донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

28.03.2016

справа №905/132/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача:не зявились не зявились
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод", м. Краматорськ Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від21.12.2015р.
у справі№905/132/15 (суддя Ю.В.Сич)
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Трест Донбасдомнаремонт" м. Краматорськ Донецької області
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод", м. Краматорськ Донецької області
про стягнення основного боргу в сумі 1 461 978,68грн., інфляції в сумі 601 604,23грн., 3% річних у розмірі 43 619,04 грн.

В С Т А Н О В И В:

У 2015 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Трест Донбасдомнаремонт", м. Краматорськ Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод", м. Краматорськ Донецької області про стягнення основного боргу в сумі 1461978,68 грн., інфляції в сумі 601604,23грн., 3% річних у розмірі 43 619,04 грн. (том 1, а.с. 3-6)

В ході розгляду справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" м. Краматорськ Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трест Донбасдомнаремонт", м. Краматорськ Донецької області про визнання п.5.10. договору підряду №33-08-11 від 16.08.2011р. недійсним з моменту його укладення (том 2, а.с.2-3).

Ухвалою суду від 09.06.2015р. на підставі ч. 2 ст.60, п.4, 6 ст.63 Господарського процесуального кодексу повернуто зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трест Донбасдомнаремонт" про визнання п. 5.10 договору підряду № 33-08-11 від 16.08.2011 р. недійсним з моменту його укладення (том 2, а.с.1).

16.06.2015р. до господарського суду Донецької області надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" на ухвалу господарського суду Донецької області про повернення зустрічної позовної заяви від 09.06.2015р. по справі №905/132/15.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.06.2015р. суд зупинив провадження у справі №905/132/15 на підставі ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України.

У звязку із закінченням апеляційного та касаційного провадження та поверненням матеріалів справи №905/132/15 до господарського суду Донецької області ухвалою господарського суду від 11.12.2015р. провадження у справі було поновлено та призначено до розгляду.

21.12.2015р. від позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що в господарському суді розглядалася справа №905/1467/14 між тими самими сторонами. Так, рішенням від 31.03.2014р. за зазначеним договором стягнуто з відповідача за період з 30.09.2011р. по 01.10.2013р. суму боргу 5232807,46 грн., 3% річних 17203,75грн., інфляційні 31396,85грн., яке набрало законної сили. Також, позивач зазначив, що судом вже досліджувався договір з додатками, а саме всі істотні умови договору, обсяги та вартість робіт на виконання умов укладеного договору. За вказаних обставин позивач просить суд прийняти до уваги встановленні у рішенні №905/1467/14 факти при розгляді даної справи у відповідності до вимог ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Після перегляду ухвал та рішень господарського суду Донецької області та постанови апеляційного господарського суду, Вищий господарський суд зазначив, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення розміру боргу. Рішення суду у даній справі набрало законної сили, а підстави для визнання наказу № 905/1467/14 від 08.12.2014р. таким, що не підлягає виконанню, у суду відсутні.

Відтак, на час розгляду справи №905/132/15 рішення господарського суду Донецької області від 31.03.2014р. у справі № 905/1467/14 набрало законної сили, тому обставини встановлені даним рішенням суду в силу приписів ст.35 ГПК України не потребують доведення.

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.12.2015 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест Донбасдомнаремонт», м. Краматорськ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод», м. Краматорськ про стягнення основного боргу в сумі 1461978,68 грн., інфляції в сумі 601604,23 грн., 3% річних у розмірі 43619,04 грн. задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» (84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Моріса Тереза, буд.18, ідентифікаційний код 37133410) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест Донбасдомнаремонт» (84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе , буд. 2в, ідентифікаційний код 36252790) суму основної заборгованості у розмірі 1 461978,68 грн., 3% річних у розмірі 43 498,87грн., інфляційні втрати у розмірі 601 535, 93грн., судовий збір у розмірі 42 140,27грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено (том 2 а.с. 108-111).

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод", м. Краматорськ Донецької області, не погоджуючись із зазначеним рішенням господарського суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати повністю рішення господарського суду Донецької області від 21.12.2015 р. по справі №905/132/15 і прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ «Трест Донбасдомнаремонт» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права і зазначає, що під час судового засідання 21.12.2015р. суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивачем, у порушення п. 2.3 договору підряду не передано відповідачу СФР на обєми робіт, що містяться у актах КБ-2в, які позивач вважає підтвердженням існування боргу. Як наслідок, у відповідача маються претензії щодо відповідності обємів і вартості робіт за актами КБ-2в формам СФР, та їх відповідність до Ресурсних ОСОБА_5 норм та розцінок (Мінпром, Держбуд) передбачених правилами ДБН Д.1.-1-200. А оскільки питання щодо відповідності актів КБ-2в, СФР вимогам Ресурсних ОСОБА_5 та Розцінок (Мінпром, Держбуд) передбачених правилами ДБН Д.1.-1-200 є суттєвим питанням (оскільки їх невідповідність заявленим вимогам не створює умов для виникнення зобовязання по сплаті робіт відповідно до п.2.3 договору підряду) і його розяснення потрібні спеціальні знання (у сфері кошторисної документації, та форм обліку будівельних робіт та визначення їх вартості), то відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу по справі треба було призначити судову експертизу.

Але, за даною справою відповідачем не надано доказів у розумінні ст.ст.33,36 Господарського процесуального кодексу України, до матеріалів справи щодо дотримання вимог ст. 852 Цивільного кодексу України.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (головуючий суддя) Чернота Л.Ф., Бойченко К.І.,Стойка О.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 09.02.2016р., відновлено строк на апеляційне оскарження та порушене апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 28.03.2016р. о 12:00.

У судовому засіданні було складено протокол відповідно ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Трест Донбасдомнаремонт», м. Краматорськ, Донецької області до судового засідання не зявися, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення №02-34/952/16 від 23.02.2016 р., своїми процесуальними правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався (том 2, а.с.165).

Відповідач,Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод», м. Краматорськ, Донецької області до судового засідання не зявися, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення №02-34/894/16 від 22.02.2016 р., своїми процесуальними правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався (том 2, а.с.166).

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. У процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

16.08.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» (замовник), в особі директора ОСОБА_6, який діє на підставі Статуту з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трест Донбасдомнаремонт» (підрядник), в особі директора ОСОБА_7, який діє на підставі Статуту з другої сторони укладено договір підряду №33-08-11, за умовами якого підрядник зобовязується власними силами за завданням змовника, у відповідності з умовами цього договору виконати роботи з капітального ремонту комплексу доменної печі ДП-4 (власне ДП-4, ливарний двір та повітронагрівачі) ТОВ «Краматорський феросплавний завод», відповідно до п.1.1. договору.

Додатковою угодою від 12.10.2011р. (том 1, а.с.20-21) до договору сторони дійшли згоди про доповнення п.1.1. договору новими видами робіт, виклавши його в наступній редакції: «Підрядник зобовязується власними силами за завданням замовника, у відповідності до умов цього договору виконати роботи по капітальному ремонту комплексу доменної печі ДП-4 (власне ДП-4, ливарний двір та повітронагрівачі), вигребка повітронагрівачів №№1, 2, 3, 4 доменної печі №3 ТОВ «Краматорський феросплавний завод».

Крім того, пунктом 3 змінено п. 2.2 договору та викладено в наступній редакції, а саме: загальна вартість робіт на момент укладення цього договору орієнтовно складає 14160000,00грн. в т.ч. ПДВ 20% 2360000,00грн. Загальна вартість (ціна) цього договору включає в себе фактично виконаний обсяг робіт, підтверджений актами виконаних робіт.

Додатковою угодою від 03.05.2012р. (том 1,а.с.22) до договору сторони узгодили наступну редакцію пункту 1.1. договору: «Підрядник зобовязується власними силами за завданням замовника, у відповідності з умовами цього договору виконати роботи з капітального ремонту комплексу доменної печі ДП-4 (власне ДП-4, ливарний двір та повітронагрівачі) ТОВ Краматорський феросплавний завод та демонтажу холодильних плит ДП-3 з обовязковим їх збереженням в кількості 369 штук».

Замовник зобовязується прийняти та оплатити (якщо інше не передбачено положеннями цього договору) виконані підрядником роботи, відповідно п.1.3. договору.

Обсяг, характер та вартість ремонтів, передбачених п.1.1. та п.2.2. цього договору, визначаються на підставі замовлень, відомостей дефектів, проектною документацією, кошторисів та графіків, узгоджених та затверджених в установленому порядку на підприємстві замовника, відповідно до п.1.2. договору.

Вартість ремонтів, доручених до виконання підряднику, визначається затвердженими замовником кошторисно-фінансовим розрахунком, згідно п. 2.1. договору.

Додатковою угодою №4 від 13.03.2013р. (том 1, а.с.26) до договору п.2.2. доповнено реченням та викладено в наступній редакції: «Замовник компенсує підряднику видатки: на доставку персоналу підрядника, задіяного в роботах на обєктах замовника до місця відрядження (ТОВ КФЗ м.Краматорськ); відрядні видатки персоналу підрядника, задіяного в роботах на обєктах замовника: 40 грн. без ПДВ добові на одну людину за час відрядження на ТОВ КФЗ, видатки на проїзд робітників підрядника у випадку самостійного прямування до місця відрядження (ТОВ КФЗ м. Краматорськ). Підставою для компенсації є акт підписаний двома сторонами, з наданням замовнику копій, які підтверджують видатки підрядника документів (посвідчень на відрядження, копій проїзних документів, актів виконаних робіт); компенсація видатків з доставки персоналу підрядника, задіяного в роботах на обєктах замовника, від місць проживання в м. Краматорськ та назад, здійснюється лише по доставці персоналу підрядника згідно вахтового графіку. Інші поїздки персоналу підрядника, не узгоджені з замовником, компенсації не підлягають; за узгодженням сторін можлива доставка транспортом замовника та за його рахунок».

17.04.2013р. сторонами відповідно до додаткової угоди №5 від 17.04.2013р. (том 1, а.с.27) до договору доповнено п.2.2. договору наступною редакцією: «Вартість робіт за угодою №5 орієнтовно складає 20000000,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% 3333333,33грн. у звязку зі збільшенням їх обсягів».

Здача-прийомка виконаних робіт, передбачених цим договором, оформлюється щомісячно двосторонніми актами прийомки виконаних робіт за формою КБ-2в, які складаються, оформлюються та надаються замовнику підрядником, у відповідності до п.3.2. договору.

Пунктом 9.5. договору в редакції додаткових угод до нього встановлено, що строк дії договору з моменту його підписання та по 31.12.2013р. включно.

Як зазначає позивач, відповідачем не сплачено вартість виконаних робіт за актом №339 за жовтень 2013р. на суму 180308,41грн. від 31.10.2013р., за актом №340 за жовтень 2013р. на суму 17612,06 грн. від 31.10.2013р., за актом №341 за жовтень 2013р. на суму 415716,52 грн. від 31.10.2013р., за актом №410 за листопад 2013р. на суму 243876,13 грн. від 29.11.2013р., за актом №411 за листопад 2013р. на суму 126418,18 грн. від 29.11.2013р., за актом №434 за грудень 2013р. на суму 258023,20 грн. від 31.12.2013р., за актом №435 за грудень 2013р. на суму 220024,18 грн. від 31.12.2013р. Всього на суму 1461978,68 грн., які підписані та скріплені печатками підприємств. Відтак, виконані роботи були прийняті замовником без заперечень.

Щодо виконання позивачем умов п.2.3 договору підряду (передачі відповідачу СФР до актів КБ-2в, складених відповідно до Ресурсних ОСОБА_5 та Розцінок (Мінпром, Держбуд) що передбачені правилами та вимогами ДБН Д.1.-1-2000) для виникнення у відповідача зобовязання щодо сплати вартості виконаних робіт, судова колегія зазначає наступне.

