ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2016 р. Справа № 922/2633/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Гребенюк Н. В. , суддя Істоміна О.А.

при секретарі Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 03.02.2016р.)

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність б/н від 29.09.2014р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічний та виробничий комплекс Енергосталь, м. Харків (вх. №329 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 28.12.2015 р. у справі № 922/2633/15

за позовом Фізичної особи (учасника/засновника ТОВ НТВК Енергосталь) ОСОБА_3, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічний та виробничий комплекс Енергосталь, м. Харків

про зобов'язання здійснити державну реєстрацію, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року позивач - Фізична особа (учасник/засновник ТОВ "НТВК "Енергосталь") ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний та виробничий комплекс "Енергосталь" про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний та виробничий комплекс "Енергосталь" здійснити державну реєстрацію змін №3 до Статуту Товариства, які зазначені у Протоколі загальних зборів учасників від 26.10.2012р., шляхом подачі усіх необхідних документів до державного реєстратора.

Рішенням господарського суду Харківської області від 28.12.2015 року по справі № 922/2633/15 (суддя Пономаренко Т.О.) позов задоволено повністю. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний та виробничий комплекс "Енергосталь" здійснити державну реєстрацію змін №3 до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний та виробничий комплекс "Енергосталь", зазначені у Протоколі загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний та виробничий комплекс "Енергосталь" від 26.10.2012 року, шляхом подачі усіх необхідних документів до державного реєстратора. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний та виробничий комплекс "Енергосталь" на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 1218,00 грн.

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 28.12.2015 року скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити. Скаржник також звернувся до суду з клопотанням про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 03.02.2016р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний та виробничий комплекс "Енергосталь", м. Харків про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено. Прийнято апеляційну скаргу відповідача до провадження. Розгляд скарги призначено на 18 лютого 2016 р. об 11:00 год.

18.02.2016р. відповідач звернувся до суду із клопотанням (вх. № 1925) про зупинення апеляційного провадження у даній справі до розгляду пов'язаних з нею справ № 922/251/16 та № 619/4233/15-ц, які знаходяться на розгляді господарського суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області відповідно. Відповідач вважає, що тільки після вирішення цих судових справ можна з достовірністю встановити фактичні обставини по справі № 922/2633/15, повно з'ясувати чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються, виявити інші фактичні обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і докази на підтвердження цих обставин, надати належну правову кваліфікацію відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи № 922/251/16 та справи № 619/4233/15-ц. Таким чином, результати вирішення зазначених спорів можуть вплинути на результати розгляду справи № 922/2633/15.

В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач зазначив, що на підтвердження позовних вимог у даній господарській справі про здійснення державної реєстрації змін № 3 до статуту ТОВ НТВК Енергосталь покладено факт з перерозподілу часток у статутному капіталі, здійснений на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ НТВК Енергосталь від 26.10.2012 р. та договорів купівлі-продажу часток, укладених 26.10.2012 р. ОСОБА_3 з учасниками вказаного Товариства. Проте, рішення загальних зборів учасників ТОВ НТВК Енергосталь від 26.10.2012 р. в частині перерозподілу часток між учасниками та затвердження змін № 3 до статуту були в наступному скасовані рішеннями загальних зборів учасників ТОВ НТВК Енергосталь від 23.01.2015 р. Рішення, прийняті загальними зборами учасників ТОВ НТВК Енергосталь від 23.01.2015 р., були використані в якості доводів в запереченнях відповідача проти позову, а також в апеляційній скарзі, що розглядається. Протокол вказаних зборів залучено до матеріалів справи, як доказ. Після прийняття судом першої інстанції рішення по справі і до початку розгляду апеляційної скарги позивачем було подано позов щодо визнання недійсним зазначеного рішення загальних зборів учасників ТОВ НТВК Енергосталь від 23.01.2015р. ОСОБА_4 позов прийнятий до розгляду господарським судом Харківської області, який ухвалою від 03.02.2016 року порушив провадження по справі № 922/251/16 (суддя Макаренко О.В.). Крім того, заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 25.12.2015 р. по справі № 619/4233/15-ц (суддя Кононихіна Н.Ю.) визнано недійсним один з договорів купівлі-продажу частки, який було покладено в обґрунтування оскаржуваного рішення господарського суду Харківської області від 28.12.2015 р. по справі № 922/2633/15, а саме договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ НТВК Енергосталь у розмірі 5 %, укладений 26.10.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ОСОБА_4 рішення набуло чинності 05.01.2016 року. 03.02.2016 року ОСОБА_3 подано заяву про перегляд заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області і розгляд справи призначено на 14.03.2016 року.

