КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2016 р. Справа№ 6/521

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Сухового В.Г.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Євдокимові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

на ухвалу Господарського суду м. Києва

від 25.01.2016

у справі № 6/521 (суддя Ковтун С.А.)

на дії Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві,

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта»,

до 1) Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»,

2) Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»,

про зобов'язання не чинити перешкоди у розпорядженні майном,

за участю представників сторін:

від позивача: Мануілова Я.І - представник (дов. № 10-889 від 08.12.15);

від відповідача 1: 1) Бєлячкова О.В. - представник (дов. № 2-217 від 18.09.15);

2) Василенко А.О. - представник (дов. № 2-254 від 12.11.15);

від відповідача 2: 1) Федорова Т.В. - представник (дов. № 14-101 від 07.09.15);

2) Громніцький Ю.П. - представник (дов. № 14-132 від 13.05.14);

від ДВС: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2011 позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задоволено повністю. Зобов'язано Дочірню компанію «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» не чинити перешкод Відкритому акціонерному товариству «Укрнафта» у здійсненні його права власності на природний газ загальним обсягом 2061805,134 тис.куб.м., у тому числі, у його відборі з підземних сховищ газу та його реалізації промисловим споживачам - виробникам азотних мінеральних добрив, який зберігається в підземних сховищах газу Дочірньої компанії «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України». Зобов'язано Дочірню компанію «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» виконати заявку відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» від 25.10.2010 №6ПГ-12/554а шляхом здійснення відбору природного газу з підземних сховищ газу та передачі його ВАТ «Укрнафта» з оформленням актів приймання-передачі загальним обсягом 2 061 805,134 тис.куб.м. Зобов'язано ПАТ «НАК «Нафтогаз України» включити до балансу надходження та розподілу природного газу по Україні відповідного періоду обсяги газу, визначені заявкою ВАТ «Укрнафта» від 25.10.2010 №6ПГ-12/554а.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2011 у справі №6/521 апеляційні скарги Дочірньої компанії «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» та Публічного акціонерного товариства «НАК «Нафтогаз України» задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2010 скасовано та прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2014 у справі №6/521 постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2011 скасовано. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2011 залишено без змін.

27.05.2014 Господарським судом міста Києва видано накази про примусове виконання рішення суду від 20.01.2011 у справі №6/521.

16.12.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» від 14.12.2015 на дії Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, у якій скаржник просив визнати протиправними дії ВДВС, що пов'язані з прийняттям рішення про внесення подання від 02.12.2015 №57/3 до Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб ПАТ «Укртрансгаз» за невиконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.05.2014 у справі №6/521.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2016 скаргу ПАТ «Укртрансгаз» на дії Відділу Державної виконавчої служби було відхилено.

Не погоджуючись із рішенням суду, Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.01.2016 у справі №6/521 та прийняти нову ухвалу, якою скаргу на дії ВДВС задовольнити у повному обсязі.

Підстави звернення з апеляційною скаргою скаржником обґрунтовані тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали було порушено та неправильно застосовано норми процесуального права, що є підставою для її скасування.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 апеляційна скарга прийнята до провадження судовою колегією у складі: головуючого судді - Мальченко А.О., суддів Агрикової О.В., Жук Г.А., розгляд справи призначено на 09.03.2016.

У зв'язку з перебуванням судді Агрикової О.В. у відпустці, протоколом про автоматичну зміну складу колегії суддів справа № 6/521 передана для розгляду судовій колегії у складі: головуючий суддя Мальченко А.О., судді Жук Г.А., Суховий В.Г. та ухвалою від 09.03.2016 апеляційна скарга прийнята вказаною колегією суддів до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.03.2016 було продовжено строк розгляду апеляційної скарги та відкладено розгляд справи на 21.03.2016 у зв'язку із задоволенням відповідного клопотання позивача.

Позивач скористався правом, наданим статтею 96 Господарського процесуального кодексу України, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні 21.03.2016 представники скаржника та відповідача 2 підтримали вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просили її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає ухвалу законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Відділ Державної виконавчої служби свого уповноваженого представника у судове засідання не направив, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення даній особі поштового відправлення.

Вислухавши думку представників сторін щодо можливості розгляду апеляційної скарги без участі представника Відділу ДВС, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами та за відсутності зазначеного учасника судового процесу.

21.03.2016 в судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби.

Згідно зі статтею 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою державного виконавця Диких О.О. Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 29.07.2014 було відкрито виконавче провадження №44213473 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.05.2014 у справі №6/521 про зобов'язання ПАТ «Укртрансгаз» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» не чинити перешкод ПАТ «Укрнафта» у здійсненні його права власності на природний газ загальним обсягом 2 061 805,134 тис.куб.м. та встановлено строк для самостійного виконання рішення суду - до 05.08.2014 включно.

05.08.2014 скаржник звернувся до Відділу ДВС Печерського РУЮ у м. Києві з заявою вих. №6965/6 про роз'яснення виконання судового рішення, в якій зазначив про існування поважних причин, що ускладнюють виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.05.2014 у справі № 6/521.

Також судом встановлено, що 30.09.2015 на адресу ПАТ «Укртрансгаз» надійшла вимога державного виконавця від 24.09.2015 № 57/3 про виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.05.2014 у справі № 6/521.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.06.2015 ПАТ «Укрнафта» звернулось до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві з вимогою від 10.06.2015 №10/1635 про вчинення виконавчих дій, в якій зазначено, що станом на 11.06.2015 рішення суду у справі №6/521 не виконане та боржником не вчинено жодних дій на його виконання.

10.09.2015 до ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві надійшла скарга ПАТ «Укрнафта» від 03.08.2015 №10/2265 на бездіяльність державного виконавця та начальника відділу ДВС, в якій зазначено про невиконання боржником рішення суду.

У зв'язку з невиконанням судового рішення 24.09.2015 Відділ Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві виніс постанову про накладення на ПАТ «Укртрансгаз» штрафу у розмірі 680,00 грн.

24.09.2015 на адресу боржника було направлено вимогу державного виконавця №57/3 про виконання рішення суду та зобов'язано надати до ВДВС документальне підтвердження його виконання в строк до 02.10.2015.

Відповідач 1 рішення суду не виконав, подав Відділу ДВС клопотання від 13.10.2015 №13090/6 про роз'яснення резолютивної частини рішення суду на підставі положень статей 12, 38 Закону України «Про виконавче провадження».

02.12.2015 ПАТ «Укрнафта» звернулось до ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві із заявою №10/3217, в якій зазначив, що рішення суду у справі №6/521 станом на 02.11.2015 не виконане боржником.

Державним виконавцем направлено на адресу ПАТ «Укртрансгаз» вимогу від 16.11.2015 №57/3 про виконання рішення суду та зобов'язано боржника надати до відділу ДВС документальне підтвердження його виконання у триденний строк після отримання вимоги.

У зв'язку з повторним невиконанням рішення суду 02.12.2015 державним виконавцем Диких О.О. накладено штраф на ПАТ «Укртрансгаз» у розмірі 1 360,00 грн та внесено подання №57/3 про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб боржника за невиконання рішення суду, яке адресовано Печерському РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Скаржник дії ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві щодо внесення відповідного подання вважає протиправними, оскільки судове рішення не виконується ним з поважних причин, у зв'язку з чим звернувся з даною скаргою до суду.

Відповідно до частини 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення скарги на дії Відділу Державної виконавчої служби, находить його обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на наступне.

Порядок та підстави звернення державного виконавця до правоохоронних органів з поданням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності врегульовано статтею 89 Закону України «Про виконавче провадження».

Даною нормою передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина 1 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону (частина 2 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, підставою для звернення до правоохоронних органів з поданням є повторне невиконання боржником рішення суду без поважних причин.

Суд першої інстанції, оцінивши доводи скаржника щодо наявності поважних причин невиконання рішення, які, за твердженням останнього, полягають у відсутності відповідей органу виконання на звернення боржника щодо роз'яснення рішення суду, відхилив їх як безпідставні та такі, які не впливають на виконання рішення.

Звернення до суду з заявою про роз'яснення відповідного рішення суду є правом, яким у рівній мірі Законом України «Про виконавче провадження» наділені як сторона виконавчого провадження, так і державний виконавець (пункт 8 частини 3 статті 11, стаття 34 даного Закону). Дані норми кореспондуються з порядком роз'яснення рішення, визначеним статтею 89 ГПК України.

Отже, звернення до суду із заявою про роз'яснення рішення - це право державного виконавця, здійснення якого обумовлено виключно суб'єктивним розумінням державним виконавцем рішення, а не його сприйняттям учасниками виконавчого провадження чи їхніми діями.

Також не можна вважати поважними причинами невиконання рішення суду доводи ПАТ «Укртрансгаз» про відсутність природного газу в підземних сховищах, оскільки ці доводи були предметом оцінки і розгляду при прийнятті рішення у справі та були відхилені судом.

Крім того, правомірність винесення органом виконання рішень постанови від 24.09.2015 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» штрафу у розмірі 680 грн за невиконання без поважних причин рішення суду встановлена в постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.02.2016 № 826/23693/15, яка набрало законної сили.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що державний виконавець діяв в межах повноважень, наданих йому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно статей 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються судом письмовими та речовими доказами, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь у судовому процесі. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

На переконання колегії суддів, місцевий господарський суд, належним чином дослідивши матеріали справи дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги на дії Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись статтями 43, 33-34, 49, 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.01.2016 у справі №6/521 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського міста Києва від 25.01.2016 у справі №6/521 залишити без змін.

3. Матеріали справи №6/521 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді В.Г. Суховий

Г.А. Жук