Оплата виконаних робіт здійснюється на підставі актів виконаних робіт за формою КБ-2в та СФР, складених згідно ресурсним кошторисним нормам та розцінкам (Мінпром, Держбуд) ДБН Д.1.1.-1-2000 р. з обовязковим посиланням на номер цього договору, на поточний рахунок підрядника протягом 7-ми календарних днів, після предявлення підрядником платіжної вимоги-доручення (рахунку) за фактом виконаних робіт.

04.04.2014р. позивачем на адресу відповідача направлено лист №08/309 від 04.04.2014р. (том 1, а.с.114) з вимогою оплатити заборгованість у розмірі 1461978,68 грн. та копії рахунків, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Зазначений лист отримано відповідачем 11.04.2014р., про що свідчить наявна в матеріалах справи копія поштового повідомлення (том 1, а.с.115).

Частиною1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, у встановлені терміни відповідач не сплатив позивачу за договором вартість виконаних робіт, внаслідок чого з 19.04.2014 р. у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 1461978,68 грн.

У даному випадку між сторонами склалися правовідносини за договором підряду. А тому, статтею 837 Цивільного кодексу України передбачено, що одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, що не суперечить приписам ст. 526 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що предметом позовних вимог є заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем умов договору щодо повної та своєчасної оплати виконаних робіт та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, та обґрунтовано прийняв рішення про стягнення заборгованості у розмірі 1 461978,68 грн. за спірними актами.

Відповідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За рішенням суду арк.с.110, том 2 помилково зазначено загальну суму, що стягнуто з відповідача за справою №905/1467/14 у розмірі 5937942,77 грн. за рішенням суду стягнуто 5232807,46 грн. ОСОБА_7, у даному випадку, зазначена описка не призвела до неправильного прийняття рішення за даною справою.

Крім того, за актом №434 за період грудень 2013 року роботи виконано на суму 258023,20 грн. За рішенням суду першої інстанції вказано суму 238023,20 грн. У даному випадку, вказана описка не призвела до невірного вирішення спору.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 601604,23 грн. за період травня 2014р. по березень 2015р, 3% річних у розмірі 43619,04 грн. за період з 18.04.2014р. по 15.04.2015р.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що позивач невірно визначив дату початку заборгованості.

Пунктом 2.3. договору встановлено, зокрема, що оплата виконаних робіт здійснюється протягом 7-ми календарних днів, після предявлення підрядником платіжної вимоги-доручення (рахунку) за фактом виконаних робіт.

Але, відповідачем отримано вимогу 11.04.2014р., тому обовязок сплати виконаних робіт відповідачем становив до 18.04.2014р. Розрахунок заборгованості щодо стягнення 3% річних повинен здійснюватись з 19.04.2014р.

Здійснивши розрахунок 3% річних за період з 19.04.2014р. (дата, встановлена судом першої інстанції) по 15.04.2015р. (дата, визначена позивачем) колегія суддів встановила, що сума нарахування становить 43498,87грн.

Відтак, позовні вимоги щодо стягнення 3% річних підлягають задоволенню частково у розмірі 43 498,87грн.

Щодо розрахунку інфляційних втрат, за період, визначений позивачем, що не суперечить приписам законодавства,колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що він є арифметично невірним.

Здійснивши розрахунок за визначеними позивачем періодами, судом першої інстанції встановлено, що сума інфляційних нарахувань на заборгованість становить 601 535,93грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню, у сумі 601 535,93грн.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення, а саме за остаточними розрахунками вбачається, що борг складає 1 461 978,68 грн. За спірними актами, які узгоджені сторонами, визначено саме договір №33-08-11 від 16.08.2011 р. Крім того, не надано жодного доказу у відповідності до ст.853 Цивільного кодексу України, а тому, відсутні підстави щодо оплати виконаних робіт.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 21.12.2015 року у справі №905/132/15 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод", м. Краматорськ Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 21.12.2015р. у справі №905/132/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 21.12.2015р. у справі №905/132/15 - залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Л.Ф.Чернота

Судді К.І.Бойченко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим:1. Позивачу; 1. Відповідачу;1. У справу; 1. ДАГС;1. ГСДО.