18.02.2016р. відповідачем надано суду апеляційної інстанції заяву про додаткове правове обґрунтування позовних вимог (вх. № 1926), в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний та виробничий комплекс "Енергосталь" звертає увагу суду на правову позицію Верховного суду України від 08.04.2015р. по справі № 917/207/14 про те, що оскільки договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства укладений у простій письмовій формі, тому він не породжує правових наслідків щодо набуття права власності і підстав для внесення змін до статуту.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу (вх. № 1946 від 18.02.2016р.), в якому просить рішення господарського суду Харківської області від 28.12.2015 року по справі № 922/2633/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.02.2016р. розгляд справи відкладено на 22 березня 2016 р. об 11:00 год. Позивача зобовязано надати в судове засідання для огляду оригінали документів, які додані до матеріалів позовної заяви, а їх копії засвідчити належним чином, а відповідача - надати суду апеляційної інстанції результати розгляду справ № 922/251/16 та № 619/4233/15-ц.

Позивач надав письмові пояснення (вх. № 2339 від 29.02.2016р.), в яких вважає твердження відповідача про нікчемність договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ НТВК Енергосталь, оскільки вони були укладені у простій письмовій формі, безпідставними. Зазначає, що посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду України, яка викладена у постанові по справі № 3-27гс15 від 08.04.2015р., не заслуговують на увагу, так як у цій постанові суд констатував нікчемність не посвідчених нотаріально договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, укладених в період з 01.06.2005р. по 06.08.2007р., обґрунтовуючи такий висновок положеннями частини 3 статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" в редакціях, які діяли в період укладення відповідних договорів, тобто у період з 01.06.2005р. по 06.08.2007р. Проте, після внесення змін до зазначеної норми (в редакції Закону № 3263-VІ від 21.04.2011р.), яка діяла на час укладення договорів купівлі-продажу часток від 26.10.2012р. між позивачем ОСОБА_3 та іншими учасниками ТОВ НТВК Енергосталь та на момент проведення загальних зборів, на яких було здійснено перерозподіл часток та затверджено зміни № 3 до Статуту Товариства, для державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, повязаних зі зміною складу засновників (учасників), закон не вимагає подання нотаріально посвідченого договору про перехід чи передачу частки учасника у статутному капіталі Товариства. Таким чином, позивач вважає доводи відповідача такими, що жодним чином не підтверджують аргументи апеляційної скарги і не свідчать про неправомірність рішення суду першої інстанції у даній справі. Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Відповідач надав додаткове правове обґрунтування (вх. № 3158 від 22.03.2016р.), в якому зазначив, що 26.11.2015 року Верховною Радою України було прийнято ОСОБА_4 «Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 835-VIII. ОСОБА_4 набрав чинності 13.12.2015 року, тобто до прийняття господарським судом Харківської області оскаржуваного рішення по справі № 922/2633/15. Зазначеним Законом затверджена нова редакція Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Відповідно до частини 4 статті 17 нової редакції Закону для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, поряд з заявою про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, примірником оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, документом про сплату адміністративного збору подається установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі. Натомість оскаржуваним рішенням господарського суду Харківської області ТОВ «НТВК «Енергосталь» зобов'язано здійснити державну реєстрацію змін № 3 до статуту ТОВ «НТВК «Енергосталь», зазначених у Протоколі загальних зборів учасників ТОВ «НТВК «Енергосталь» від 26.10.2012 року, шляхом подачі усіх необхідних документів до державного реєстратора. Однак, як вбачається із тексту змін № 3 до статуту ТОВ «НТВК «Енергосталь», затверджених Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «НТВК «Енергосталь» від 26.10.2012 року, зазначені зміни не є новою редакцією установчого документа товариства, а містять лише зміну пункту 9.3. Статуту. Нова редакція статуту товариства вказаним протоколом не затверджувалася. Таким чином, суд своїм рішенням зобов'язав відповідача здійснити державну реєстрацію документа, який відповідно до діючого законодавства не підлягає державній реєстрації.

