У х в а л а

23 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоЖайворонок Т.Є.,
суддів:Ємця А.А., Колесника П.І.,-

розглянувши заяву Білгород-Дністровського районного споживчого товариства Одеської області про перегляд Верховним Судом України постанови Одеського апеляційного господарського суду від 2 червня 2015 року та постанови Вищого господарського суду України від 19 листопада 2015 року у справі № 916/273/15-г за позовом заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Білгород-Дністровської міської ради до Білгород-Дністровського районного споживчого товариства Одеської області про стягнення 120 684,90 грн,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17 квітня 2015 року в задоволенні позовних вимог заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Білгород-Дністровської міської ради про стягнення 120 684,90 грн відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 2 червня 2015 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 19 листопада 2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Білгород-Дністровської міської ради про стягнення 120 684,90 грн задоволено. Стягнуто з Білгород-Дністровського районного споживчого товариства Одеської області на користь Білгород-Дністровської міської ради збитки в розмірі 120 684,90 грн. Вирішено питання про судові витрати.

У лютому 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява Білгород-Дністровського районного споживчого товариства Одеської області про перегляд Верховним Судом України постанови Одеського апеляційного господарського суду від 2 червня 2015 року та постанови Вищого господарського суду України від 19 листопада 2015 року у справі № 916/273/15-г з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України 19 січня 2010 року у справі № 47/82-09, від 12 червня 2012 року у справі № 5023/9057/11, від 19 серпня 2013 року у справі № 909/83/13-г, від 20 листопада 2013 року у справі № 922/1625/13, від 6 серпня 2014 року у справі № 5023/3993/12 (5023/9057/11), від 21 січня 2015 року у справі № 922/3584/13, від 3 лютого 2015 року у справі № 909/573/14, від 26 травня 2015 року у справі № 922/3372/13, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 11116, 11117, 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 916/273/15-г до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: А.А. Ємець

П.І. Колесник