ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2016 р. Справа № 918/1393/15

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Конончук С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс"

до Приватного підприємства фірма "Алрі",

Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт",

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад"

про стягнення заборгованості в сумі 9 904 070 грн. 24 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2. довіреність №2 від 12.11.2015р.;

від відповідача-1 - не з'явився;

від відповідача-2 - ОСОБА_3, довіреність №08-12/01 від 08.12.2015р.;

від відповідача-3 - не з явився.

У судовому засіданні 28 березня 2016 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11 грудня 2015 року ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" (далі ТзОВ "Група компаній "Техінсервіс", позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного підприємства фірма "Алрі" (далі ППФ "Алрі", відповідач-1) та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (далі відповідач-2) про стягнення заборгованості в сумі 9 904 070 грн. 24 коп.. Позивач просив стягнути з ППФ "Алрі" 1 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №01/12. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 5 959 120 грн. основного боргу, 741 516 грн. 40 коп. пені, 2 938 791 грн. 68 коп. інфляційних втрат та 264 162 грн. 16 коп. 3% річних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідач-2 неналежно виконав умови договору №110912 від 11.09.2012 року, а саме не оплатив поставлений товар.

Ухвалою суду від 11 грудня 2015 року позовну заяву б/н від 10.12.2015р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/1393/15, розгляд якої призначено на 18 грудня 2015 року. Крім того, відстрочено сплату ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" судового збору за подачу даної позовної заяви в сумі 148 561 грн. 05 коп. на строк до 18 грудня 2015 року.

18 грудня 2015 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Також надійшло клопотання про продовження строку оплати судового збору. (т.1 а.с. 43-44, 46-47)

Ухвалою суду від 18 грудня 2015 року розгляд справи відкладено на 25 грудня 2015 року. Крім того, відстрочено ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" сплату судового збору за подачу даної позовної заяви в сумі 148 561 грн. 05 коп. на строк до 25 грудня 2015 року.

25 грудня 2015 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Також надійшло клопотання про продовження строку оплати судового збору. (т.1 а.с. 59-60, 67-68) Заява прийнята судом до розгляду, оскільки відповідає вимогам ГПК України.

Крім того, 25 грудня 2015 року від представника відповідача-2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. (т.1 а.с. 62-64)

Ухвалою суду від 25 грудня 2015 року розгляд справи відкладено на 25 січня 2016 року. Крім того, відстрочено ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" сплату судового збору в сумі 148 561 грн. 05 коп. на строк до 25 січня 2016 року.

22 січня 2016 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. (т.1 а.с. 77-80) Заява прийнята судом до розгляду, оскільки відповідає вимогам ГПК України.

25 січня 2016 року від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу квитанції про сплату судового збору. (т.1 а.с. 94-95)

Ухвалою суду від 25 січня 2016 року розгляд справи відкладено на 01 лютого 2016 року.

27 січня 2016 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про долучення додаткових документів. (т.1 а.с. 100-254, т.2 1-266)

01 лютого 2016 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про виправлення описки. (т.3 а.с. 7)

Ухвалою суду від 01 лютого 2015 року виправлено описку, допущену в ухвалі суду від 25 січня 2016 року.

Ухвалою суду від 01 лютого 2016 року розгляд справи відкладено на 08 лютого 2016 року.

08 лютого 2016 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання б/н від 08.02.2016р. про продовження строку розгляду справи на 15 днів. (т.3 а.с. 23)

Ухвалою суду від 08 лютого 2016 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено на 18 лютого 2016 року.

18 лютого 2016 року від представника відповідча-2 через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання б/н від 18.02.2016р., в якому останній просить суд не здійснювати технічну фіксацію судового процесу. (т.3 а.с. 33)

Крім того, у судовому засіданні 18 лютого 2016 року представник відповідача-2 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 18 лютого 2016 року розгляд справи відкладено на 25 лютого 2016 року.

24 лютого 2016 року від позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про залучення до справи іншого відповідача. (т.3 а.с. 42-43)

Ухвалою суду від 25.02.2016р. залучено до участі у справі №918/1393/15 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад", як іншого відповідача.

Ухвалою суду від 25 лютого 2016 року у звязку із неявкою в засідання представника відповідача-1 та у звязку із залученням до участі в справі іншого відповідача розгляд справи відкладено на 14 березня 2016 року.

14 березня 2016 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява б/н від 14.03.2016р. про збільшення позовних вимог, в якій останній просить стягнути з Приватного підприємства "Алрі" заборгованість в розмірі 1000 грн.; з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 8 478 860 грн. - основного боргу за поставлений товар за період з 06.06.2014р. по 24.07.2014р., 10 000 грн. - пені, 5 138 189 грн. 16 коп. - інфляційних втрат за період з 29.07.2014р. по 14.03.2016 року, 414 651 грн. 10 коп. - 3% річних за період з 29.07.2014р. по 14.03.2016р.; стягнути солідарно з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 100 000 грн. за договором поруки від 11.09.2012р. №2. (т.3 а.с. 68-71) Заява прийнята судом до розгляду, оскільки відповідає вимогам ГПК України.

23 березня 2016 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про виправлення описки. (т.3 а.с. 89)

Ухвалою суду від 24 березня 2016 року виправлено описку, допущену в ухвалі суду від 14 березня 2016 року.

28 березня 2016 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява б/н від 28.03.2016р. про уточнення позовних вимог, в якій останній просить стягнути з Приватного підприємства "Алрі" заборгованість в розмірі 1000 грн.; з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 8 378 860 грн. - основного боргу за поставлений товар за період з 06.06.2014р. по 24.07.2014р., 10 000 грн. - пені за період 11.06.2014 р. по 16.07.2014 р., 5 138 189 грн. 16 коп. - інфляційних втрат за період з 29.07.2014р. по 14.03.2016 року, 414 651 грн. 10 коп. - 3% річних за період з 29.07.2014р. по 14.03.2016р.; стягнути солідарно з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 100 000 грн. за договором поруки від 11.09.2012р. №2. (т.3 а.с. 93-94) Заява прийнята судом до розгляду, оскільки відповідає вимогам ГПК України.

У судовому засіданні 28 березня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог б/н від 14.03.2016р. та заяви б/н від 28.03.2016р. про уточнення позовних вимог. Просив суд стягнути з Приватного підприємства "Алрі" заборгованість в розмірі 1000 грн.; з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 8 378 860 грн. - основного боргу за поставлений товар за період з 06.06.2014р. по 24.07.2014р., 10 000 грн. пені за період з 11.06.2014р. по 16.07.2014р., 5 138 189 грн. 16 коп. - інфляційних втрат за період з 29.07.2014р. по 14.03.2016 року, 414 651 грн. 10 коп. - 3% річних за період з 29.07.2014р. по 14.03.2016р.; стягнути солідарно з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 100 000 грн. за договором поруки від 11.09.2012р. №2. Крім того, просив стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 206 700 грн..

У судовому засіданні 28 березня 2016 року представник відповідача-2 заперечив проти позову в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві б/н від 24.12.2015р. на позовну заяву. Крім того, до вимог щодо стягнення пені просив суд застосувати строк позовної давності.

У судове засідання, призначене на 28 березня 2016 року, відповідач-1 та відповідач-3 не забезпечили явку своїх повноважних представників, витребуваних судом документів не надали, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням підстав, щодо своєї неявки не направили, однак належним чином були повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, яке містяться в матеріалах даної справи. (т.3 а.с. 84, 88)

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.09.2012 року між ТзОВ Група компаній Техінсервіс (далі - Продавець) та Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт (далі - Покупець) було укладено договір №110912. (далі Договір) (т.1 а.с. 19-20)

Відповідно до п.1.1 Договору, Продавець зобовязується передати у власність Покупцю, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити мелясу бурякову ДСТУ 3696-98 (ГОСТ 30561-98) (далі товар).

Згідно п. 3.1 Договору поставка товару здійснюється на умовах DAP (доставка до місця) відповідно до Інкотермс 2010.

Оплата товару по даному Договору здійснюється Покупцем за кожну поставлену партію товару протягом 2 (двох) банківських днів з моменту його поставки та прийомки на складі Покупця на підставі рахунків-фактур та видаткових накладних (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 5.2 цього Договору у випадку невиконання зобовязань по оплаті товару у розмірі, порядку та строки, передбачені договором, Покупець зобовязується сплатити на користь Продавця пеню у розмірі 0,9 % від суми грошового зобовязання (заборгованості) за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін, їх підписи скріплені відбитками печаток. (належним чином завірена копія долучена до матеріалів справи, оригінал оглянуто у судовому засіданні)

Як встановлено судом, що договірні відносини між позивачем та відповідачем-2 тривають з вересня 2012 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем поставлявся відповідачу-2 товар з 15 вересня 2012 року по 24 липня 2014 року. (т.1 а.с. 101-254, т.2 а.с. 1-259) Однак позивач звернувся з даним позовом про стягнення заборгованості за період з 06.06.2014 року по 24.07.2014 року.

Судом встановлено, що протягом червня-липня 2014 року позивачем було поставлено Державному підприємству спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт продукції на загальну 8 478 860 грн., що підтверджується видатковими накладними: від 06.06.2014 року №ГК-0000530 на суму 328 900 грн., від 07.06.2014 року №ГК-0000531 на суму 217 840 грн..; від 08.06.2014 року №ГК-0000532 на суму 126 580 грн.; від 09.06.2014 року №ГК-0000534 на суму 67 460 грн.; від 10.06.2014 року №ГК-0000537 на суму 289 200 грн.; від 11.06.2014 року №ГК-0000538 на суму 312 980 грн.; від 12.06.2014 року №ГК-0000539 на суму 424 200 грн.; від 13.06.2014 року № ГК-0000540 на суму 428 920 грн.; від 14.06.2014 року №ГК-0000541 на суму 119 820 грн.; від 15.06.2014 року №ГК-0000542 на суму 72 660 грн.; від 16.06.2014 року №ГК-0000543 на суму 182 020 грн.; від 17.06.2014 року №ГК-0000544 на суму 488 660 грн.; від 17.06.2014 року №ГК-0000547 на суму 239 440 грн.; від 19.06.2014 року №ГК-0000550 на суму 380 460 грн.; від 20.06.2014 року №ГК-0000551 на суму 178 800 грн.; від 21.06.2014 року №ГК-0000552 на суму 167 320 грн.; від 22.06.2014 року №ГК-0000553 на суму 75 440 грн.; від 23.06.2014 року №ГК-0000554 на суму 203 280 грн., від 24.06.2014 року №ГК-0000555 на суму 124 080 грн.; від 25.06.2014 року №ГК-0000556 на суму 289 540 грн.; від 26.06.2014 року №ГК-0000557 на суму 187 660 грн.; від 27.06.2014 року №ГК-0000558 на суму 147 740 грн.; від 28.06.2014 року №ГК-0000559 на суму 124 040 грн.; від 29.06.2014 року №ГК-0000560 на суму 44 920 грн.; від 01.07.2014 року №ГК-0000561 на суму 177 440 грн.; від 02.07.2014 року №ГК-0000562 на суму 133 920 грн.; від 03.07.2014 року №ГК-0000563 на суму 222 680 грн.; від 04.07.2014 року №ГК-0000564 на суму 132 600 грн.; від 05.07.2014 року №ГК-0000565 на суму 44 360 грн.; від 07.07.2014 року №ГК-0000566 на суму 331 640 грн.; від 08.07.2014 року №ГК-0000567 на суму 285 860 грн.; від 09.07.2014 року №ГК-0000568 на суму 360 640 грн.; від 10.07.2014 року №ГК-0000569 на суму 341 900 грн.; від 11.07.2014 року №ГК-0000570 на суму 75 360 грн.; від 12.07.2014 року №ГК-0000571 на суму 151 820 грн.; від 14.07.2014 року №ГК-0000572 на суму 58 800 грн.; від 16.07.2014 року №ГК-0000573 на суму 178 720 грн.; від 17.07.2014 року №ГК-0000574 на суму 178 280 грн.; від 18.07.2014 року №ГК-0000575 на суму 88 960 грн.; від 19.07.2014 року №ГК-0000576 на суму 88 680 грн.; від 21.07.2014 року №ГК-0000577 на суму 135 120 грн.; від 22.07.2014 року №ГК-0000578 на суму 45 120 грн.; від 23.07.2014 року №ГК-0000579 на суму 133 120 грн.; від 24.07.2014 року №ГК-0000580 на суму 91 880 грн.. (т.2 а.с. 216-259)

Видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін, їх підписи скріплені печатками.

