КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2016 р. Справа№ 910/27867/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Євдокимові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства «КАСПІЙ-1»

на рішення Господарського суду м. Києва

від 21.12.2015

у справі № 910/27867/15 (суддя - Грєхова О.А.)

за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен",

до Приватного підприємства «КАСПІЙ-1»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

про виселення з орендованого нерухомого майна,

за участю представників сторін:

від позивача: Акімова А.В. - представник (довіреність № 167 від 25.12.15);

від відповідача: Савченко Н.О. - представник (довіреність № б/н від 25.11.15);

від третьої особи: Костюк О.М. - представник (довіреність №062/02/07-24 від 04.01.2016),

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Київський метрополітен» (надалі - КП «Київський метрополітен», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Каспій-1» (надалі - ПП «Каспій-1», відповідач) про виселення з орендованого нерухомого майна (ролетної конструкції) загальною площею 2,0 кв.м., що знаходиться за адресою: станція метро «Контрактова площа».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2015 позов задоволено повністю. Виселено Приватне підприємство «КАСПІЙ-1» з нерухомого майна (ролетної конструкції), загальною площею 2,0 кв.м., що знаходиться за адресою: станція метро «Контрактова площа» (перехід) та повернуто Комунальному підприємству «Київський метрополітен» по акту приймання-передачі. Стягнуто з Приватного підприємства «КАСПІЙ-1» на користь Комунального підприємства «Київський метрополітен» 1 218,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду, Приватне підприємство «КАСПІЙ-1» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду м. Києва у справі №910/27867/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення судом першої інстанції прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним і неповним дослідженням доказів, порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2016 Приватному підприємству «КАСПІЙ-1» було поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 29.02.2016.

29.02.2016 від ПП «КАСПІЙ-1» надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду у даній справі може вплинути на права та обов'язки Департаменту комунальної власності м. Києва, а тому його необхідно залучити до участі у справі в якості третьої особи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), (надалі - третя особа) та відкладено розгляд справи на 28.03.2016.

У зв'язку з перебуванням судді Сухового В.Г. на семінарі, протоколом про автоматичну зміну складу колегії суддів справа № 910/27867/15 передана для розгляду судовій колегії у складі: головуючий суддя Мальченко А.О., судді Жук Г.А., Дикунська С.Я. та ухвалою суду від 28.03.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження зазначеною колегією суддів.

Позивач скористався правом, наданим статтею 96 Господарського процесуального кодексу України, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Представники позивача та третьої особи проти доводів апеляційної скарги заперечили, вважають їх безпідставними, а судове рішення законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду без змін.

28.03.2016 в судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови апеляційного господарського суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Місцевим господарським судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 14.10.2011 між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (в тексті договору - орендодавець) та Приватним підприємством «КАСПІЙ-1» (в тексті договору - орендар) було укладено договір №183-У(Ор)-11 про передачу майна територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду (надалі - договір), відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення Київради від 28.12.2010 №517/5329 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно - дві ролетні конструкції (надалі - об'єкт оренди), розміщену за адресою: станція метро «Контрактова площа» (перехід), для торгівлі непродовольчими товарами (пункт 1.1. договору).

За умовами пункту 2.1. договору об'єктом оренди є дві ролетні конструкції загальною площею 2,0 кв.м., згідно з викопіюванням з Схем тимчасового розташування МАФ (ролетних конструкцій), що складає невід'ємну частину цього договору.

Відповідно до пункту 2.4. договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі КП «Київський метрополітен».

Пунктом 4.14. договору сторони визначили обов'язок орендаря після припинення дії договору оренди та у разі відмови у продовженні договору оренди протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю.

Згідно з пунктом 9.1. договору, останній вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення Київради від 28.12.2010 №517/5329 діє з 14.10.2011 до 12.10.2014 (2 роки 364 дні).

Закінчення строку, на який було укладено договір, за приписами пункту 9.5. договору є однією з підстав його припинення. Після закінчення строку дії договору, його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради (пункт 9.3. договору).