22.03.2016р. відповідач надав суду заяву (вх. № 3159) про долучення до матеріалів справи відомостей щодо результатів розгляду справ № 922/251/16 та № 619/4233/15-ц. Зазначив, що провадження по вказаних справах місцевими судами станом на 22.03.2016 року не закінчено, а відповідні рішення не прийняті. Розгляд справи № 922/251/16 господарським судом Харківської області відкладено на 23.03.2016 року, що підтверджується копією ухвали суду від 03.03.2016 року. Розгляд справи № 619/4233/15-ц Дергачівським районним судом призначено на 06.04.2016 року, що підтверджується інформацією з офіційного веб-порталл «Судова влада України».

Дане клопотання відповідача судом апеляційної інстанції задоволено, а відомості щодо результатів розгляду справ № 922/251/16 та № 619/4233/15-ц залучені до матеріалів справи.

22.03.2016р. уповноваженим представником позивача ОСОБА_1 через канцелярію суду подано клопотання (вх. № 3163), яке підтримано нею у судовому засіданні, про продовження строку розгляду справи на 15 днів та відкладення розгляду скарги на іншу дату, посилаючись на складність справи № 922/2633/15, а також на те, що уповноважений представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції та обізнаний в усіх нюансах справи, перебуває у терміновому відрядженні в м. Києві, про що свідчать відповідний посадочний документ. За таких обставин, для повного та всебічного розгляду справи, а також винесення законного та обґрунтованого рішення, позивач просить розгляд справи відкласти.

У судовому засіданні 22.03.2016р. уповноважений представник позивача - ОСОБА_1 оголосила суду правову позицію Фізичної особи (учасника/засновника ТОВ НТВК Енергосталь) ОСОБА_3, м. Харків, що викладена у відзиві на апеляційну скаргу та поясненнях, наданих суду апеляційної інстанції.

Згідно пункту 10 Постанови Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року м. Київ № 6 Про судове рішення (із змінами і доповненнями) результати розгляду господарським судом заяв (клопотань) учасників судового процесу повинні зазначатися в мотивувальній, а не в резолютивній частині рішення суду, прийнятого по суті справи, за винятком тих випадків, коли суд вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову (статті 67, 68 ГПК), відстрочку або розстрочку виконання рішення (стаття 121 ГПК).

Розглянувши заявлене відповідачем клопотання (вх. № 1925 від 18.02.2016р.) про зупинення апеляційного провадження у даній справі до розгляду пов'язаних з нею справ № 922/251/16 та № 619/4233/15-ц, які знаходяться на розгляді господарського суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.

Згідно зі статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі, зокрема, в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга четверта статті 35 ГПК України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК України, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з ст. 3 та ч. 2 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов'язаний з'ясовувати: 1) як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Однак, у даному випадку відсутня така умова зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду даної справи.

Вищенаведені підстави для зупинення провадження у даній справі відсутні з огляду на те, що розгляд справ № 922/251/16 та № 619/4233/15-ц, які знаходяться на розгляді господарського суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області, не може бути перешкодою для встановлення апеляційним господарським судом відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України істотних обставин у справі № 922/2633/15 при її розгляді.

