РІШЕННЯ

29.03.2016Справа №910/4397/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/4397/16

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ,

до комунального підприємства «Київський метрополітен», м. Київ, і Департамента комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ,

про зобов'язання укласти додаткову угоду про внесення змін до договору від 01.06.2012 № 373,

за участю представників:

позивача - не заявилися;

відповідача - Швед Я.О. (довіреність від 26.01.2016 № 37);

третьої особи - Шумінська Ю.Ю. (довіреність від 04.01.2016 № 062/02/07-26).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до комунального підприємства «Київський метрополітен» (далі - Підприємство) та Департамента комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації; далі - Департамент) про зобов'язання укласти додаткову угоду про внесення змін до договору від 01.06.2012 № 373 (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2016 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 29.03.2016.

28.03.2016 відповідач-1 подав суду документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі та відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність підстав для зобов'язання укласти додаткову угоду про внесення змін до Договору.

29.03.2016 відповідач-2 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог і просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Представники відповідачів у судовому засіданні 29.03.2016 надали пояснення по суті спору; проти задоволення позовних вимог заперечили повністю.

Представники позивача у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду про порушення провадження не виконали.

Ухвалу Господарського суду міста Києва було надіслано учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 29.03.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складався протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників відповідачів, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.06.2012 Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації; далі - Управління) (орендодавець), Підприємством (одержувач коштів) і ФОП ОСОБА_1 (орендар) було укладено Договір, за умовами якого:

- орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради від 12.04.2012 № 115 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, далі - об'єкт оренди, що знаходиться за адресою: станція метро «площа Льва Толстого», для торгівлі непродовольчими товарами (пункт 1.1 Договору);

- об'єктом оренди є частина переходу, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 32,9 кв. м. (пункт 2.1 Договору);

- сторонами встановлено, що Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 01.04.2012 до 27.07.2013 (пункт 9.1 Договору);

- Договір припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено (пункт 9.4 Договору);

- у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені Договором. Зазначені дії оформлюються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною Договору (пункт 9.7 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, позивачем ФОП ОСОБА_1; від Управління заступником начальника Шмуляром О.В., якиї діяв на підставі положення; від відповідача-1 начальником управління Рудницькою І.О., яка діяла на підставі довіреності від 03.02.2012 № 24-Н, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не визнано недійсним.

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, укладений учасниками процесу Договір за своєю правовою природою є договором з оренди комунального майна.

У відповідності до приписів статті 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

На думку позивача, відсутні підстави для відмови в оренді комунального майна, а тому відповідачі зобов'язані укласти додаткову угоду про внесення змін до Договору щодо продовження строку його дії на термін до 20.07.2017 на тих самих умовах, які передбачені ним.

ФОП ОСОБА_1 звертався до Департамента листом від 11.09.2014 № 122 з проханням продовжити термін дії Договору шляхом укладення додаткової угоди.

Разом з тим, позивач вказує на те, що відповідачі в порушення чинного законодавства України додаткову угоду не уклали.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходилися такі справи:

- № 910/31401/15 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Підприємства; Департамента; Київської міської ради (далі - КМР) про визнання Договору продовженим;

- № 910/27761/15 за позовом Підприємства до ФОП ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент, про виселення з орендованого майна, зобов'язання вчинити дії та стягнення 33 791,16 грн. боргу за Договором.

Відповідно до частини третьої статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.01.2016 зі справи № 910/31401/15, яке не оскаржувалося в апеляційному порядку та набрало законної, що підтверджується інформацією, розміщеною у Єдиному державному реєстрі судових рішень, у задоволенні позову відмовлено та встановлено таке:

- позивач вказує на те, що повідомлення про припинення дії Договору не отримував, а тому Договір є продовженим до 21.03.2016;

- наказом Головного управління комунальної власності м. Києва від 23.04.2003 № 98 за Підприємством на праві повного господарського відання закріплено майно, зокрема вестибюль станції метро «Площа Льва Толстого»;

- Підприємством 05.08.2013 було вручено особисто ФОП ОСОБА_1 повідомлення від 01.08.2013 № 656-Н3к про припинення Договору у зв'язку з закінченням його строку дії 31.07.2013, відсутність наміру продовжувати договір оренди на новий термін, у зв'язку з чим Підприємство вимагало передати об'єкт оренди за актом приймання-передачі. Дане повідомлення також було надіслано поштою;

- судом встановлено, що строк дії Договору припинився 27.07.2013;

- рішенням КМР від 22.09.2011 № 34/6250 затверджено Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, яким визначено, що підставою для укладення договору оренди є рішення КМР про передачу об'єкта в оренду;

- відповідно до пункту 3.2 статуту Підприємства предметом діяльності зокрема є орендні, в тому числі лізингові операції за згодою власника;

- згідно із статтею 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» державну політику у сфері оренди здійснюють органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності;

- доказів того, що органом уповноваженим управляти майном комунальної власності територіальної громади міста Києва прийнято рішення про надання дозволу ФОП ОСОБА_1 переукласти або продовжити оренду приміщення за Договором не подано.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.2016 зі справи № 910/27761/15, залишеним без змін за результатами апеляційного (постанова Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2016) перегляду, позов задоволено; виселено ФОП ОСОБА_1 з орендованого майна; зобов'язано ФОП ОСОБА_1 у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішення суду законної сили демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції, що належать останньому та знаходяться за адресою: станція метро «Площа Льва Толстого»; стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь Підприємства 29 879,42 грн. основного боргу, 191,49 грн. 3% річних, 3 720,25 грн. пені, 3 654 грн. судового збору, та встановлено таке:

- у зв'язку із закінченням терміну дії Договору, листом від 01.08.2013 № 656-НВК Підприємство повідомило ФОП ОСОБА_1 про закінчення терміну дії Договору, а також вимагало протягом 10 днів з моменту отримання зазначеного повідомлення звільнити об'єкт оренди та передати його за актом приймання-передачі;

- натомість, ФОП ОСОБА_1 в порушення умов Договору об'єкт оренди не передав;

- крім того, станом на 22.09.2015 у ФОП ОСОБА_1 існує заборгованість по орендній платі за Договором у розмірі 29 879,42 грн.

Таким чином вказаними рішеннями встановлено, що Договір припинив свою дію; у позивача наявна заборгованість з орендної плати, що свідчить про неналежне виконання умов Договору; відповідач-1 належним чином, у порядку визначеному Договором повідомив про небажання продовжувати дію Договору.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частин першої - другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно із частинами першою - четвертою статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Судом встановлено, що позивач надіслав пропозицію укласти додаткову угоду до Договору (лист від 11.09.2014) після закінчення строку його дії (27.07.2013).

Чинним законодавством України не передбачено можливість укладення додаткових угод до договорів, які припинили свою дію.

Крім того, в судовому порядку встановлено неналежне виконання позивачем умов Договору та прийнято рішення, яке набрало законної сили про виселення ФОП ОСОБА_1 з орендованого майна.

Саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається, заявляючи позовні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Позивач не подав суду належних та допустимих доказів (у розумінні статі 32 ГПК України) наявності обставин та підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене у позові слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 04.04.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук