РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2016Справа №910/1713/16

За позовом Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України

До Товариства з обмеженою відповідальністю "703 Металообробний завод котельного обладнання""

Про стягнення пені у розмірі 50 000 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Портянко О.В. - представник

Від відповідача Кампо С.В. - представник

Суть спору:

Київське міське територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "703 Металообробний завод котельного обладнання" про стягнення пені в розмірі 50 000 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2016 порушено провадження у справі № 910/1713/16 та призначено розгляд справи на 04.03.2016.

18.02.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано додаткові документи по справі.

03.03.2016 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 04.03.оголошено перерву до 11.03.2016.

В судове засідання 11.03.2016 представник позивача з'явився, надав суду заперечення на відзив відповідача.

В судове засідання 11.03.2016 представник відповідача з'явився, заперечив проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 11.03.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.12.2014 № 122/03-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" встановлено порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Зазначеним рішенням на відповідача накладено штраф у розмірі 50 000,00 грн.

Не погодившись з даним рішенням, відповідач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про скасування деяких його пунктів.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.04.2015 року у справі № 910/3228/15-г у задоволені позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 р. рішення господарського суду міста Києва від 20.04.2015 р. у справі № 910/3228/15-г залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.08.2015 касаційну скаргу ТОВ "703 МОЗКО" залишено без задоволення, а Постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 та Рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі № 910/3228/15-г без змін.

Станом на час розгляду справи вказане рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України набрало законної сили та не було скасоване у встановленому законом порядку, а тому підлягає виконанню.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

За правилами ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об'єднання, суб'єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб'єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб'єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. ч. 2, 3. ст. 56 Закону, рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

12.11.2015 р. відповідач сплатив накладений Комітетом штраф за платіжним дорученням № 299 від 12.11.2015.

Частинами 5, 7-9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

За розрахунком позивача, перевіреним судом та не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній має сплати пеню у розмірі 50 000 грн.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "703 Металообробний завод котельного обладнання" (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, 30, ) пеню в розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. та зарахувати зазначену суму в дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації: 21081100, на р/р 0009, МФО 820019, , отримувач: УДК у Святошинському районі міста Києва.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю " 703 Металообробний завод котельного обладнання" (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, 30 , ) в доход Державного бюджету України 1387 (одну тисячу триста вісімдесят сім) грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст складений 30.03.2016

Суддя Л.В.Прокопенко