УХВАЛА

29.03.2016Справа № 5011-13/5659-2012
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Едельвейс СК"

до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про стягнення 92 294,82 грн., -

За розглядом заяви Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про визнання наказу суду від 15.05.2015р. таким, що не підлягає виконанню, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача (заявника): Тютюнник С.В. (представник за довіреністю №45/16 від 09.06.2015р.);

- Кулик О.А. (представник за довіреністю №154/16 від 16.02.2016р.).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Едельвейс СК" звернулося до суду з позовною заявою до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз - України" про стягнення 92 294,82 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.03.2015р. (повне рішення складено 10.03.2015р.) позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 89 490,54 грн., суму 3% річних в розмірі 572,15 грн. та судовий збір в розмірі 1 801,26 грн. В іншій частині в позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.05.2015р. рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2015р. у справі №5011-13/5659-2012 скасовано в частині стягнення з відповідача 572,15 грн. 3% річних. В цій частині прийнято нове рішення суду, яким відмовлено позивачу у стягненні процентів за користування чужими грошовими коштами. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2015р. у справі №5011-13/5659-2012 залишено без змін. Крім того, здійснено новий розподіл судових витрат.

15.05.2015р. Господарським судом міста Києва в порядку ст. 116 ГПК України було видано відповідні накази на виконання постанови суду апеляційної інстанції.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 26.01.2016р. відмовлено в задоволенні скарг Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві в справі №5011-13/5659-2012.

У зв'язку з надходженням до Господарського суду міста Києва апеляційних скарг Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвали суду від 26.01.2016р., матеріали справи №5011-13/5659-2012 було скеровано до Київського апеляційного господарського суду (супровідний лист №06-10/742 від 08.02.2016р.).

09.02.2016р. до суду від відповідача надійшла заява про визнання наказу суду від 15.05.2015р. (про стягнення з відповідача на користь позивача 89 490,54 грн.) таким, що не підлягає виконанню.

Заява відповідача обґрунтована тим, що ним сплачено визначену судовим рішення суму заборгованості в розмірі 89 490,54 грн., що підтверджується доданою до заяви належним чином засвідченою копією платіжного доручення №4136 від 12.10.2015р., відтак, на думку боржника, у нього відсутній обов'язок щодо виконання постанови суду апеляційної інстанції від 06.05.2015р. у даній справі у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням, а отже наказ суду від 15.05.2015р. є таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2016р. відкладено вирішення питання про прийняття заяви Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" №31/13-415 від 04.02.2016р. про визнання наказу суду від 15.05.2015р. таким, що не підлягає виконанню до повернення матеріалів справи №5011-13/5659-2012 з суду апеляційної інстанції.

09.03.2016р. матеріали справи №5011-13/5659-2012 повернуто до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2016р. призначено розгляд заяви Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про визнання наказу суду від 15.05.2015р. у справі №5011-13/5659-2012 таким, що не підлягає виконанню на 29.03.2016р.

В судове засідання 29.03.2016р. представник позивача не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи та його неявка, відповідно до ст. 117 ГПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для їх розгляду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно ст. 124 Конституції України та ст. 115 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (стаття 116 ГПК України).

Положеннями статті 117 ГПК України встановлено, що господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Таким чином, відповідно до ст. 117 ГПК України та п. 3.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставами для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, є:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Натомість, що також було предметом розгляду скарг на дії органу виконання судових рішень у даній справі, наказ суду від 15.05.2015р. було пред'явлено стягувачем до виконання.

16.07.2015р. Відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48155378 та надано боржнику 7-денний строк для самостійного виконання рішення.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник сплатив визначену судовим рішення суму заборгованості в розмірі 89 490,54 грн., що підтверджується доданою до скарги належним чином засвідченою копією платіжного доручення №4136 від 12.10.2015р., тобто після спливу строку на самостійне виконання судового рішення.

Таким чином, підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником, відсутні, оскільки судове рішення у даній справі виконано боржником у примусовому порядку.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. (ст. 33 ГПК України).

Згідно зі ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. (ст. 43 ГПК України).

За таких обставин, у зв'язку з відсутністю у суду передбачених законом правових підстав для визнання наказу Господарського суду міста Києва від 15.05.2015р. таким, що не підлягає виконанню, заява боржника визнається судом необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 15.05.2015р. у справі №5011-13/5659-2012 (про стягнення з Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Едельвейс СК" суми основного боргу в розмірі 89 490,54 грн.) таким, що не підлягає виконанню.

2. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Морозов С.М.