ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.03.2016 Справа № 905/626/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Гринько С.Ю., при секретарі судового засідання Татарині Б.Т., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», м. Нікополь

до відповідача - Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь

про стягнення 209556,67 грн.

за участю представника позивача ОСОБА_1 довіреність від 01.03.2016 р. № 56-4016

СУТЬ СПОРУ:

16.02.2016 р. позивач звернувся до господарського суду в позовом про стягнення з відповідача штрафних санкцій за неналежне виконання грошового зобовязання за договором поставки №151506/1406397 від 05.12.2014 р. в розмірі 209556,67 грн., з яких: 196908,13 грн. пеня, 12648,54 грн. 3% річних.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на договір поставки №151506/1406397 від 05.12.2014 р., специфікації, залізничні накладні, довідки Приватбанку про надходження коштів на рахунок позивача від відповідача.

29.02.2016 р. позивач надіслав до суду клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

12.03.2016 р. відповідач надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

11.03.2016 р. відповідач надіслав до суду заяву про надання відстрочки виконання рішення строком на 4 місяці, у звязку з тим, що загострення соціально-політичної ситуації протягом минулого року, військова агресія, анексія Криму та бойові дії на сході країни унеможливили ведення керованої економічної діяльності на частині території країни, в тому числі й місці знаходження відповідача.

28.03.2016 р. позивач надав заперечення на заяву відповідача про відстрочку виконання рішення, з тих підстав, що позивач теж знаходиться в скрутному фінансовому становищі, відповідно до звіту про фінансові результати за 2015 рік, чистим фінансовим результатом є збиток на 8471000,00 грн., станом на 01.01.2016 р. кредиторська заборгованість за товари, роботи та послуги складає ,00 грн.

Господарський суд вправі вирішити спір без явки представника відповідача за достатністю документів для вирішення спору по суті відповідно до ст. 75 ГПК України.

Перевіряючи надані позивачем документи до позовної заяви, якими він обґрунтовує позовні вимоги, клопотання сторін, заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини та їх повноту, надавши юридичну оцінку цим обставинам, суд -

ВСТАНОВИВ:

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача штрафних санкцій за несвоєчасне виконання грошового зобовязання щодо договору поставки № 151506/1406397 від 05.12.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

При дослідженні тексту договору, на якій посилається позивач як на підставу своїх вимог, господарським судом встановлено, що за підписаним керівниками підприємств договором поставки № 151506/1406397 від 05.12.2014 р. постачальник (позивач) поставляє, а покупець (відповідач) приймає і оплачує феросплави в строк з 01.07.2015 р. по 31.12.2015 р. на умовах, кількості та строки, вказані в специфікаціях.

Поставка товару виконується шляхом перевезення залізницею (п. 2.1), станція вантажоотримувача: ст. Маріуполь сортувальний Донецької залізниці.

Відповідно до п. 3.4 покупець оплачує товар шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника протягом 30 банківських днів з дати поставки товару. Постачальник повідомляє покупця про дату поставки товару за допомогою електронного або факсимільного звязку.

За невиконання або неналежне виконання умов договору, сторони несуть відповідальність згідно з діючим законодавством України (п. 7.1).

У разі порушення покупцем строків оплати за поставлений товар, передбачений договором поставки, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді, за кожний день прострочки.

Враховуючи, що договір має всі істотні умови для даного виду, він вважається судом укладеним.

За своїм змістом та правовою природою договір № 151506/1406397 від 05.12.2014 р., на який позивач посилається як на підставу своїх вимог, є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону і укладеного договору. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно специфікації № 1 від 01.07.2015 р. постачальник (позивач) повинен був поставити відповідачу феросиликомарганець в кількості 1200 метричних тон сплавів (+/- 5%) на загальну суму 27114148,00 грн. (з ПДВ) в липні 2015 р.

Відповідно специфікації № 2 від 01.07.2015 р. постачальник (позивач) повинен був поставити відповідачу високовуглецевий феромарганець в кількості 800 метричних тон сплавів (+/- 5%) на загальну суму 16232832,00 грн. (з ПДВ) в липні 2015 р.

Відповідно специфікації № 3 від 01.07.2015 р. постачальник (позивач) повинен був поставити відповідачу феросиліцій в кількості 200 метричних тон сплавів (+/- 5%) на загальну суму 5812564,80 грн. (з ПДВ) в липні 2015 р.

Відповідно специфікації № 4 від 03.07.2015 р. постачальник (позивач) повинен був поставити відповідачу феросиліцій в кількості 1000 метричних тон сплавів (+/- 5%) на загальну суму 29323800,00 грн. (з ПДВ) в липні 2015 р.

Відповідно специфікації № 5 від 03.07.2015 р. постачальник (позивач) повинен був поставити відповідачу феросилікомарганець в кількості 1500 метричних тон сплавів (+/- 5%) на загальну суму 36005490,00 грн. (з ПДВ) в липні 2015 р.

