РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2016Справа №910/2560/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ФОРВАРД МЕГАПОЛІС»
до За участю про Публічного акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ПРАЙМ МЕГАПОЛІС»; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ІСТЛАЙН МЕГАПОЛІС»; 3. Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО АВАНТ МЕГАПОЛІС»; 4. Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ДІАМАНТ МЕГАПОЛІС»; 5. Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ТЕНДЕНС АВТО»; 6. Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО АВТО ІНВЕСТ»; 7. Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО СКАЙЛАЙН МОТОРС» визнання поруки за договором поруки №27113Р42 від 22.11.2013 року припиненою

Представники:

від Позивача: Дорохін Ю.В. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Головіна О.І. (представник за Довіреністю);

Від Третьої особи - 1: не з'явились;

Від Третьої особи - 2: не з'явились;

Від Третьої особи - 3: не з'явились;

Від Третьої особи - 4: не з'явились;

Від Третьої особи - 5: не з'явились;

Від Третьої особи - 6: не з'явились;

Від Третьої особи - 7: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «НІКО ФОРВАРД МЕГАПОЛІС» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» (надалі також - «Відповідач») про визнання поруки за договором поруки №27113Р42 від 22.11.2013 року припиненою.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 22.11.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО ФОРВАРД МЕГАПОЛІС» (Поручитель) та Публічним акціонерним товариством «Державний експортно - імпортний банк України» (Кредитор) було укладено Договір поруки №27113Р42, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався перед Кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання Позичальником, а також будь - якими правонаступниками Позичальника, основного зобов'язання. Як зазначає Позивач, Відповідач збільшив комісії за управління кредитною лінією, починаючи з травня 2015 року, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, проте жодних повідомлень про таке підвищення останній не отримував та не надавав згоди на таке підвищення. Таким чином, просить Суд визнати поруку за Договором поруки №27113Р42 від 22.11.2013 року припиненою.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.02.2016 року порушено провадження у справі № 910/2560/16, залучено о участі у справі в якості Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю"НІКО ПРАЙМ МЕГАПОЛІС", Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКО ІСТЛАЙН МЕГАПОЛІС", Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКО АВАНТ МЕГАПОЛІС", Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКО ДІАМАНТ МЕГАПОЛІС", Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКО ТЕНДЕНС АВТО", Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКО АВТО ІНВЕСТ", судове засідання призначено на 02.03.2016 року.

01.03.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли письмові пояснення, документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 17.02.2016 року, клопотання про витребування доказів, відзив на позовну заяву, в якому просить Суд відмовити в задоволенні позовних вимог та клопотання про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО СКАЙЛАЙН МОТОРС".

02.03.2016 року в судове засідання з'явились представники позивача та відповідача. Представник третіх осіб в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представники позивача та третіх осіб вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 17.02.2016 року не виконали.

Суд на місці ухвалив - відмовити в задоволенні клопотання Відповідача про витребування доказів, а щодо клопотання про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО СКАЙЛАЙН МОТОРС", Суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Відповідно до п. 1.6 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" ст. 27 ГПК передбачає можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, якщо рішення господарського суду зі спору може вплинути на права та обов'язки цієї особи щодо однієї із сторін. З підстав, зазначених у третьому і четвертому реченнях частини першої згаданої статті, господарський суд залучає певну особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, й за відсутності згаданих заяви чи клопотання. Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

Питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали та обставини справи Суд вважає, за необхідне задовольнити клопотання Відповідача та залучити до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКО СКАЙЛАЙН МОТОРС".

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача:

- направити копію позовної заяви Товариству з обмеженою відповідальність "НІКО СКАЙЛАЙН МОТОРС" та надати Суду докази на підтвердження направлення;

- надати письмові пояснення щодо того, в якій частині було збільшено розмір основного зобов'язання за Кредитною угодою;

- надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням відзиву Публічного акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України".

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКО СКАЙЛАЙН МОТОРС" надати письмові пояснення по суті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО ФОРВАРД МЕГАПОЛІС".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.03.2016 року відкладено розгляд справи на 17.03.2016 року, у зв'язку з неявкою представників третіх осіб в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, залученням до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, витребуванням додаткових доказів по справі.

17.03.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення по суті спору.

17.03.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшла довідка про те, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору.

В судовому засіданні 17 березня 2016 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд її задовольнити у повному обсязі. Представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позову заяву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В судове засідання представники Третіх осіб не з'явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 02.03.2016 року у справі № 910/2560/16, поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення уповноваженій особі підприємства Третьої особи - 6 ухвали суду від 02.03.2016 р., розміщенням оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада в Україні" у мережі Інтернет про дату судового засідання для представника Третьої особи - 7.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю"НІКО ПРАЙМ МЕГАПОЛІС", Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО ІСТЛАЙН МЕГАПОЛІС", Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО АВАНТ МЕГАПОЛІС", Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО ДІАМАНТ МЕГАПОЛІС" є 08324, Київська обл., Бориспільський район, село Гора, ВУЛИЦЯ БОРИСПІЛЬСЬКА, будинок 22, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ТЕНДЕНС АВТО» є 7500, Донецька обл., місто Маріуполь, ВУЛИЦЯ КРАСНОФЛОТСЬКА, будинок 145 А.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/2560/16 направлялись на вказані адреси Третіх осіб, зазначені на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Треті особи про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що Треті особи були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представників Третіх осіб не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 17 березня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

22.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО АВТО ІНВЕСТ» (Позичальник-1), Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО ФОРВАРД МЕГАПОЛІС» (Позичальник-2), Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО ПРАЙМ МЕГАПОЛІС» (Позичальник-3), Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО ІСТЛАЙН МЕГАПОЛІС» (Позичальник-4), Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО АВАНТ МЕГАПОЛІС» (Позичальник-5), Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО ДІАМАНТ МЕГАПОЛІС» (Позичальник-6), Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО ТЕНДЕНС АВТО» (Позичальник-7), Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО СКАЙЛАЙН МОТОРС» (Позичальник-8) було укладено Генеральну кредитну угоду №27113N6 з метою врегулювання взаємовідносин між Банком та позичальником щодо фінансування інвестиційної, торгово-закупівельної, виробничої та іншої діяльності позичальника.

Пунктом 2.1 генеральної угоди сторони передбачили, що відповідно до положень та умов цієї Генеральної угоди Банк здійснює із позичальником кредитні операції в межах лімітів, визначених п. 2.2 цієї Генеральної угоди, на підставі та з урахуванням умов Кредитних договорів, які укладаються за домовленістю сторін відповідно до положень цієї Генеральної угоди.

Відповідно до п.п. 2.2.1 п. 2.2 Генеральної угоди ліміт Генеральної угоди - 132 971 500,00 грн. Ліміт генеральної угоди поширюється на кредитні договори, які будуть укладені в рамках цієї Генеральної угоди та включені до додатка 1 до цієї Генеральної угоди протягом її дії, а також кредитні договори, укладені до моменту набуття чинності цією Генеральною угодою, які є відповідними додатками до цієї Генеральної угоди згідно з додатком 1 до цієї Генеральної угоди.

Згідно з п.п. 2.2.2 п. 2.2 Генеральної угоди ліміт заборгованості за кредитним договором встановлюється в рамках ліміту Генеральної угоди та визначається у відповідному Кредитному договорі. Загальна сума всіх чинних лімітів заборгованості за кредитними договорами в будь-який момент дії цієї Генеральної угоди не може перевищувати ліміт Генеральної угоди, зазначений у п.п. 2.2.1 цієї Генеральної угоди.

У випадку, якщо у будь-яку дату з будь-якої причини сума основного боргу у гривневому еквіваленті за офіційним курсом, встановленим НБУ на поточну дату, за всіма кредитними договорами перевищуватиме ліміт Генеральної угоди, зазначений у п.п. 2.2.1 цієї Генеральної угоди, позичальник зобов'язується погасити кредит у сумі, що призводить до такого перевищення, протягом 5 (п'яти) банківських днів з дня відправлення банком позичальнику повідомлення про необхідність такого погашення. Таке погашення здійснюється у валюті кредиту відповідно до заборгованості.

Строк користування кредитом за цією Генеральною угодою - до 21.11.2020 включно (п. 2.3 генеральної угоди).

Надання кредиту здійснюється у порядку, визначеному у відповідному кредитному договорі (п. 2.5 Генеральної угоди).

