками сторін.

Розділом 2 договору «Ціна товару, сума договору та умови розрахунків» визначено, що ціна товару, умови та витрати на доставку вказуються сторонами в специфікаціях. Оплата ціни товару здійснюється покупцем у гривнях України. Сторони можуть визначити в специфікації грошовий еквівалент ціни товару в іноземній валюті - у доларах США (ОСОБА_1) по курсу продажу долара США (ОСОБА_1) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України на банківський день, що передує даті підписання специфікації, збільшена на кількість процентів, що вказана у специфікації. Покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів в гривнях на рахунок продавця, вказаний в рахунку-фактурі. Оплата рахунку-фактуру дійсна в межах терміну, визначеного в ньому. У випадку збільшення на міжбанківському валютному ринку України на дату, що передує даті розрахунку за товар, вартості долару США (ОСОБА_1) в національній валюті в порівняні з вартістю долару США (ОСОБА_1) в національній валюті на банківський день, що передує даті укладання відповідної специфікації, то неоплачена ціна товару, яку має сплатити покупець змінюється та покупець зобовязаний самостійно здійснити її перерахунок за формулою, згідно з умовами п. 2.3 договору. У випадку збільшення на міжбанківському валютному ринку України до моменту повної оплати товару вартості долару США (ОСОБА_1) в національній валюті в порівняні з вартістю долару США (ОСОБА_1) в національній валюті на банківський день, що передує даті укладення відповідної специфікації, ціна неоплаченого товару може змінюватись пропорційно зміні вартості долара США (ОСОБА_1) на вимогу продавця в односторонньому порядку за формулою визначеною п. 2.4 договору.

Між сторонами у справі підписані додатки до договору поставки «Специфікація» № 1 від 29.04.2015, згідно з якими позивач зобовязався поставити відповідачу товар на суму 2525100,00 грн., № 3 від 03.06.2015 на суму 1829623,20 грн., № 4 від 05.06.2015 на суму 199350,00 грн., № 5 від 10.06.2015 на суму 239441,50 грн.

Позивач, належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе, згідно з умовами договору зобовязання, поставивши відповідачу товар на загальну суму 4793514,70 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні № Чк000070 від 05.05.2015 на суму 2525100,00 грн., № Кв000003 від 04.06.2015 - 1829623,20 грн., № Кв000008 від 09.06.2015 - 199350,00 грн., № Кв000013 від 24.06.2015 - 239441,50 грн. Відповідні видаткові накладні підписані в двосторонньому порядку представниками позивача і відповідача та скріплені печатками юридичних осіб.

Умовами п.п. 2.5, 2.5.1 договору визначено, що оплата товару проводиться в терміни, вказані у специфікації. У випадку, якщо поставка товару відбувалась у відсутності підписаної специфікації або строк оплати товару не визначений у специфікації, оплата товару здійснюється протягом 30 календарних днів з дати поставки товару.

Підписаними між сторонами Додатками №№ 1, 3, 4, 5 до договору «Специфікація» визначено, що покупець здійснює оплату товару наступним чином:

- Додаток № 1 від 27.04.2015 (2525100,00 грн.) - попередня оплата 20 % ціни товару, в термін до 11.05.2015; 80 % в термін до 30.10.2015;

- Додаток № 3 від 03.06.2015 (1829623,20 грн.) - попередня оплата 20 % ціни товару, в термін до 10.06.2015; 80 % - до 30.10.2015;

- Додаток № 4 від 05.06.2015 (199350,00 грн.) - попередня оплата 20 % ціни товару, в термін до 12.06.2015; 80 % - до 30.10.2015;

- Додаток № 5 від 10.06.2015 (239441,50 грн.) - попередня оплата 20 % ціни товару, в термін до 19.06.2015; 80 % - до 30.10.2015.

Однак, в порушення умов договору та взятих на себе зобовязань, вартість товару поставленого позивачем на підставі договору та видаткових накладних, сплачена відповідачем лише частково, а також здійснено часткове повернення товару.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією № 10-12/15-02 від 10.12.2015, надіслання якої підтверджується наявними в матеріалах справи копіями фіскального чеку № 3484 від 16.12.2015 та описом вкладення в цінний лист, з вимогою оплати отриманий відповідачем товар.

Проте, претензія позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Умовами п. 5.4 договору визначено, що у випадку збільшення на міжбанківському валютному ринку України станом на банківський день, що передує даті написання позовної заяви, вартості долару США (ОСОБА_1) в національній валюті в порівняні з вартістю долару США (ОСОБА_1) в національній валюті на банківський день, що передує даті укладення відповідної специфікації, ціна неоплаченого товару (заборгованість відповідача) може змінюватись продавцем пропорційно зміні вартості долара США (ОСОБА_1) в односторонньому порядку за наступною формулою:

С = В х (К2/К1) грн., де:

С - кінцева ціна неоплаченого товару в національній валюті України, що підлягає сплаті після зміни ціни неоплаченого товару;

В - ціна неоплаченого товару в національній валюті України, яка підлягає зміні у звязку із зміною вартості долара США (ОСОБА_1) по відношенню до гривні;

К2 - вартість 1 долара США (ОСОБА_1) в національній валюті України за курсом продажу долару США (ОСОБА_1) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України, на банківський день, що передує даті підписані позовної заяви, збільшеним на кількість процентів, що вказана у специфікації;

К1 - вартість 1 долара США (ОСОБА_1) в національній валюті України за курсом продажу долару США (ОСОБА_1) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України, на банківський день, що передує даті підписані відповідної специфікації, збільшеним на кількість процентів, що вказана у специфікації.

У розумінні ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до постанов Верховного Суду України від 04.07.2011 р. у справі N 3-62гс11 та від 26.12.2011 р. у справі N 3-141гс11, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Поряд з цим, слід зазначити, що статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Таким чином позивачем на підставі п. 5.4 договору здійснено перерахунок неоплаченого відповідачем товару, який згідно з довідками міжбанківського валютного ринку України, складеними на день, який передує даті написання позовної заяви, становить 1422253,37 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідач в судові засідання 17.02.2016 та 29.02.2016 не зявився, письмових пояснень чи доказів оплати товару не надав, факт порушення відповідачем зобовязань судом встановлено та по суті не оспорений відповідачем.

Оскільки заборгованість відповідача в частині оплати переданого позивачем на підставі Договору поставки на умовах товарного кредиту № Чк270415/06 від 27.04.2015 товару, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 1422253,37 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо своєчасної оплати товару, позивач, на підставі підпункту 5.2 договору, просить суд стягнути з відповідача 380563,34 грн. штрафу та 161483,97 грн. пені, нарахованих на суму заборгованості, за період з 31.10.2015 по 26.01.2016.

Умовами п. 5.2 договору визначено, що за порушення строків платежів покупець сплачує на користь продавця штраф у розмірі 25 % від суми неоплаченого товару та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що розрахунок штрафу та пені, наявний в матеріалах справи, є арифметично вірним, вимоги позивача про стягнення з відповідача 380563,34 грн. штрафу та 161483,97 грн. пені визнається судом та підлягає задоволенню.

Також, у звязку із неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо оплати отриманого товару, позивач, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача 110102,71 грн. 30 % річних, нараховані на суму заборгованості, в період з 31.10.2015 по 26.01.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Умовами п. 5.3 договору визначено, що у випадку прострочення покупцем платежу, сплата якого передбачена відповідно до умов договору, покупець на вимогу продавця сплачує останньому 30 % річних від простроченої суми. Прострочена сума визначається ціною товару (її частиною), яку покупець сплатив із запізненням. Якщо на момент подання продавцем вимоги або позову до суду щодо сплати покупцем 30 % річних від простроченої суми, ціна товару (її частина) не сплачена покупцем, сума несплаченої ціни товару (її частини), для розрахунку відсотків річних, визначається відповідно до п. 5.4 договору.

Судом здійснено перерахунок заявлених до стягнення 30 % річних, враховуючи, що наявний в матеріалах справи розрахунок є арифметично вірним, вимога позивача про стягнення з відповідача 110102,71 грн. 30 % річних визнається судом та підлягає задоволенню.

Враховуючи наведе вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при повному задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агромак ЛТД» (07334, Київська область, Вишгородський район, с. Литвинівка, вул. Леніна, 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроком» (02660, м. Київ, вул. Бориспільська, 7, ) 1 422 253 (один мільйон чотириста двадцять дві тисячі двісті пятдесят три) грн. 37 коп. заборгованості, 380 563 (триста вісімдесят тисяч пятсот шістдесят три) грн. 34 коп. штрафу, 161 483 (сто шістдесят одну тисячу чотириста вісімдесят три) грн. 97 коп. пені, 110 102 (сто десять тисяч сто дві) грн. 71 коп. 30 % річних та 31 116 (тридцять одну тисячу сто шістнадцять) грн. 05 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 10.03.2016

Суддя О.О. Христенко