Відповідно специфікації № 6 від 05.07.2015 р. постачальник (позивач) повинен був поставити відповідачу феросиліцій в кількості 200 метричних тон сплавів (+/- 5%) на загальну суму 5945944,80 грн. (з ПДВ) в липні 2015 р.

Відповідно специфікації № 7 від 03.08.2015 р. постачальник (позивач) повинен був поставити відповідачу феросилікомарганець в кількості 600 метричних тон сплавів (+/- 5%) на загальну суму 13644446,40 грн. (з ПДВ) в серпні 2015 р.

Відповідно специфікації № 8 від 03.08.2015 р. постачальник (позивач) повинен був поставити відповідачу високовуглецевий феромарганець в кількості 800 метричних тон сплавів (+/- 5%) на загальну суму 16935139,20 грн. (з ПДВ) в серпні 2015 р.

Відповідно специфікації № 9 від 03.08.2015 р. постачальник (позивач) повинен був поставити відповідачу феросиліцій в кількості 200 метричних тон сплавів (+/- 5%) на загальну суму 5628144,00 грн. (з ПДВ) в серпні 2015 р.

Відповідно специфікації № 11 від 03.08.2015 р. постачальник (позивач) повинен був поставити відповідачу високо вуглецевий феромарганець в кількості 60 метричних тон сплавів (+/- 5%) на загальну суму 1323374,40 грн. (з ПДВ) в серпні 2015 р.

Відповідно специфікації № 12 від 06.08.2015 р. постачальник (позивач) повинен був поставити відповідачу феросиліцій в кількості 1000 метричних тон сплавів (+/- 5%) на загальну суму 28984524,00 грн. (з ПДВ) в серпні 2015 р.

Вищезазначений товар був поставлений відповідачу шляхом перевезення залізницею, що підтверджується доданими до справи залізничними накладними.

07.08.2015 р. на підставі специфікації № 7, за залізничними накладними № 45956984, № 45956943, № 45956950, № 45956893, №45956976 було поставлено 343,33 базових тон феросилікомарганцю на суму 7642971,68 грн. Кінцевою сплатою, відповідно до умов договору є 21.09.2015 р., станом на день фактичної оплати 28.09.2015 р., термін прострочення виконання грошового зобовязання склав 6 днів.

09.08.2015 р. на підставі специфікації № 9, за залізничною накладною № 46013264 було поставлено 67,1 базових тон феросиліцію на суму 1917326,72 грн. Кінцевою сплатою, відповідно до умов договору є 21.09.2015 р., станом на день фактичної оплати 28.09.2015 р., термін прострочення виконання грошового зобовязання склав 6 днів.

09.08.2015 р. на підставі специфікації № 8, за залізничними накладними № 46013215, № 46012993, № 46013306 було поставлено 203,7 базових тон феромарганцю на суму 4305413,78 грн. Кінцевою сплатою, відповідно до умов договору є 21.09.2015 р., станом на день фактичної оплати 28.09.2015 р., термін прострочення виконання грошового зобовязання склав 6 днів.

13.08.2015 р. на підставі специфікації № 11, за залізничною накладною № 46135109 було поставлено 60,79 базових тон феромарганцю на суму 1339581,00 грн. Кінцевою сплатою, відповідно до умов договору є 25.09.2015 р., станом на день фактичної оплати 28.09.2015 р., термін прострочення виконання грошового зобовязання склав 2 дні.

13.08.2015 р. на підставі специфікації № 12, за залізничними накладними № 46135083, № 46135075, № 46135091, № 46135059, № 46135067 було поставлено 331,2 базових тон феросиліцію на суму 9699771,14 грн. Кінцевою сплатою, відповідно до умов договору є 25.09.2015 р., станом на день часткової оплати (5000000,00 грн.) 29.09.2015 р., термін прострочення виконання грошового зобовязання склав 3 днів. Станом на 01.10.2015 р. даний борг у розмірі 4699771,74 грн. був сплачений покупцем повністю, термін прострочення склав 5 днів.

15.08.2015 р. на підставі специфікації № 7, за залізничними накладними № 46205126 було поставлено 270,02 базових тон феросилікомарганцю на суму 6061738,40 грн. Кінцевою сплатою, відповідно до умов договору є 28.09.2015 р., станом на день часткової оплати (1061738,40 грн.) 01.10.2015 р., термін прострочення виконання грошового зобовязання склав 2 дні. Станом на 02.10.2015 р. даний борг у розмірі 5000000,00 грн. був сплачений покупцем повністю, термін прострочення склав 3 дні.

16.08.2015 р. на підставі специфікації № 8, за залізничними накладними № 46218343, № 46218558, № 46218350 було поставлено 203 базових тон феромарганцю на суму 4287808,85 грн. Кінцевою сплатою, відповідно до умов договору є 28.09.2015 р., станом на день фактичної оплати 01.10.2015 р., термін прострочення виконання грошового зобовязання склав 2 дні.

16.08.2015 р. на підставі специфікації № 9, за залізничними накладними № 46218335 було поставлено 67,62 базових тон феросиліцію на суму 1909486,73 грн. Кінцевою сплатою, відповідно до умов договору є 28.09.2015 р., станом на день фактичної оплати 01.10.2015 р., термін прострочення виконання грошового зобовязання склав 2 дні.

Прострочення відповідачем грошового зобовязання стало для позивача підставою для стягнення з відповідача пені в розмірі 196908,13 грн. та 3% річних в розмірі 12648,54 грн.

З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Доведено, що відповідачем не були виконанні належним чином зобовязання щодо оплати товару, і це стало підставою для застосування господарських санкцій у вигляді застосування ст. 625 Цивільного кодексу України щодо стягнення 12648,54 грн. 3% річних, а також відповідно до п. 7.6 договору пеню в розмірі 196908,13 грн.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

Вирішуючи вимогу щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 196908,13 грн., розрахунок якої здійснений відповідно до виникнення кількох боргових зобов'язань, тобто по кожному з них, господарський суд виходить з наступного.

При нарахуванні пені застосовуються строки позовної давності згідно діючого законодавства (п.3 ст.267 Цивільного кодексу України) на дату кінця розрахункового періоду за заявою відповідача.

Вимоги ст. 232 ГК України, за якою нарахування штрафних санкцій за прострочку виконання зобовязань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців з дня, коли зобовязання повинно було бути виконано (на дату кінця розрахункового періоду).

При стягненні пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання застосовується правова норма Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», якою врегульовано обмеження строку нарахування пені і розміру, який не повинен перевищувати подвійну облікову ставку НБУ від суми боргу і шестимісячний строк.

Суд, перевіривши правильність розрахунку пені, визнає його вірним, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 196908,13 грн. підлягають задоволенню, як обґрунтовані.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відтак, встановлені статтею 625 ЦК України відсотки річних та інфляційні витрати підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання зобовязання. Таке нарахування є не зобовязанням кредитора, а його законним правом.

Позивач скористувався своїм правом і вимагає з винної сторони у простроченні грошового зобовязання сплати 3% річних в сумі 12648,54 грн.

Враховуючи, що матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем строків оплати товару, господарський суд, провівши власний розрахунок, задовольняє вимоги позивача в частині 3% річних за весь час прострочення в заявленої сумі.

Оскільки доведені підстави для стягнення заборгованості, господарський суд задовольняє вимоги позивача в повному обсязі.

Щодо заяви відповідача про надання відстрочки виконання рішення, суд зазначає наступне:

Відповідно до п.6 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право розстрочити його виконання.

Підставою для вчинення вказаних дій є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Пунктом 7.2 постанови № 9 від 17.10.2012р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» встановлено, що вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Одночасно, судом також приймаються до уваги можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом.

Обґрунтовуючи подану заяву, відповідач посилається на загострення соціально-політичної ситуації протягом минулого року, військова агресія, анексія Криму та бойові дії на сході країни унеможливили ведення керованої економічної діяльності на частині території країни, в тому числі й місці знаходження відповідача, у звязку з чим, він знаходиться у скрутному фінансовому становищі.

На підтвердження своєї заяви відповідачем надано звіт про фінансові результати за 9 місяців 2015р.

Позивач надав заперечення від 25.03.2016 р. № 3462-4016 на заяву відповідача про відстрочку виконання рішення, згідно якої позивач теж знаходиться в скрутному фінансовому становищі, відповідно до звіту про фінансові результати за 2015 рік, чистим фінансовим результатом є збиток на 8471000,00 грн., станом на 01.01.2016 р. кредиторська заборгованість за товари, роботи та послуги складає ,00 грн.

Господарський суд приймає до уваги той факт, що позивачем у скрутному фінансовому положенні прийняті всі міри для виконання в повному обсязі умов договору і предметом даного спору є не стягнення боргу за зобовязаннями, а застосування наслідків за несвоєчасне виконання відповідачем зобовязання.

Приймаючи до уваги, що відповідач просить відстрочку виконання рішення тільки на 4 місяця, господарський суд задовольняє цю вимогу.

Приймаючи до уваги, що з вини відповідача виник цей спір, на нього покладаються витрати по сплаті судового збору в розмірі, сплаченому позивачем.

Керуючись статтями 49, 75, 82, 84, п.6 ст.83, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» штрафних санкцій в розмірі 209556,67 грн., з яких: 196908,13 грн. пеня, 12648,54 грн. 3% річних, задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (, 87504, м. Маріуполь, вул. Левченка, буд. 1) на користь Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» (, 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310) 196908,13 грн. пені, 12648,54 грн. 3% річних.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Донецької області на 4 місяці з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя С.Ю. Гринько