донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

28.03.2016 справа №29/5014/3302/2012

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі: за участю представників сторін: від скаржника (відповідача): від позивача: від третьої особи: від ВДВС: розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду від у справіОСОБА_4 ОСОБА_5 довіреність № 1 від 04.01.2016 р.; Не з?явився; Не з?явився; Не з?явився; Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» м.Лисичанськ, Луганської області Луганської області 25.01.2016 р. № 29/5014/3302/2012
за позовом до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаРегіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» м.Лисичанськ, Луганської області Управління Державної казначейської служби України у м.Лисичанськ, Луганської області
простягнення 5077309,44 грн.
ВСТАНОВИВ:

25.11.2015 р. до господарського суду Луганської області за вх. № 516-809/15 надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» м.Лисичанськ, Луганської області вих. № 26/12 від 20.11.2015 р. на дії та рішення органу державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в якій скаржник просив:

1) визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 49209409 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013 р., що був виданий на виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013 р. по справі № 29/5014/3302/2012;

2) визнати незаконним рішення постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_6 від 03.11.2015 р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 49209409 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013 р., що був виданий на виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013 р. по справі № 29/5014/3302/2012;

3) скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_6 від 03.11.2015 р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 49209409 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013 р., що був виданий на виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013 р. по справі № 29/5014/3302/2012.

В обґрунтування наведеного заявник посилався на те, що на даний час діяльність відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) припинено згідно із п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2015р. № 17 "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції". Також зазначив, що в порушення ч. 4 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» та пп. 3.4.3 п. 3.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5, старшим виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області ОСОБА_6 було відкрито виконавче провадження № 49209409 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013р., що був виданий на виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013р. у справі № 29/5014/3302/2012 без врахування наданої ухвалою господарського суду Луганської області від 05.08.2013 р. розстрочки.

11.01.2016р. відповідач звернувся до господарського суду Луганської області з заявою про уточнення позовних вимог від 30.12.2015р. № 26/12, в якій просив з метою виправлення помилки, допущеної при формулюванні позовних вимог у скарзі від 20.11.2015р. № 26/12, викласти їх в наступній редакції:

1) визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 49209409 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013р., що був виданий на виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013р. у справі № 29/5014/3302/2012;

2) визнати недійсною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_6 від 03.11.2015р. про відкриття ВП № 49209409 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013р., що був виданий на виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013р. у справі № 29/5014/3302/2012.

Місцевий господарський суд розцінив зазначену заяву як заяву про зміну предмету скарги та прийняв до розгляду як таку, що подана до початку розгляду господарським судом скарги по суті.

Тому остаточними вимогами за скаргою є:

1)визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 49209409 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013р., що був виданий на виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013р. у справі № 29/5014/3302/2012;

2)визнати недійсною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_6 від 03.11.2015р. про відкриття ВП № 49209409 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013р., що був виданий на виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013р. у справі № 29/5014/3302/2012.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 25.01.2016 р. у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» відмовлено повністю.

Не погодившись з винесеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство «Лисичанський склозавод «Пролетарій» м.Лисичанськ, Луганської області звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю ухвалу господарського суду Луганської області від 25.01.2016 р. по справі № 299/5014/3302/2012 і прийняти нове рішення, яким скаргу Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» на дії органу Державної виконавчої служби задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушення норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача (скаржника) у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги. Просив скасувати повністю ухвалу господарського суду Луганської області від 25.01.2016 р. по справі № 299/5014/3302/2012, скаргу Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» на дії органу Державної виконавчої служби задовольнити повністю.

Представники позивача, третьої особи та ВДВС у судове засідання не з?явилися.

25.03.2016 р. від Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Луганській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та розглянути справу без участі представника.

28.03.2016 р. від Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Луганській області надійшли додаткові пояснення, в яких повідомлено, що стосовно виконавчого провадження № 40063407 - державним виконавцем 24.03.2016 р. було направлено запит до стягувача про надання інформації по заяві від 25.11.2013 р. № 11-08-05949 щодо повернення наказу господарського суду Луганської області від 17.06.2013 р. № 29/5014/3302/2012. 25.03.2016 р. на адресу відділу надійшла відповідь стягувача, з якої встановлено, що у зв?язку з проведенням АТО та тим, що всі документи залишилися у м.Луганську регіональне відділення фонду Державного майна по Луганській області не має можливості надати інформацію на запит.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст.81-1 ГПК України.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Заслухавши пояснення представника скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду автоматизований розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі відповідно до вимог та в порядку, встановленому цим Положенням.

Абзацем 1 пп. 9.1 п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зазначено, що за змістом статті 1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі (якщо цьому не перешкоджають об?єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Матеріали справи свідчать про те, що господарським судом Луганської області під головуванням судді Якушенко Р.Є. розглянуто позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області до Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» про стягнення 5077309,44 грн. та за результатами зазначеного позову прийнято рішення по справі тим же суддею.

25.11.2015 р. відповідач звернувся до господарського суду Луганської області зі скаргою на дії та рішення органу державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.11.2015 р. головуючим суддею (суддею-доповідачем) призначено суддю Якушенко Р.Є.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Луганської області № 162-р від 25.11.2015 р. у зв?язку з знаходженням судді Якушенко Р.Є. у відрядженні з 23.11.2015 р. по 25.11.2015 р. призначено повторний автоматизований розподіл скарги ПАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» на дії та рішення органу державної виконавчої служби у справі № 29/5014/3302/2012 з метою заміни судді.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2015 р. головуючим суддею (суддею-доповідачем) призначено суддю Голенко І.П.

Приймаючи до уваги вищенаведене, посилання апелянта на неправомірний розгляд його скарги суддею Голенко І.П. спростовуються матеріалами справи.

Стосовно посилань апелянта на те, що сторони не приймали участь у розгляді його скарги, судова колегія зазначає, що ухвалами господарського суду Луганської області від 25.11.2015 р., 08.12.2015 р., 22.12.2015 р., 12.01.2016 р. явка сторін не визнавалася обов?язковою, а відтак місцевий господарський суд дійшов висновку прийняти рішення за результатами розгляду скарги без участі представників позивача, третьої особи та органу виконання судового рішення. Крім того, судова колегія зауважує, що в матеріалах справи містяться пояснення органу виконання судового рішення та заперечення позивача стосовно вимог скарги ПАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій».

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Луганської області від 21.02.2013р. позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області до Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» про стягнення 5077309, 44 грн. задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ПАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» в доход Державного бюджету України заборгованість по орендній платі в сумі 4861821,03 грн., пеню в сумі 204843,80 грн., 3 % річних в сумі 10644,61 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 60117,45 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24.04.2013 р. рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013 р. залишено без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» - без задоволення.

17.06.2013 р. на виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013 р. було видано відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 11.07.2013 р. у задоволенні заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області від 01.07.2013 р. про виправлення описки в наказі господарського суду Луганської області від 17.06.2013 р. № 29/5014/3302/2012 відмовлено; заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області від 01.07.2013 р. про видачу судового наказу задоволено; вирішено: видати Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Луганській області наказ з наступним змістом: «Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій», 93112, м.Лисичанськ Луганської області, вул. Мічуріна, буд. 1, ідентифікаційний код 31380846 на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області, м.Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 3а, ідентифікаційний код 13398493, витрати по сплаті судового збору в сумі 60117,45 грн. на р/р 0535 ГУДКСУ у Луганській області м.Луганськ, МФО 804013, код 13398493»; наказ господарського суду Луганської області від 17.06.2013 р. № 29/5014/3302/2012 підлягає виконанню з урахуванням цієї ухвали суду в частині стягнення з ПАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» судового збору.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 05.08.2013 р. надано Публічному акціонерному товариству «Лисичанський склозавод «Пролетарій» розстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013 р. у справі № 29/5014/3302/2012:

- в частині стягнення з відповідача в доход Державного бюджету України залишку заборгованості у сумі 3077190 грн. 49 коп., з урахуванням часткового добровільного виконання рішення суду у сумі 2000118 грн. 95 коп., на 60 календарних місяців шляхом сплати рівними частинами, починаючи з 01.10.2013 по 30.09.2018 включно у розмірі 51286 грн. 51 коп. щомісячно;

- в частині стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору в сумі 60117 грн. 45 коп. на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області на 36 календарних місяців шляхом сплати рівними частинами, починаючи з 01.10.2013 по 30.09.2016 включно у розмірі 1669 грн. 93 коп. щомісячно.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 28.10.2013 р. визнано наказ господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013 р. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення боргу з орендної плати в сумі 2047813,98 грн., штрафних санкцій в сумі 3591,47 грн. судового збору в сумі 1669,93 грн.

28.08.2015 р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області звернулося до господарського суду Луганської області з заявою про поновлення пропущеного строку для пред?явлення наказу до виконання та про видачу дублікату судового наказу.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 19.10.2015 р. заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області про поновлення пропущеного строку для пред?явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013 р. задоволено; строк пред?явлення наказу господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013 р. поновлено та встановлено до 19.10.2016 р.; вирішено видати Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Луганській області дублікат наказу господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013 р.

28.10.2015 р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області звернулося до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області з заявою № 10-05-01826 про прийняття до виконання наказу № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013 р. та відкриття виконавчого провадження. До зазначеної заяви позивачем було додано копію рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013 р.; копію ухвали господарського суду Луганської області від 19.10.2015 р., наказ господарського суду Луганської області від 17.06.2013 р.

03.11.2015 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області ОСОБА_6 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 17.06.2013 р. № 29/5014/3302/2012 (ВП № 49209409) про стягнення з ПАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» в доход Державного бюджету України заборгованість по орендній платі в сумі 4861821,03 грн., пеню в сумі 204843,80 грн., 3 % річних в сумі 10644,61 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 60117,45 грн.

Вказаною постановою боржнику надано семиденний строк для добровільного виконання судового рішення, та попереджено, що у випадку невиконання рішення в наданий для самостійного виконання строк його буде виконано в примусовому порядку та з боржника буде стягнуто виконавчий збір і витрати, повязані з провадженням виконавчих дій.

03.11.2015р. державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 49209409 з примусового виконання наказу № 29/5014/3302/2012 до зведеного виконавчого провадження № 49158301, яке веде Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

18.11.2015 р. відповідач звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області з листом № 1580, в якому повідомив, що господарський суд Луганської області своєю ухвалою від 05.08.2013 р. надав ПАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» розстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013 р. у справі № 29/5014/3302/2012. До зазначеного листа було додано копію ухвали господарського суду Луганської області від 05.08.2013 р. по справі № 29/5014/3302/2012.

Вказані документи (лист № 1580 від 18.11.2015 р. та копія ухвали від 05.08.2013 р.) були отримані відповідним органом 18.11.2015 р., про що свідчить підпис головного спеціаліста про отримання зазначених документів.

У зв?язку з надходженням на адресу відділу ухвали господарського суду Луганської області від 05.08.2013 р., постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області ОСОБА_6 від 19.11.2015 р. зупинено виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013 р. з посиланням на п. 13 ч. 1 ст. 37 та ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскарження дій посадових осіб Державної виконавчої служби визначено ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України та ст. 82 Закону України Про виконавче провадження.

Статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд розглядає скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003р. №14 у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби.

В силу приписів статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на території України та виконуються в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, в тому числі накази господарських судів.

Органи державної виконавчої служби здійснюють виконавче провадження в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець відповідно до статті 25 Закону України Про виконавче провадження протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За приписами ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено певний перелік обовязків та прав державних виконавців, до яких, зокрема, віднесено: обовязок неупередженого, своєчасного і у повному обсязі вчинення виконавчих дій, здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 7 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов?язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верхового Суду України №14 від 26.12.2003р. «Про практику розгляду судами скарги на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобовязує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Відповідно до п.9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012р. при вирішенні питань, повязаних із застосуванням ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам слід мати на увазі таке.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Пунктом 3.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 встановлено, що заява про відкриття виконавчого провадження подається до органу ДВС у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа, в якій у разі наявності можуть зазначатися номер мобільного телефону, факсу (телефаксу), адреса електронної пошти.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік вимог до виконавчого документу, а саме у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Приймаючи до уваги вищенаведене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно того, що державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки 28.10.2015 р. позивач звернувся до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області з заявою про прийняття до виконання наказу № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013 р. та відкриття виконавчого провадження; 03.11.2015 р. державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 17.06.2013 р. № 29/5014/3302/2012 (ВП № 49209409); 18.11.2015 р. відповідач надав органу виконання ухвалу від 05.08.2013 р. про надання відповідачу розстрочки виконання рішення від 21.02.2013 р., в результаті чого державний виконавець постановою від 19.11.2015 р. зупинив виконавче провадження.

Тобто державний виконавець діяв в межах повноважень, наданих йому чинним законодавством.

22.12.2015 р. відповідач надав господарському суду Луганської області пояснення № 26/12 від 18.12.2015 р., в яких посилався на обізнаність державного виконавця про ухвалу щодо надання розстрочення виконання рішення, посилаючись на постанову про скасування процесуального документу від 18.11.2013 р. ВП № 40063407, зі змісту якої вбачається, що в матеріалах зазначеного виконавчого провадження знаходилась ухвала господарського суду Луганської області від 05.08.2013 р. № 29/5014/3302/2012 про надання розстрочки ПАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій».

Судова колегія зазначає, що на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 р. № 246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» та наказу Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 р. № 46-В «Про переміщення органів та установ Луганської області» територіальні органи юстиції, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на територію, підконтрольну українській владі, зокрема, до м.Сєвєродонецька.

Відповідно до листа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 9908/6/2 від 09.06.2015 р. матеріали виконавчих проваджень, матеріально-технічна база та інше майно відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходиться за місцем його попередньої реєстрації, здійснити вивезення майна та виконавчих проваджень на сьогодні не виявляється можливим, у зв?язку з небезпекою для життя працівників.

Таким чином, виконавче провадження № 40063407 знаходиться у м.Луганську, тобто на території, що непідконтрольна українській владі.

Тому станом на час прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження № 49209409 у державного виконавця була відсутня ухвала суду про надання розстрочки, у зв?язку з ненаданням вказаної ухвали стягувачем до органу виконання судового рішення під час звернення з заявою про прийняття наказу № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013 р. до виконання.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Частиною 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони зобов?язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов?язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження , а боржник фізична особа про зміну місця роботи.

Таким чином, державний виконавець, після отримання 18.11.2015 р. листа відповідача № 1580 (тобто вже після відкриття виконавчого провадження № 49209409), в якому останній повідомив, що господарський суд Луганської області своєю ухвалою від 05.08.2013 р. надав ПАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» розстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013 р. у справі № 29/5014/3302/2012 та додав копію ухвали господарського суду Луганської області від 05.08.2013 р. по справі № 29/5014/3302/2012, постановою від 19.11.2015 р. зупинив виконавче провадження № 49209409 з виконання наказу господарського суду Луганської області від 17.06.2013 р. № 29/5014/3302/2012.

Враховуючи вищезазначене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання незаконними дій Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 49209409 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013 р., що був виданий на виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013 р. у справі № 29/5014/3302/2012 та визнання недійсною постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_6 від 03.11.2015 р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 49209409 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013 р., що був виданий на виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013 р. у справі № 29/5014/3302/2012.

Отже, за висновком судової колегії, ухвала господарського суду Луганської області від 25.01.2016 р. у справі № 29/5014/3302/2012 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін. Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами та обставинами справи.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу господарського суду Луганської області від 25.01.2016 р. у справі №29/5014/3302/2012 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» на ухвалу господарського суду Луганської області від 25.01.2016 р. у справі №29/5014/3302/2012 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя : Н.В. Будко

Судді: Н.М. Дучал

ОСОБА_7

Надруковано: 7 прим.

1. скаржнику (відповідачу) 1. позивачу

1. третій особі

1. ВДВС

1. у справу

1. апеляційному суду

1. ГСЛО