Відповідачем-2 - Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" не подано доказів оплати заборгованості, що є предметом позову, а також не спростовано факту отримання товару. Таким чином, станом на 28.03.2016 року, за відповідачем-2 рахується заборгованість в сумі 8 478 860 грн..

Судом встановлено, що за період з 06.06.2014р. по 24.07.2014р. заборгованість з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" за поставлений товар не стягувалася.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішенням господарського суду Рівненської області від 29.12.2015р. у справі №918/1389/15 стягнуто з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" заборгованість за поставлений товар згідно договору №110912 від 11.09.2012 року, а саме за період з 01.04.2014р. по 05.06.2014р. в сумі 1 596 981 грн. 60 коп..

У даній справі №918/1393/15 позивач просить стягнути з відповідача-2 заборгованість згідно договору №110912 від 11.09.2012 року, а саме за період з 06.06.2014р. по 24.07.2014р. в сумі 8 478 860 грн., тобто за інший період, який не охоплений у справі №918/1389/15.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1, 7 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як встановлено судом між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України та статтею 193 ГК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" заборгованості в сумі 8 378 860 грн. за поставлений товар є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 5 138 189 грн. 16 коп. інфляційних втрат та 414 651 грн. 10 коп. 3% річних за період з 29.07.2014р. по 14.03.2016р..

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Врахувавши наведені правові норми та перевіривши правильність розрахунків заявлених до стягнення 5 138 189 грн. 16 коп. інфляційних втрат та 414 651 грн. 10 коп. 3% річних, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість.

Крім того, позивач просить стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 10 000 грн. пені за період з 11.06.2014р. по 16.07.2014р..

Разом з тим, у відзиві б/н від 24.12.2015р. на позовну заяву відповідач-2 заявив про застосування строку позовної давності стосовно стягнення пені, зазначивши, що заборгованість за даними позивача виникла за червень 2014 року, то до вимог щодо стягнення пені за даною заборгованістю підлягає застосуванню позовна давність 1 рік, яка закінчилася в червні 2015 року.

Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Так, заявляючи у грудні 2015 року, тобто після спливу більше ніж одного року, вимогу про стягнення пені, яка нараховувалася з червня 2014 року, позивач пропустив строк позовної давності на цю вимогу, а тому в силу ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, що не було враховано судом першої інстанції.

На переконання суду, з урахування заяви про застосування строку позовної давності вимога про стягнення пені не підлягає задоволенню у звязку із пропуском строку позовної давності, оскільки про неоплату поставленого протягом 06.06.2014р. 24.07.2014р. товару позивачеві було відомо через 2 банківські дні з моменту відвантаження кожної партії товару (п.3.2 Договору), тобто з 08.06.2014р. по 26.07.2014р., відтак строк позовної давності закінчився 26.07.2015р., а позов було подано 11.12.2015р.

При цьому, протягом провадження у суді позивач не клопотався про поновлення строку, пропущеного з поважних причин.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що у стягненні 10 000 грн. пені у позові належить відмовити.

Також позивач просить стягнути з Приватного підприємства фірми "Алрі" 1 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №01/12.

Судом встановлено, що 11 вересня 2012 року між Приватним підприємством "Алрі" (далі - Поручитель) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" (далі - Кредитор) було укладено договір поруки №01/12. (далі - Договір поруки) (т.1 а.с. 22)

Відповідно до пункту 1 Договору поруки, Поручитель поручається перед Кредитором грошовою сумою в розмірі 5 000 гривень, за виконання Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (далі - Боржник) зобовязань, що випливають з договору №110912 від 11.09.2012 року., зокрема щодо зобов'язань по оплаті вартості придбаного товару.

Пунктом 2 Договору поруки визначено, що у разі порушення Боржником зобов'язань, забезпечених порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники.

Згідно з пунктом 8 Договору поруки, даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до моменту протягом 3-х років від дати підписання, але не пізніше припинення поруки.

Договір поруки підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих субєктів господарювання.

Частиною 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Таким чином, строк дії договору поруки №01/12 від 11 вересня 2012 року закінчився 11 вересня 2015 року.

З врахуванням вищенаведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" про стягнення з Приватного підприємства фірми "Алрі" 1 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №01/12 задоволенню не підлягають.

Крім того, позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 100 000 грн. за договором поруки від 11.09.2012р. №2.

Судом встановлено, що 11 вересня 2012 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" (далі - Поручитель) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" (далі - Кредитор) було укладено договір поруки №2. (далі - Договір поруки №2) (т.3 а.с. 44)

Відповідно до пункту 1 Договору поруки №2, Поручитель поручається перед Кредитором грошовою сумою в розмірі 100 000 гривень, за виконання Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (далі - Боржник) зобовязань, що виникли з договору купівлі-продажу від 11 вересня 2012 року №11/09/12, який був укладений між Кредитором і Боржником.

Пунктом 3.1. Договору поруки №2 визначено, що у разі порушення Боржником зобов'язань, забезпечених порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором, як солідарні боржники.

Згідно з пунктом 4.3. Договору поруки №2, даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до моменту протягом 5 років від дати підписання, але не пізніше моменту припинення поруки згідно вимог цивільного законодавства.

Договір поруки підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих субєктів господарювання.

Умови договору поруки відповідають нормам ст.ст.553-559 ЦК України.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до пункту 1 Договору поруки №2, відповідальність Поручителя перед Кредитором обмежується сплатою суми в розмірі 100 000 грн.. Поручитель ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" грошове зобовязання на час вирішення спору не виконало, докази сплати коштів суду не надані.

З врахуванням вищенаведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" про солідарне стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 100 000 грн. за договором поруки від 11.09.2012р. №2 підлягають задоволенню.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене в сукупності вбачається, що вимоги позивача про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 8 378 860 грн. заборгованості за період з 06.06.2014р. по 24.07.2014р., 5 138 189 грн. 16 коп. інфляційних втрат та 414 651 грн. 10 коп. 3% річних є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, вимоги позивача про солідарне стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 100 000 грн. за договором поруки від 11.09.2012р. №2 підлягають задоволенню в повному обсязі. У стягненні з Приватного підприємства фірми "Алрі" 1 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №01/12 та у стягненні з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 10 000 грн. пені суд відмовляє.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача-2 та відповідача-3.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 75, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (07400, м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" (04114, м. Київ, пров. Макіївський, 1, ) основну заборгованість за період з 06.06.2014р. по 24.07.2014р. в сумі 8 378 860 (вісім мільйонів триста сімдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят) грн., 5 138 189 (пять мільйонів сто тридцять вісім тисяч сто вісімдесят девять) грн. 16 коп. інфляційних, 414 651 (чотириста чотирнадцять тисяч шістсот пятдесят одну) грн. 10 коп. 3% річних та 205 802 (двісті п'ять тисяч вісімсот дві) грн. 12 коп. витрат по оплаті судового збору.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" (34663, Рівненська обл., Березнівський р-н, с. Кургани, вул. Шляхова,1, ) та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (07400, м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" (04114, м. Київ, пров. Макіївський, 1, ) 100 000 (сто тисяч) грн. за договором поруки від 11.09.2012р. №2.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" (34663, Рівненська обл., Березнівський р-н, с. Кургани, вул. Шляхова,1, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" (04114, м. Київ, пров. Макіївський, 1, ) 735 (сімсот тридцять п'ять) грн. 97 коп. витрат по оплаті судового збору.

В решті позовних вимог про стягнення з Приватного підприємства фірми "Алрі" 1 000 грн. та про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 10 000 грн. пені відмовити.

Накази видати після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано 04.04.2016 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 6 примірників:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (04114, м. Київ, пров. Макіївський, 1);

3-4- відповідачу -1 рекомендованим (33028, м. Рівне, вул. Драгоманова, 19; 33027, м. Рівне, вул. Д. Галицького, 19, оф. 530);

5- відповідачу-2 рекомендованим (07400, м. Бровари, вул. Гагаріна, 16);

6 - відповідачу-3 рекомендованим (34663, Рівненська область, Березнівський район, с. Кургани, вул. Шляхова, 1).