Також, колегією суддів розглянуто заявлене позивачем клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку її розгляду, та вирішено, що дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки у судовому засіданні 22.03.2016р. присутній уповноважений представник позивача ОСОБА_1 (за належним чином оформленою довіреністю), неявка іншого представника позивача в дане засідання суду апеляційної інстанції не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному перегляду прийнятого у даній справі рішення в апеляційному порядку, розгляду всіх обставин справи, а справа може бути розглянута з урахуванням наявних в ній матеріалів та письмових доказів. Інших документів на підтвердження своєї правової позиції, окрім тих, що вже містяться у справі, позивачем не надано.

Більш того, згідно частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України» міститься висновок про те, що обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 р. № 1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

При розгляді клопотання позивача про відкладення розгляду справи та продовження строку її розгляду колегією суддів апеляційної інстанції враховано, що розгляд справи вже відкладався, позивачеві була надана можливість реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, а тому підстави для повторного відкладення розгляду справи в даному випадку відсутні.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно з частинами 1, 2 статті 101 та пункту 7 частини 2 статті 105 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У постанові мають бути зазначені: обставини справи, встановлені апеляційною інстанцією, доводи, за якими апеляційна інстанція відхиляє ті чи інші докази, мотиви застосування законів та інших нормативно-правових актів.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення, заслухавши у судовому засіданні 22.03.2016р. уповноважених представників сторін, які підтримали свої правові позиції по справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, з огляду на нижченаведене.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - ОСОБА_3 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний та виробничий комплекс "Енергосталь" (далі ТОВ "НТВК "Енергосталь", відповідач, Товариство), а також являється власником частки у статутному капіталі Товариства в розмірі 8,0%.

Відповідно до статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Статтею 116 Цивільного кодексу України та статтею 10 Закону України "Про господарські товариства" визначені права учасника господарського товариства.

Учасники господарського товариства мають право здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом (пункт "д" частина 1 статті 10 Закону України "Про господарські товариства", пункт 4 частини 1 статті 116 Цивільного кодексу України).

Право учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний та виробничий комплекс "Енергосталь" на відчуження часток у статутному капіталі Товариства визначене у пункті 4.1. Статуту. Таке право учасників відповідає вимогам статті 53 Закону України "Про господарські товариства".

Наявні у справі матеріали свідчать про те, що 26 жовтня 2012 року відбулись загальні збори учасників ТОВ "НТВК "Енергосталь", які оформлені протоколом (том 1 аркуші справи 10-12), до порядку денного якого було включені питання:

- перерозподіл часток у статутному капіталі Товариства;

- затвердження змін до Статуту Товариства.

Даним рішенням загальних зборів було вирішено:

- затвердити зміни № 3 до статуту Товариства (пункт 2.1. Рішення);

- уповноважити голову правління Товариства ОСОБА_7 підписати реєстраційну картку та подати документи до державного реєстратора виконкому Харківської міської ради для реєстрації змін до Статуту (пункт 2.2. Рішення).

Позивач на підтвердження позовних вимог зазначає, що за цим рішенням загальних зборів в результаті перерозподілу часток у статутному капіталі Товариства, він став власником частки в розмірі 50%.

Відповідно до Додатку № 1 до протоколу від 26.10.2012 року загальних зборів учасників Товариства в порядку пункту 1 статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" на підтвердження правомочності прийняття рішення про внесення змін до установчих документів, згідно статті 60 Закону України "Про господарські товариства" та пункту 5.4. статті 5 Статуту ТОВ "НТВК "Енергосталь" загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники та представники учасників, що володіють у сукупності більш як 60% голосів. На загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний та виробничий комплекс "Енергосталь" 26.10.2012 року були присутні 100,0% учасників. У відповідності до статті 59 Закону України "Про господарські товариства" та п.5.2. ст.5 Статуту Товариства до виключної компетенції загальних зборів належить внесення змін та доповнень до статуту товариства. Враховуючи викладене, загальні збори 26.10.2012 року вважаються повноважними та мають право приймати рішення з порядку денного (том 1 аркуш справи 13).

В матеріалах справи містяться договори купівлі-продажу частки, які укладені в простій письмовій формі 26 жовтня 2012 року, між учасниками Товариства - ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_7 (з одного боку) та ОСОБА_3 (з другого боку) (том 1 аркуш справи 15-23).

Позивач стверджує, що вказаними договорами також підтверджується факт набуття ним корпоративних прав у статутному капіталі Товариства з часткою у розмірі 50%.

На підтвердження відступлення часток позивач надав до матеріалів справи оформлені та нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_15 заяви учасників та засновників ТОВ "НТВК "Енергосталь" - ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_7 про відступлення належних їх часток статутного капіталу Товариства іншому учаснику Товариства - ОСОБА_3, а також відсутність у цих осіб майнових, фінансових та інших претензій до ТОВ "НТВК "Енергосталь". Дані заяви зареєстровані в реєстрі за № 4583, № 4579, № 4577, № 4575, № 4573, № 4571, № 4569, № 4585, №4581 (том 1 аркуші справи 24-32).

Враховуючи те, що з моменту внесення змін № 3 до Статуту Товариства минуло більше двох років, але відповідач не здійснив заходів щодо державної реєстрації змін до Статуту Товариства, тому позивач вважає свої права порушеними та звернувся до господарського суду із даним позовом про зобов'язання ТОВ "НТВК "Енергосталь" здійснити державну реєстрацію змін №3 до Статуту Товариства, зазначені у Протоколі загальних зборів учасників від 26.10.2012р., шляхом подачі усіх необхідних документів до державного реєстратора.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, господарський суд Харківської області встановив, що оскільки відповідач не вчинив жодної дії щодо направлення документів для проведення реєстрації змін до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний та виробничий комплекс "Енергосталь", а отже не виконав своїх зобов'язань за рішенням загальних зборів Товариства від 26.10.2012 року, а тому дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Повторно розглянувши справу в межах наданих суду апеляційної інстанції повноважень, здійснивши правовий аналіз всіх матеріалів справи в їх сукупності, колегія суддів не може погодитись із даним висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, оскільки рішення суду в порушення вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України прийнято передчасно, при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи.

Аналізуючи встановлені обставини справи, надаючи власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку матеріалів справи, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, необхідною умовою для звернення до суду із відповідним позовом є порушення прав та охоронюваних законом інтересів особи позивача у справі.

Порушення своїх прав та необхідність їх захисту, особи, що звертаються до суду, повинні довести належними та допустимими доказами.

Статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

У пункті 2.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин», яка прийнята на підставі пункту 6 частини другої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судом касаційної інстанції зазначено, що господарським судам під час вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин, слід враховувати приписи статті 1 Господарського процесуального кодексу України та з'ясовувати наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного права або законного інтересу у правовідносинах, на захист яких подано позов, а також питання про наявність чи відсутність факту їх порушення, невизнання або оспорювання.

В даному випадку позивач не надав суду жодних доказів того, у чому саме полягає порушення його прав в результаті не проведення відповідачем державної реєстрації спірних змін № 3 до Статуту Товариства, як і не зазначив правових підстав для звернення до господарського суду із даною позовною вимогою.

Колегія суддів зазначає, що права учасника юридичної особи можуть бути визнані судом порушеними внаслідок недотримання Товариством вимог закону.

Разом з цим, вимога про зобовязання Товариства до державної реєстрації змін до Статуту може бути окремо заявлена в судовому порядку та може бути задоволена судом (за умови встановлення факту порушення прав учасника) лише в двох випадках:

- якщо товариство після прийняття рішення про внесення змін до установчих документів (зміна складу учасників) не повідомило орган, що здійснив реєстрацію, для внесення необхідних змін до Єдиного державного реєстру, новий учасник має право звернутися до господарського суду з позовом про зобов'язання товариства вчинити дії щодо державної реєстрації змін в установчих документах товариства у зв'язку зі зміною у складі учасників товариства на підставі статті 7 Закону України "Про господарські товариства";

- якщо товариство не вчиняє дій у зв'язку з поданням учасником заяви про вихід з товариства (не вирішується питання про внесення змін до установчих документів товариства, про їх державну реєстрацію), учасник товариства має право звернутися до господарського суду з позовом про зобов'язання товариства до державної реєстрації змін в установчих документах товариства у зв'язку зі зміною у складі учасників товариства на підставі статті 7 Закону України "Про господарські товариства".

ОСОБА_4 розяснення містяться у абзаці 5 пункту 2.6. та пункті 4.17. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин».

Однак за всіма обставинами справи позивач не є, ані новим учасником Товариства, ані таким, що подав заяву про вихід із нього.

Крім того, в матеріалах справи поряд із наданим позивачем доказом (рішенням загальних зборів учасників ТОВ "НТВК "Енергосталь" від 26.10.2012р.) на підтвердження його позовних вимог, міститься також рішення загальних зборів учасників Товариства, що оформлене протоколом від 23.01.2015р. (том 1 аркуші справи 117-120).

Статтею 97 Цивільного кодексу України передбачено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Згідно пунктів 5.1., 5.2., 5.2.1., 5.2.2. Статуту відповідача (зі змінами від 20.07.2011р.) вищим органом Товариства є загальні збори учасників. До виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства належить, зокрема: визначення основних напрямів діяльності Товариства і затвердження його планів та звітів про їх виконання; внесення змін до Статуту Товариства, зміна розміру його статутного капіталу.

До питань порядку денного загальних зборів учасників Товариства, які відбулись 23.01.2015р. увійшли:

- скасування рішень загальних зборів учасників Товариства від 26.10.2012 року щодо Перерозподілу часток у статутному капіталі між учасниками Товариства та затвердження змін до статуту Товариства.

По даним питанням порядку денного загальними зборами учасників ТОВ "НТВК "Енергосталь" 23.01.2015р. вирішено:

1) скасувати пункт 1.2. Рішення загальних зборів учасників Товариства від 26.10.2012 року, яким затверджено новий розподіл часток у статутному капіталі між учасниками Товариства в результаті відступлення учасниками ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7С, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_12 частини належних їм часток на користь ОСОБА_3;

2) скасувати пункт 2.1. Рішення загальних зборів учасників Товариства від 26.10.2012 року, яким затверджено Зміни № 3 до статуту Товариства;

3) скасувати пункт 2.2. Рішення загальних зборів учасників Товариства від 26.10.2012 року, яким уповноважено голову правління Товариства ОСОБА_7 підписати реєстраційну картку та подати документи до державного реєстратора виконкому Харківської міської ради для реєстрації змін до Статуту;

4) вважати кожного з учасників Товариства власником частки у статутному капіталі в розмірі, який визначено в статуті Товариства з урахуванням внесених змін до статуту, зареєстрованих виконавчим комітетом Харківської міської ради 23.08.2007р. та 20.07.2011р.;

5) учасникам, чиї законні інтереси були порушені через невиконання ОСОБА_3 істотних умов Договору купівлі-продажу частки від 26.10.2012р., на свій розсуд вирішити питання щодо розірвання чи визнання вказаних договорів недійсними в судовому порядку.

Колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що рішення загальних зборів учасників є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), тобто офіційним письмовим документом, що породжує певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і має обовязків характер для субєктів цих відносин.

Чинне законодавство виходить з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, тобто зазначені рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлено інше (пункти 2.11., 2.12. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин»).

Станом на 22.03.2016р. докази визнання у судовому порядку недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства, що оформлене протоколом від 23.01.2015р., в матеріалах справи не містяться і сторонами не надані, а тому на даний час воно є чинним.

Таким чином, за відсутності чинного рішення загальних зборів учасників ТОВ "НТВК "Енергосталь" від 26.10.2012р. про перерозподіл часток у статутному капіталі Товариства та затвердження відповідних змін до статуту Товариства, у відповідача не виникло обовязку по вчиненню дій для державної реєстрації спірних змін № 3 до Статуту.

Відповідач вправі здійснити державну реєстрацію змін до Статуту, якщо така необхідність виникне, лише тоді, коли відповідне рішення про затвердження таких змін буде прийнято відповідачем у встановленому законом і його Статутом порядку.

Згідно статті 7 Закону України «про господарські товариства» зміни, які сталися в установчих документах товариства і які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства (частина перша статті 7 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 23.09.2010 р. N 2555-VI). Товариство зобов'язане протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про внесення змін до установчих документів повідомити орган, що провів реєстрацію, для внесення необхідних змін до державного реєстру (частина друга статті 7 у редакції Закону України від 19.05.2011 р. N 3384-VI).

Вимоги про необхідність державної реєстрації змін до статуту господарського товариства щодо складу учасників товариства та про їх частки у статутному капіталі містяться в частині 3 статті 52 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції Закону N 3263-VI від 21.04.2011р.) та у частині 3 статті 144 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зміни до статуту, пов'язані зі зміною розміру статутного капіталу та /або із зміною складу учасників, підлягають державній реєстрації в установленому порядку.

Відтак, Товариство саме в силу положень закону зобовязано здійснити державну реєстрацію змін до Статуту.

Згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" орган державної реєстрації фіксує факт набуття установчими документами юридичної сили при їх надходженні до державного реєстратора.

За таких обставин, державна реєстрація Товариством змін до Статуту є дією по легалізації рішення загальних зборів учасників Товариства.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що ні законодавством, ні статутом Товариства не передбачено право позивача у спірній ситуації, що склалась, вимагати в судовому порядку від Товариства здійснити державну реєстрацію змін № 3 до Статуту Товариства, зазначених у Протоколі загальних зборів учасників від 26.10.2012р., шляхом подачі усіх необхідних документів до державного реєстратора, оскільки одним із загальних принципів господарювання, закріплених у статті 6 Господарського кодексу України, є свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом, а тому зобовязання Товариства у судовому порядку до державної реєстрації спірних змін до Статуту є втручанням у внутрішньогосподарську діяльність цього суб'єкта господарювання.

При цьому, колегія суддів виходить із законодавчо встановленої заборони незаконного втручання органів державної влади, в тому числі і судів, у господарські відносини (стаття 6 Господарського кодексу України).

Підсумовуючи вищенаведене, позовна вимога про зобовязання відповідача здійснити державну реєстрацію змін № 3 до Статуту Товариства, які зазначені у Протоколі загальних зборів учасників від 26.10.2012р., шляхом подачі усіх необхідних документів до державного реєстратора здійснити державну реєстрацію, задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Питання щодо того, чи мають договори купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ "НТВК "Енергосталь" від 26.10.2012р., юридичну силу, не входить до предмету доказування у даній справі, не відповідає підставам заявленого позову та не впливає на суть прийнятого у даній справі судом апеляційної інстанції рішення, а тому доводи сторін з цього приводу до уваги колегією суддів не приймаються.

Згідно із статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Статтею 49 Господарського процесуального кодексу України (зі змінами) визначені правила розподілу господарських витрат.

Пунктом 10 частини другої статті 105 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі скасування або зміни рішення у постанові суду апеляційної інстанції має бути зазначено про новий розподіл судових витрат.

Задовольняючи вимоги апеляційної скарги відповідача, колегія суддів з урахуванням зазначених процесуальних норм, вирішила витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги віднести на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 99, 101, 102, пунктом 2 статті 103, пунктами 1, 4 частини 1 статті 104, статтями 105, 110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічний та виробничий комплекс Енергосталь, м. Харків задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 28.12.2015 р. у справі № 922/2633/15 скасувати та прийняти нове рішення.

У позові відмовити.

Стягнути з Фізичної особи (учасника/засновника ТОВ НТВК Енергосталь) ОСОБА_3 (61022, АДРЕСА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічний та виробничий комплекс Енергосталь (61166, м. Харків, пр. Леніна, буд. 9, ) 1339,80 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Барбашова С.В.

Суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Істоміна О.А.