За правовою природою укладений сторонами договір є договором найму (оренди), за яким, відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно вимог статті 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна норма міститься в частині 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до частини 2 статті 26 вищевказаного Закону договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Факт передачі об'єкта оренди за договором підтверджується актом приймання-передачі майна в оренду від 14.10.2011, підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим печатками господарюючих суб'єктів, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв ролетні конструкції інв. №0009171, інв. №0009122, розміщені на станції метро «Контрактова площа», загальною площею 2,0 кв.м.

Місцевим господарським судом встановлено, що КП «Київський метрополітен» направило на адресу ПП «КАСПІЙ-1» повідомлення від 17.10.2014 №08 про небажання продовжувати договір на новий термін і необхідність звільнити об'єкт оренди та повернути його за актом приймання-передачі орендодавцю до 11.11.2014.

Вказане повідомлення було направлено на адресу відповідача 20.10.2014, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії фіскального чеку від 20.10.2014 №6243 та списку згрупованих поштових відправлень позивача за відповідну дату з відміткою УДППЗ «Укрпошта» (а.с.35-36).

Відповідач, порушуючи умови договору, обов'язку щодо повернення орендованого майна позивачу не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вимогами про виселення відповідача з орендованого майна та зобов'язання повернути орендоване майно за актом приймання-передачі.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, відповідно до вимог законодавства та положень договору, своєчасно повідомив позивача про припинення терміну дії договору, відмову від його продовження та необхідність повернення орендованого майна.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, такий договір припиняється.

Аналогічна правова позиція також викладена в пункті 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна».

Крім того, положення пункту 9.3. договору оренди містять умови, що ставлять процедуру продовження дії цього договору в залежність від наявності прийнятого Київською міською радою рішення, тобто, виключають його автоматичну пролонгацію.

На даний час Київрадою не прийнято відповідного рішення, а тому місцевим судом було правильно встановлено, що на час звернення КП «Київський метрополітен» з позовом до суду договір оренди припинив свою дію, у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Відповідно до частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах зазначених у договорі оренди.

Пунктом 7.5. договору у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом прийому-передачі повернути об'єкт оренди орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

Оскільки з припиненням договору відповідач втратив статус орендаря, колегія суддів підтримує позицію місцевого суду про те, що вимога позивача про виселення відповідача з нерухомого майна (ролетні конструкції) є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Твердження апелянта про те, що у КП «Київський метрополітен» відсутні повноваження самостійно розпоряджатися майном територіальної громади міста Києва, а саме, вирішувати питання про його передачу чи відмову в передачі майна в оренду, відхиляються колегією суддів з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Статтею 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендодавцями є, в тому числі, підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

Рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 №34/6250 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» було уповноважено виступати орендодавцями майна територіальної громади міста Києва: Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - щодо цілісних майнових комплексів комунальних підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації); районні в місті Києві державні адміністрації - щодо майна, яке передане їм в управління; комунальні підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, яке закріплено за ними на праві господарського відання або оперативного управління.

Предметом діяльності Комунального підприємства «Київський метрополітен» у відповідності до пункту 3.2. Статуту є, в тому числі, надання в оренду приміщень, обладнання іншим підприємствам та установам.

Пунктом 5.2. Статуту КП «Київський метрополітен» передбачено, що майно підприємства є комунальною власністю територіальної громади міста Києва і закріплено за ним на праві господарського відання.

Згідно з пунктом 5.6. Статуту позивача КП «Київський метрополітен» має право з дозволу власника або уповноваженого ним органу здавати в оренду, надавати іншим підприємствам, організаціям та установам безоплатно в тимчасове користування або в позику належні йому будинки, споруди, устаткування, транспортні засоби, інвентар, а також списувати їх з балансу в установленому порядку.

Відповідно до частин 1, 3 статті 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Таким чином, КП «Київський метрополітен» діяло в межах наданих йому повноважень щодо розпорядження спірним об'єктом оренди.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарським судом міста Києва від 21.12.2015 у справі №910/27867/15 прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим оскаржуване рішення має бути залишеним без змін, а апеляційна скарга Приватного підприємства «КАСПІЙ-1» без задоволення.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись статтями 4-3, 32-34, 43, 44, 49, 96, 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «КАСПІЙ-1» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2015 у справі №910/27867/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2015 у справі №910/27867/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/27867/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук