ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2016 року Справа № 904/9558/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач)

судді: Кузнецова І.Л., Прудніков В.В.

секретар судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

представник позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представник відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича фірма "Дніпротехнобуд", м. Дніпропетровськ,

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2016р. у справі № 904/9558/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім Рокада", м.Дніпропетровськ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича фірма "Дніпротехнобуд", м. Дніпропетровськ,

про: стягнення заборгованості за договором оренди у сумі 236 159,40 грн.,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім Рокада" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича фірма "Дніпротехнобуд" заборгованості за договором оренди №12 від 12.04.2012 року у сумі 236 159,40 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2015 року в позові відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.07.2015 року апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім Рокада" задоволено частково, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2015 року у справі №904/9558/14 скасовано частково, прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.10.2015 року касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім Рокада" задоволено, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.07.2015 року у справі №904/9558/14 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2016 року у справі №904/9558/14 (суддя Крижний О.М.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма "Дніпротехнобуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім Рокада" заборгованість у розмірі 236 158,60 грн., витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у першій інстанції у розмірі 4 723,17 грн., витрати зі сплати судового збору за перегляд справи в апеляційній інстанції у розмірі 2 361,59 грн., витрати зі сплати судового збору за перегляд справи касаційною інстанцією у розмірі 2 361,59 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суд першої інстанції виніс рішення з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідач послався на те, що у позивача відсутні докази направлення на адресу відповідача, будь яких первинних бухгалтерських документів, що підтверджують господарські операції стосовно оренди техніки за березень 2014р. Тому вважає, що позивач надав неправдиві відомості по податковим накладним за якими здійснювались зовсім інші операції по зовсім іншим зобовязанням. Вказує також, що жодний з актів звірки, який міститься в матеріалах справи не підписано двосторонньо, а отже дані акти свідчать про те, що між сторонами не досягнуто згоди щодо належного оформлення господарських операцій первинними документами за березень 2014р. по договору №12 від 12.04.2012р. Також, відповідач посилається на те, що неможливо індивілізувати належним чином майно та факт передачі цього майна відповідачу, оскільки між сторонами відсутній підписаний акт прийому передачі техніки. Крім того, неможливо встановити строк користування майном та вартість користування майном, а також відсутні докази того, що позивач є власником екскаватора.

Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2016р. по справі №904/9558/14, та прийняти нове рішення яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Зміна складу судової колегії відбулась на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.02.2016р., справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач), судді: Кузнецова І.Л., Прудніков В.В.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 01.03.2016р. представники відповідача підтримали апеляційну скаргу; представник позивача просить рішення суду залишити без змін. По справі оголошено перерву до 29.03.2016р.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 29.03.2016р. представники відповідача підтримали апеляційну скаргу; представники позивача просять рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши докази по справі, в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

12 квітня 2012 року (в тексті договору зазначено 2013 року, що є опечаткою, про що погодилися сторони), між ТОВ "Торгівельний дім Рокада" (далі - орендодавець) та ТОВ Виробничою фірмою "Дніпротехнобуд" (далі - орендар) було укладено договір оренди техніки №12, відповідно до п. 1.1. якого, орендодавець передає, а орендар -приймає в тимчасове користування на умовах повернення за плату наступну техніку: екскаватор JSBJS33СТ81240860 з ковшом та гідромолотом у кількості 1 шт.

Також, в матеріалах справи міститься заява відповідача (т.1 а.с.84), у якій відповідач зазначає, що у наданій до суду копії договору оренди техніки №12 від 12.04.2012р. сторонами під час укладення договору було допущено помилку в році, а саме замість 2012р., вказано 2013р. Згідно вказаної заяви, відповідач просить вважати датою укладення договору 12.04.2012р., коли він фактично був укладений між сторонами. Відповідач зазначає, що вказана помилка була допущена і у акті звірки наданому до суду.

Факт укладання та підписання даного договору саме 12.04.2012р., не заперечувала жодна із сторін.

Згідно з п. 1.2 договору, вартість орендної плати визначається згідно виставлених рахунків і актів виконаних робіт. Стан орендованої техніки на момент передачі в оренду: техніка знаходиться у робочому стані та пригодна до експлуатації (п.1.3 договору).

Вказана в п.1 даного договору техніка має бути передана орендодавцем та прийнята орендарем протягом 10 днів з моменту підписання даного договору за актом приймання-передачі (п.2.1 договору).

Строк оренди складає один рік з моменту прийняття орендованої техніки за актом приймання-передачі, з можливою пролонгацією договору (п.3.1 договору.) Додатковими угодами №1 від 12.04.2013р. та №2 від 30.12.2013р. до договору оренди №12 від 12.04.2012р. строк дії договору продовжувався з 13.04.2012р. по 31.12.2013р. та з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.

Відповідно до п.4.1 договору, орендна плата сплачується щомісячно з поточного рахунку орендаря на поточний рахунок орендодавця, у місяць до 25-го числа наступного за звітнім. Розмір орендної плати може змінюватися за згодою сторін у залежності від факторів, суттєво впливаючій на вартість паливно-мастильних матеріалів та запасних частин (п.4.2 договору).

Позивач зазначає, що факт того, що дійсно позивачем передавався, а відповідачем орендувався екскаватор підтверджується банківськими виписками по поточному рахунку ТОВ "ТД Рокада" та копіями платіжних доручень відповідача, відповідно до яких відповідач, починаючи з 22.06.2012р. до березня 2014 року здійснював позивачу платежі з призначенням: "Оплата за оренду екскаватора згідно Договору № 12 від 12.04.2012 року" проти чого Відповідач не заперечував (т. 1 а.с. 30-35, 47-58, 200-219).

Разом з тим, 14.02.2014р. між ТОВ Виробничою фірмою "Дніпротехнобуд" (далі - генеральний підрядник) та ТОВ "Торгівельний дім Рокада" (далі - субпідрядник) укладено договір підряду №14/А, відповідно до п.1.1 якого субпідрядник зобовязується виконати роботи з переробки (дробління) негабаритів у карєрі ПАТ "ІнГЗК" в 2014р., у обємі 100 000 м3, а генеральний підрядник зобовязується прийняти виконані роботи та оплатити згідно з умовами договору. Для виконання робіт за цим договором субпідрядником використовується екскаватор з гідравлічним гідромолотом, марки JCB JS330.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що у січні 2014 року екскаватор JCB JS330 був вилучений слідчим Жовтневого РВ м. Дніпропетровська І.І. Смук, а його використання заборонене, що підтверджується листом №41/405св від 13.02.2014р. (т.1 а.с. 165), у звязку з чим позивач замінив вилучений екскаватор на три інші екскаватори марки HYUNDAI R360 зав № 0210121, HYUNDAI R320 зав. №90111413, HYUNDAI R320 зав. № 90110740.

Відповідач заперечує факт заміни екскаватора як предмету договору оренди.

З матеріалів справи вбачається, що у березні (з 1-го до 28 березня) 2014 року відповідачем надавалися послуги Публічному акціонерному товариству "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" з переробки негабаритів у карєрі ПАТ "ІнГЗК" з використанням трьох екскаваторів HYUNDAI. Цей факт підтверджується:

- листом ПАТ "ІнГЗК" №42/197 від 10.01.2015р., відповідно до якого у березні 2014р. роботи з переробки негабаритів виконувались саме підрядною організацією ТОВ Виробнича фірма "Дніпротехнобуд" з використання екскаваторів HYUNDAI у кількості 3 шт.

- актами виконаних робіт, складених співробітниками ПАТ "ІнГЗК" №1, 2, 3 за березень 2014р. (т.1 а.с. 99-103), відповідно до яких у березні 2014р. екскаваторами HYUNDAI перероблено 26 721 м3.

- листом ПАТ "ІнГЗК" №42/3348 від 23.04.2015 року, відповідно до якого інші екскаватори ТОВ Виробнича фірма "Дніпротехнобуд" у березні 2014 року не використовувались.

Також, в якості підтвердження використання у березні 2014 року трьох екскаваторів марки HYUNDAI ТОВ Виробничою фірмою "Дніпротехнобуд" слід врахувати факт придбання дизельного палива відповідачем для заправки саме екскаваторів HYUNDAI, про що свідчать наявні у справі накладна-вимога на відпуск/внутрішнє переміщення/ матеріалів від 15.03.2014р. та видаткові відомості за березень 2014р. (Т.3 а.с. 42-49).

Крім того, вказаним листом (№42/3348 від 23.04.2015 року) ПАТ "ІнГЗК" повідомило, що ТОВ "Торгівельний дім Рокада" до 28.03.2014р. у кар'єрі ПАТ "ІнГзк" роботи не здійснювало.

Також судом першої інстанції було вірно зазначено, що факт ввозу екскаваторів марки HYUNDAI на територію ПАТ "ІнГЗК" саме відповідачем підтверджується, наступними доказами:

- листом охоронної компанії ТОВ "Сокол-КР", у якому повідомляється, що ТОВ Виробнича фірма "Дніпротехнобуд" ввезено на територію ПАТ "ІнГЗК" екскаваторів HYUNDAI у кількості 3-х одиниць, а саме: HYUNDAI R320 Lc7a ввезення 11.02.2014р. зав. №90110740, HYUNDAI R360 Lc7a ввезення 07.03.2014р. зав. №0210121, HYUNDAI R320 Lc7a ввезення 10.03.2014р. зав. №90111413;

- накладними №32 від 11.02.2014 р., №50 від 10.03.2014р., які підписані та скріплені печаткою відповідача.

Відповідач вказав, що на накладних підпис не належить директору ТОВ Виробнича фірма "Дніпротехнобуд", але належними доказами це не доведено.

Що стосується підстави, на якій відповідачем використовувалися екскаватори HYUNDAI у березні 2014 року, необхідно врахувати наступні обставини.

У березні 2014 року позивачем було складено та надано відповідачеві наступні податкові накладні на загальну суму 286 021,60 грн.:

- № 1 від 04.03.2014 року на суму 58 699,99 грн.,

- № 2 від 10.03.2014 року на суму 58 699,99 грн.,

- № 3 від 14.03.2014 року на суму 49 013,62 грн.,

- № 4 від 19.03.2014 року на суму 53 520,00 грн.,

- № 5 від 24.03.2014 року на суму 42 816,00 грн.,

- № 6 від 26.03.2014 року на суму 23 272,00 грн.

Вищевказані податкові накладні відображені у податковому обліку сторін по справі, що підтверджується реєстром податкових накладних ТОВ ВФ "Дніпротехнобуд", наданих органами фіскальної служби. Також цей факт визнається самим відповідачем.

У вказаних податкових накладних зазначено:

Вид цивільно-правового договору: "Договір оренди від 12.04.2012 № 12".

Номенклатура товарів/послуг продавця: "ОСОБА_3 екскаватора".

Дата виникнення податкового зобов'язання (постачання (оплати) - співпадає з датою видачі податкової накладної.

Таким чином, відповідачем у податковому обліку відображені податкові накладні, складені на виконання саме договору оренди.

У податкових накладних вказано дату постачання/оплати березень 2014 року.

Матеріали справи містять ОСОБА_3 звірки, наданий відповідачем (т.1, а.с. 262), якому була надана оцінка в тому числі і Вищим господарським судом України при направленні справи на новий розгляд.

Так, у ОСОБА_3 звірки зазначено документи як підстава для розрахунків "ОСОБА_3 (надання послуг)". Дата та сума актів надання послуг повністю співпадають з податковими накладними, що проведені двома сторонами у податковому обліку. При цьому також зазначено, що надання послуг відбулося на підставі договору оренди № 12 від 12.04.2012 року.

Акт звірки підписаний директором відповідача, який є повноважним представником, має право виступати від імені товариства, що вказує на можливість прийняття вказаного документу як доказу визнання факту отримання послуг за договором оренди.

Зважаючи на те, що відповідач з 1 по 28 березня 2014 року надавав послуги ПАТ "ІнГЗК"; послуги надавалися з використанням екскаваторів; документи податкового обліку (податкові накладні) та ОСОБА_3 звірки, наданий відповідачем, підтверджують надання позивачем послуг відповідачу за договором оренди, суд дійшов до висновку, що використання трьох екскаваторів HYUNDAI відбувалося на підставі договору оренди, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Стосовно невизнання відповідачем виконання робіт у березні 2014р. ані за договором підряду, ані за договором оренди суд першої інстанції вказав наступне.

У березні 2014 року роботи виконувались ТОВ Виробничою фірмою "Дніпротехнобуд". Згідно листа ПАТ "ІнГЗК" №42/3348 від 23.04.2015р. роботи по договору підряду ТОВ "Торгівельний дім Рокада" розпочалися лише з 28.03.2014р.

Також про те, що за договором підряду № 14/А від 14.02.2014р. роботи фактично розпочалися у квітні 2014р. повідомляє і відповідач у своєму клопотання, поданому до господарського суду (т.1 а.с. 116-118).

Тобто, застосування договору підряду № 14/А від 14.02.2014р. до правовідносин, які виникли між сторонами до 28 березня 2014 року є безпідставним, оскільки фактично роботи за ним розпочалися з 28.04.2014р., що не заперечується сторонами. А відтак, оскільки роботи у березні виконувались, та виконувались саме відповідачем, суд дійшов висновку, що у березні 2014р. надавались послуги саме оренди та продовжував діяти договір оренди №12 від 12.04.2012р.

Доводи відповідача стосовно того, що кошти в сумі 236158,60грн. є передплатою за договором оренди не можуть бути прийняті судом так як, передплата не передбачена договором оренди №12 від 12.04.2012р. Відповідно до п.4.1 договору орендна плата сплачується щомісячно з поточного рахунку орендаря на поточний рахунок орендодавця, у місяць до 25-го числа наступного за звітним. Розмір орендної плати може змінюватися за згодою сторін у залежності від факторів, суттєво впливаючій на вартість паливно-мастильних матеріалів та запасних частин (п.4.2 договору). Крім того, слід врахувати, що при передоплаті не оформлюються акти виконаних робіт (акт виконаних робіт підтверджує, що роботи вже виконані на дату складання акту) на які є посилання в ОСОБА_3 звірки взаємних розрахунків, наданому відповідачем.

Слід врахувати те, що між сторонами 14.02.2013р. був укладений договір підряду №14/А, за яким позивач має виконувати роботи за замовленням відповідача з переробки негабаритів у кар'єрі ПАТ "ІнГЗК", який по своїй суті змінює договір оренди.

На підтвердження відсутності заборгованості за Договором оренди № 12 від 12.04.2012 року, відповідачем було надано копію платіжного доручення № 29 від 14.04.2014 на суму 260 000 грн., у якому в графі призначення платежу зазначено: оплата згідно договору підряду № 14/А від 14.02.2014 року (т. 1 а.с. 96), а також лист № 46/14 від 14.04.2014 року про зміну призначення платежу, відповідно до якого платіж у розмірі 236 158.60 грн., в т.ч. ПДВ, необхідно вважати оплатою за договором оренди № 12 від 12.04.2012 року, платіж у розмірі 23 841,40 грн. в т.ч. ПДВ, необхідно вважати оплатою за договором 14/А від 14.02.2014 року.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Відповідно до пункту 22.6 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" обслуговуючий платника банк у розрахунковому документі зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунка платника та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України / реєстраційним (обліковим) номером платника податків / реєстраційним номером облікової картки платника податків - фізичної особи (серії та номера паспорта, якщо фізична особа відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відмітку в паспорті) і приймати цей документ лише в разі їх збігу. Крім цього, обслуговуючий платника банк перевіряє повноту, цілісність і достовірність цього розрахункового документа в порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України. У разі недотримання зазначених вимог відповідальність за шкоду, заподіяну платнику, покладається на банк, що обслуговує платника.

В звязку з тим, що у платіжному дорученні № 29 від 14.04.2014 на суму 260 000 грн. в графі призначення платежу зазначено: оплата згідно договору підряду № 14/А від 14.02.2014 року (т. 1 а.с. 96), позивач повинен зарахувати отримані кошті як платіж по договору № 14/А від 14.02.2014 року.

Виписка факсимільного звязку від 14.04.2014 року та повідомлення про вручення 17.09.2014 року ТОВ "Торгівельний дім Рокада" невідомого поштового відправлення не підтверджують твердження відповідача про те, що позивач отримав лист № 46/14 від 14.04.2014 року про зміну призначення платежу, відповідно до якого платіж у розмірі 236 158.60 грн.. в т.ч. ПДВ, необхідно вважати оплатою за договором оренди № 12 від 12.04.2012 року, платіж у розмірі 23 841,40 грн. в т.ч. ПДВ, необхідно вважати оплатою за договором 14/А від 14.02.2014 року (т. 1 а.с. 96, 97).

Таким чином, дії позивача по зарахуванню коштів у розмірі 260 000,00 грн., сплачених за платіжним дорученням №29 від 14.04.2014р. як оплату за договором підряду №14/А від 14.02.2014р., є правомірними, матеріали справи містять достатньо доказів надання позивачем відповідачеві послуг оренди у березні 2014 року саме екскаваторами марки HYUNDAI за договором оренди техніки №12 від 12.04.2012р. (у тексті зазначено 2013 рік).

Так, відповідно до ч 1 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 статті 193 Господарського процесуального кодексу України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Закон містить вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Зі змісту пункту 4.1 договору оренди техніки №12 від 12.04.2012р. строк оплати орендної плати за березень 2014р. є таким, що настав.

Позивач просить стягнути заборгованість з орендної плати в розмірі 236 159,40 грн., посилаючись на те, що у березні 2014р. позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги (оренда екскаваторів) на загальну суму 286 021,60 грн., що підтверджується актами про надання послуг (оренди), на які є посилання у ОСОБА_3 звірки сторін, від 04.03.2014р. на суму 58 699,99 грн., від 10.03.2014р. на суму 58 699,99 грн., від 14.03.2014р. на суму 49 013,62 грн., від 19.03.2014р. на суму 53 520,00 грн., від 19.03.2014р. на суму 42 816,00 грн., від 26.03.2014р. на суму 23 272,00 грн. В звязку з тим, що відповідачем частково оплачено заборгованість з орендної плати, а тому заборгованість за спірний період складає 236 159,40 грн.

Відповідач заперечив проти позову та посилався на те, що така заборгованість погашена платіжним дорученням № 29 від 14.04.2014р. на суму 260 000,00 грн.

Матеріали справи містять платіжне доручення №29 від 14.04.2014р., згідно якої ТОВ ВФ "Дніпротехнобуд" сплатило на користь ТОВ "Торгівельний дім Рокада" 260000,00 грн., але у призначенні платежу зазначено "оплата згідно договору підряду №14/А від 14.02.2014р."

Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що з даної суми частину, а саме 236 158,60 грн., потрібно зарахувати як оплату за договором оренди №12 від 12.04.2012р. лист відповідача №46/14 від 14.04.2014р., оскільки, по-перше, відповідачем не доведено отримання даного листа позивачем, а по-друге дана сума була проведена податковими накладними за квітень 2014р., а корегування податкових накладних на березень до суду відповідачем не надано, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Таким чином, сума у розмірі 260 000,00 грн., оплачена за платіжним дорученням № 29 від 14.04.2014р повинна бути зарахована як оплата наданих послуг за договором підряду №14/А від 14.02.2014р., тобто не відноситься до господарських операцій за договором №12 від 12.04.2012р.

Зважаючи на те, що доказів оплати заборгованості з орендної плати відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розмір орендної плати було погоджено сторонами, що підтверджується проведеними податковими накладними. Так, у ОСОБА_3 звірки зазначено документи як підстава для розрахунків "ОСОБА_3 (надання послуг)". Дата та сума актів надання послуг повністю співпадають з податковими накладними, що проведені двома сторонами у податковому обліку. При цьому також зазначено, що надання послуг відбулося на підставі договору оренди № 12 від 12.04.2012 року.

Але, при перевірці правильності обчислення орендної плати за березень 2014 року, яка залишилась несплаченою, виявлено невідповідність у актах звірки податковим накладним, а саме у квітні 2013р. позивачем було збільшено розмір вартості наданих послуг на 0,80 грн. (саме на таку суму вартість послуг перевищує суму виписаних податкових накладних у квітня 2013 року), у звязку з чим, сальдо станом на 1 січня 2014р. складає 103 906,00 грн., яке повністю збігається із сальдо на 1 січня 2014р., згідно акту звірки поданого відповідачем.

Таким чином, при перерахунку суми орендної плати за січень та лютий 2014р., яка складає 110 000,00 грн. (55 000+55 000), сальдо на 01.01.2014р. 103 906 грн. та орендну плату за березень 2014р. 286 021,60 грн., всього 499 927,60 грн. та відняти часткові оплати з січня по березень 2014р. на загальну суму 263 769,00 грн. (платіжними дорученнями №871 від 20.01.2014р. на суму 70 000,00 грн., №7 від 05.02.2014р. на суму 11 000,00 грн., №9 від 10.02.2014р. на суму 20 000,00 грн., №23 від 25.02.2014р. на суму 70 000,00 грн., №897 від 06.03.2014р. га суму 883,00 грн. та №27 від 14.03.2014р. на суму 91 886,00 грн.) було обраховано заборгованість з орендної плати за березень 2014 року, в сумі 236 158,60 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Крім того, пунктом п. 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Зважаючи на те, що дана справа переглядалась в апеляційному і касаційному порядку, за результатами яких передана на новий розгляд, при новому розгляді справи суд має розподілити судові витрати за розгляд апеляційної та касаційної скарги. У звязку з тим, що як апеляційну так і касаційну скаргу подавав позивач по справі, а отже і сплачував за їх розгляд судовий збір, при новому розгляді у звязку із частковим задоволенням позову, судовий збір має розподілись на його користь пропорційно до задоволених позовних вимог. Виходячи з викладеного з відповідача було стягнуто на користь позивача судовий збір за перегляд справи в апеляцій інстанції у розмірі 2 361,59 грн. та судовий збір за перегляд справи в касаційній інстанції у розмірі 2 361,59 грн. Судовий збір, сплачений при поданні апеляційної скарги, що подана відповідачем 05.02.2016р. слід покласти на відповідача.

Таким чином, підстави для зміни або скасування рішення суду, передбачені статтею 104 ГПК України, відсутні, а в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича фірма "Дніпротехнобуд", м. Дніпропетровськ, - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2016 року по справі №904/9558/14, - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України на протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано 31.03.2016р.

Головуючий І.М. Герасименко

Судді І.Л. Кузнецова

ОСОБА_5