Згідно з п.3.4 Генеральної угоди у рамках кредитних договорів Позичальник сплачує Банку комісії та інші платежі, передбачені умовами відповідного кредитного договору.

За приписами п.п. 9.2.11 п. 9.1 Генеральної угоди позичальник підтвердив та погодився з тим, що є та буде спроможним реалізувати проект у повному обсязі відповідно до розробленого позичальником плану його реалізації.

У п.п. 9.2.12 п. 9.1 Генеральної угоди зазначено, що позичальник підтвердив та погодився з тим, що перед укладенням цієї Генеральної угоди йому повідомлено банком усю необхідну інформацію щодо умов надання кредиту. Позичальник ознайомлений з усіма положеннями цієї Генеральної угоди, у тому числі зі своїми обов'язками та необхідністю їх належного і своєчасного виконання, відповідальністю тощо. У позичальника відсутні заперечення щодо будь-яких відповідних умов цієї Генеральної угоди.

Відповідно до п. 12.2.1 п. 12.2 будь-які зміни та доповнення до цієї Генеральної угоди можуть бути внесені тільки за згодою сторін та оформлюються, якщо інше не передбачено цією Генеральною угодою, додатковими угодами (правочинами), які підписуються повноважними представниками сторін та скріплюються відбитками печаток сторін.

Крім того, в межах лімітів, визначених п. 2.2 Генеральної угоди, 22.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО АВТО ІНВЕСТ» (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 27113К28 із внесеними змінами та доповненнями, відповідно до п. 2.1, п. 2.2 якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за кредитом, комісії та інші платежі за цим договором. Кредит надається позичальнику шляхом відкриття невідновлюваної кредитної лінії.

Відповідно до п.п. 2.3.1 п. 2.3 кредитного договору ліміт кредитної лінії - еквівалент 120 000 000,00 грн. Валюта кредитування - долари США. Сума основного боргу у валюті кредиту в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на кожну поточну дату не може перевищувати суму ліміту кредитної лінії, зазначену в першому абзаці цього підпункту договору.

Ліміт кредитної лінії протягом строку дії цього договору може бути змінений у порядку, що передбачений п. 4.1 цього договору (п. 2.3.2 кредитного договору).

Згідно з п.п. 2.5, 5.5 кредитного договору кредит надається позичальнику на рефінансування заборгованості позичальника перед ПАТ "Златобанк" за кредитним договором від 11.02.2013 № 29/1/13-К у сумі 7 550 000,00 доларів США, а також на часткове фінансування інвестиційного проекту з завершення будівництва мультибрендового автомобільного центру "Автомобільний Мегаполіс НІКО".

Відповідно до п.3.2.2.2 кредитного договору розмір ставки комісії за управління змінюється у випадках та в порядку, що передбачені у п.4.3 цього договору.

Розмір ставки комісії за управління змінюється залежно від виконання Позичальником умов договору, Генеральної угоди: у разі невиконання/порушення Позичальником зобов'язань, визначених пп.9.2.12, 9.2.15-9.2.17 цього договору, розмір ставки комісії за управління, визначений у пп.3.2.2.2.1 цього договору, збільшується на 0,085 процентних пункти за кожне таке порушення, на період, починаючи з першого дня другого місяця кварталу, наступного за кварталом, у якому Позичальником порушені зобов'язання, визначені пп.9.2.12, 92.15-92.17 цього договору, та закінчуючи останнім днем першого місяця (включно) кварталу, наступного за кварталом, в якому Позичальником виконано зазначені зобов'язання (пп.4.3.1.1); у разі невиконання/порушення Позичальником зобов'язань, визначених п.9.2.19, 9.2.20 цього договору, розмір ставки комісії за управління, визначений у пп.3.2.2.2.1 цього договору, збільшується на 0,085 процентних пункти, починаючи з дати, наступної за датою невиконання/порушення зазначених зобов'язань, і закінчуючи датою їх виконання. (пп.4.3.1.2)

Пунктом 5.10 кредитного договору сторони погодили, що Банк припиняє надання кредиту, зокрема, у випадках, коли позичальником порушено виконання будь-якого зобов'язання за цим договором (крім зазначених у пп. пп. 9.2.12, 9.2.15-9.2.17, 9.2.19-9.2.20, 9.2.14.2-9.2.14.5, 9.2.13.3, 9.2.27-9.2.28 цього договору) та/або порушено виконання будь-якого зобов'язання за Генеральною угодою, крім зобов'язань, за невиконання яких згідно з умовами цього договору передбачено зменшення ліміту заборгованості, збільшення розміру комісії за управління або застосування штрафної санкції.

Позичальник зобов'язався, зокрема, у строк до 01.01.2014 року перевести на рахунки Позичальника, відкриті у банку, та підтримувати загальні грошові надходження, таким чином, щоб частка загальних грошових потоків Позичальника за квартал, що аналізується, була не менше 100% від загального розміру грошових потоків Позичальника за відповідний квартал. (пп.9.2.12 кредитного договору)

Відповідно до п. п. 11.2.12, 11.2.14 кредитного договору позичальник підтвердив, що є та буде спроможним реалізувати проект у повному обсязі відповідно до розробленого позичальником плану його реалізації; перед укладенням цього договору позичальнику повідомлено Банком усю необхідну інформацію щодо умов надання кредиту; позичальник ознайомлений з усіма положеннями цього договору, у тому числі зі своїми обов'язками та необхідністю їх належного і своєчасного виконання, відповідальністю тощо; у позичальника відсутні заперечення щодо будь-яких відповідних умов цього договору.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за Генеральною кредитною угодою №27113N6 від 22.11.2013 року 22.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно - імпортний банк України» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО ФОРВАРД МЕГАПОЛІС» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО АВТО ІНВЕСТ» (Позичальник-1), Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО ПРАЙМ МЕГАПОЛІС» (Позичальник-2), Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО ІСТЛАЙН МЕГАПОЛІС» (Позичальник-3), Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО АВАНТ МЕГАПОЛІС» (Позичальник-4), Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО ДІАМАНТ МЕГАПОЛІС» (Позичальник-5), Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО ТЕНДЕНС АВТО» (Позичальник-6), Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО СКАЙЛАЙН МОТОРС» (Позичальник-7) було укладено Договір поруки №27113Р42, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався перед Кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання Позичальником, а також будь - якими правонаступниками Позичальника, основного зобов'язання.

У розділі 1 договору поруки зазначено, що основне зобов'язання - зобов'язання Позичальника, передбачені кредитною угодою, щодо відшкодування суми кредиту, процентів, комісій, штрафних санкцій, а також всіх та будь - яких витрат, пов'язаних з наданням та обслуговуванням кредиту.

Згідно з п.2.1 договору поруки Поручитель підтверджує, зокрема, що він ознайомився з умовами кредитної угоди (включаючи всі додатки до кредитної угоди, що є чинними на дату укладання цього договору), поінформований про фінансово - економічний стан позичальника і повністю розуміє свої обов'язки за цим договором (пп.2.1.6); укладенням цього договору Поручитель надає свою згоду на забезпечення порукою, наданою цим Договором, всіх зобов'язань позичальника (його правонаступників) за кредитною угодою, у тому числі з урахуванням всіх змін та доповнень до кредитної угоди, що будуть внесені до кредитної угоди у майбутньому (пп.2.1.7); укладенням цього Договору Поручитель надає Кредитору та Позичальнику (його правонаступникам) свою згоду на внесення ними будь - яких змін та/або доповнень до кредитної угоди, у тому числі щодо зміни змісту основного зобов'язання, внаслідок чого може збільшитися обсяг відповідальності поручителя, без отримання додаткових згод поручителя, без отримання додаткових згод поручителя на внесення таких змін та доповнень (пп.2.1.8).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач збільшив комісії за управління кредитною лінією, починаючи з травня 2015 року, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, проте жодних повідомлень про таке підвищення останній не отримував та не надавав згоди на таке підвищення. Таким чином, просить Суд визнати поруку за Договором поруки №27113Р42 від 22.11.2013 року припиненою.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ФОРВАРД МЕГАПОЛІС» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений в ст.16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Способи захисту права власності врегульовано главою 29 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач збільшив комісії за управління кредитною лінією, починаючи з травня 2015 року, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, проте жодних повідомлень про таке підвищення останній не отримував та не надавав згоди на таке підвищення. Таким чином, просить Суд визнати поруку за Договором поруки №27113Р42 від 22.11.2013 року припиненою.

Главою 50 Цивільного кодексу України визначені правові засади припинення зобов'язання.

Так, статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

За змістом ст.ст. 559, 598 Цивільного кодексу України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, тому виходячи із загальних засад цивільного законодавства і господарського судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін, у разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ст. 559 ЦК України, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верхового Суду України від 21.05.2012 року у справі №6-20цс11.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Припинення поруки означає, що кредитор позбавляється можливості звернутись із вимогою до поручителя про виконання його зобов'язання за договором поруки у зв'язку з припиненням такого зобов'язання поручителя.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що припинення поруки спричинюють такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо.

Водночас порука не припиняється, якщо поручитель надав свою згоду на зміну умов основного зобов'язання. Згода поручителя надається в порядку та у спосіб, який передбачений договором поруки.

Закон пов'язує припинення договору поруки із зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного зобов'язання забезпеченого порукою. Договором поруки передбачено можливість зміни розміру процентів та строків їх сплати в кредитних договорах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.01.2011 року у справі №5020-10/012.

Закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору.

Отже, на зміну умов основного договору, унаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається і такі зміни не є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України.

Таким чином, згідно із частиною першою статті 559 ЦК України підставою для припинення поруки є сукупність двох умов, а саме: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі №6-160цс13.

Згода поручителя на збільшення обсягу його відповідальності має бути очевидною і наданою в спосіб, передбачений договором поруки. (постанова Верховного Суду України від 05 червня 2013 року у справі №6-43цс13)

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з п.2.1 договору поруки Поручитель підтверджує, зокрема, що він ознайомився з умовами кредитної угоди (включаючи всі додатки до кредитної угоди, що є чинними на дату укладання цього договору), поінформований про фінансово - економічний стан позичальника і повністю розуміє свої обов'язки за цим договором (пп.2.1.6); укладенням цього договору Поручитель надає свою згоду на забезпечення порукою, наданою цим Договором, всіх зобов'язань позичальника (його правонаступників) за кредитною угодою, у тому числі з урахуванням всіх змін та доповнень до кредитної угоди, що будуть внесені до кредитної угоди у майбутньому (пп.2.1.7); укладенням цього Договору Поручитель надає Кредитору та Позичальнику (його правонаступникам) свою згоду на внесення ними будь - яких змін та/або доповнень до кредитної угоди, у тому числі щодо зміни змісту основного зобов'язання, внаслідок чого може збільшитися обсяг відповідальності поручителя, без отримання додаткових згод поручителя, без отримання додаткових згод поручителя на внесення таких змін та доповнень (пп.2.1.8).

Суд зазначає, що при укладенні Договору поруки №27113Р42 від 22.11.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «НІКО ФОРВАРД МЕГАПОЛІС» підтвердило факт обізнаності з умовами Генеральної кредитної угоди №27113N6 від 22.11.2013 року, Кредитного договору №27113К28 від 22.11.2013 року, які, зокрема, передбачають право банку змінити розмір ставки комісії за управління кредитом у разі невиконання/порушення Позичальником зобов'язань, визначених умовами вказаних договорів. За таких підстав, при укладанні Договору поруки №27113Р42 від 22.11.2013 року Позивач надав згоду на підвищення розміру комісії за управління кредитом у випадках, передбачених кредитним договором.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що оскільки будь-яких змін, про внесення яких кредитор був зобов'язаний повідомити та отримати згоду від поручителя, до кредитного договору не вносились, а Товариство з обмеженою відповідальністю «НІКО ФОРВАРД МЕГАПОЛІС» зобов'язалось солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, умовами якого передбачено збільшення розміру комісії за управління кредитом за невиконання боржником зобов'язань, передбачених п.9.2.12 кредитного договору, а тому нарахування банком комісії за управління кредитом не збільшило обсяг відповідальності поручителя.

Згідно із статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ФОРВАРД МЕГАПОЛІС» до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» про визнання поруки за договором поруки №27113Р42 від 22.11.2013 року припиненою задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ФОРВАРД МЕГАПОЛІС» до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» про визнання поруки за договором поруки №27113Р42 від 22.11.2013 року припиненою - відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 21 березня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин