ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"01" квітня 2016 р.Справа № 921/197/16-г/16
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Суддя Хома С.О., розглянувши позовну заяву № 298 від 31.03.2016 року Тернопільського обласного управління водних ресурсів, АДРЕСА_2 до Підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, в якій позивач просить:

- стягнути 14754 грн. 62 коп. до Державного бюджету України та 20593 грн. 95 коп. боргу на користь Тернопільського обласного управління водних ресурсів внаслідок невиконання грошового зобов'язання щодо оплати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1/480-Д від 5 січня 2005 року, орендодавцем якого є Тернопільське обласне управління водних ресурсів ;

- виселити підприємця ОСОБА_1 з орендованих приміщень кімнат №38-39 корисною площею 36,2 метри квадратних, загальною площею 51,97 метрів квадратних, що розташовані на четвертому поверсі адміністративного будинку за адресою: АДРЕСА_2 і знаходяться на балансі Тернопільського обласного управління водних ресурсів, встановив, що:

- до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно ст. 1 Закону України „Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Статтею 2 Закону України "Про судовий збір" визначено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Пунктом 2.1. частини 2 статті 4 Закону України ''Про судовий збір'' визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується за ставкою - 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378 грн. ) та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат (206700 грн.).

Пунктом 2.2. частини 2 статті 4 Закону України ''Про судовий збір'' визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується за ставкою - 1 розмір мінімальної заробітної плати (1378 грн.).

У відповідності до п. 2.10 р. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 р., з наступними змінами, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Як вбачається із позовної заяви № 298 від 31.03.2016 року позивачем заявлено вимогу майнового характеру:

- стягнути 14754 грн. 62 коп. до Державного бюджету України та 20593 грн. 95 коп. боргу на користь Тернопільського обласного управління водних ресурсів внаслідок невиконання грошового зобов'язання щодо оплати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1/480-Д від 5 січня 2005 року, орендодавцем якого є Тернопільське обласне управління водних ресурсів (за яку необхідно сплати 1378 грн. судового збору)

та вимогу немайнового характеру:

- виселити підприємця ОСОБА_1 з орендованих приміщень кімнат №38-39 корисною площею 36,2 метри квадратних, загальною площею 51,97 метрів квадратних, що розташовані на четвертому поверсі адміністративного будинку за адресою: АДРЕСА_2 і знаходяться на балансі Тернопільського обласного управління водних ресурсів (за яку необхідно сплати 1378 грн. судового збору).

Всього позивачу необхідно було сплатити 2756 грн. судового збору ( за майнову вимогу майнового характеру та за позовну вимогу немайнового характеру).

Однак, заявником до його позовної заяви № 298 від 31.03.2016 року додано докази сплати судового збору в сумі 1609 грн. 50 коп, сума недоплати складає 1146 грн 50 коп.

Таким чином, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 2 частини 2 статті 54 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по-батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Позовна заява № 298 від 31.03.2016 року не містить відомостей щодо ідентифікаційного коду позивача .

На підставі наведеного, керуючись пунктом 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Повернути без розгляду позовну заяву № 298 від 31.03.2016 року, всього на 59-ти аркушах, в тому числі оригінал платіжного доручення № 155 від 21.03.2016 року про сплату 1609 грн. 50 коп. судового збору Тернопільському обласному управлінню водних ресурсів, АДРЕСА_2

2.Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя С.О. Хома