ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.03.2016 р. Справа№ 914/692/16

за позовом: Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг Авто», м.Львів

про стягнення 20306,81грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 представники за довіреністю

ОСОБА_2 спору: позов заявлено Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м.Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг Авто», м.Львів про стягнення 20306,81грн.

Ухвалою суду від 15.03.2016р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 30.03.2016р.

Представникам відповідача розяснено права згідно ст.ст.20, 22 ГПК України.

Позивач явки повноважного представника в судове засідання 30.03.2016р. не забезпечив, поважності причин неявки суду не повідомив, однак подав клопотання (вх.№13716/16 від 30.03.2016р.), в якому повідомив, що ТзОВ «Лемберг Авто» після подання Департаментом економічної політики Львівської міської ради позову до суду і порушення провадження у справі сплачено основну заборгованість в розмірі 20306,81грн., відтак, просив провадження по справі припинити та покласти судові витрати на відповідача.

Представники відповідача в судове засідання 30.03.2016р. зявилися, проти позову заперечили з підстав, зазначених у поданому відзиві на позовну заяву (вх.№13740/16 від 30.03.2016р.). Ствердили, зокрема, що в березні 2016 року ТзОВ «Лемберг Авто» сплачено пайовий внесок у сумі 20306,81грн., відтак, вимогу, заявлену Департаментом економічної політики Львівської міської ради у позовній заяві, виконано в повному обсязі. Зважаючи на це, просили провадження по справі припинити, а судові витрати покласти на позивача.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників відповідача, судом встановлено таке.

Між Департаментом економічної політики Львівської міської ради (позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лемберг Авто» (відповідач по справі, замовник за договором) укладено договір про пайову участь №237 від 01.08.2014р., за яким замовник зобовязався здійснити відрахування у створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста шляхом сплати пайового внеску на умовах і у порядку, передбаченому цим договором (п.1.1).

Так, у п.2.2 вказаного договору сторони погодили порядок та графік сплати зазначеного пайового внеску (в редакції додаткової угоди №177 від 25.06.2015р.). Підставою звернення до суду із позовною заявою стала заборгованість відповідача перед позивача, що утворилась внаслідок несплати ТзОВ «Лемберг Авто» частини пайового внеску в розмірі 20306,81грн. у встановлений договором строк.

Проте, позивачем подано клопотання (вх.№13719/16 від 30.03.2016р.) про припинення провадження в справі у звязку зі сплатою ТзОВ «Лемберг Авто» заборгованості, що є предметом даного позову.

На підтвердження цього, до матеріалів справи відповідачем долучено до матеріалів справи платіжне доручення №172 від 18.03.2016р. на суму 20306,81грн., банківську виписку про рух коштів по рахунку ТзОВ «Лемберг Авто» на вказану дату.

У відповідності до п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ч.2 ст.49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. У п.4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. визначено, що зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача.

До матеріалів справи долучено лист ТзОВ «Лемберг Авто» вих.№04/02/1 від 04.02.2016р., в якому воно просить Департамент економічної політики Львівської міської ради відтермінувати сплату пайового внеску в сумі 20306,81грн., що не сплачений у встановлений договором термін (до 31.12.2015р.) з причин відсутності обігових коштів, по 30.06.2016р. Листом №2301-229 від 16.02.2016р. позивачем надано відповідь на вказане звернення, у якій зазначено, що внесення змін до договору після настання терміну виконання зобовязань суперечить чинному законодавству, й просив терміново погасити заборгованість зі сплати пайового внеску.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ГПК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що зобовязання зі сплати частини пайового внеску виконано відповідачем із порушенням встановленого договором строку, після звернення Департаменту економічної політики Львівської міської ради до суду із позовною заявою про стягнення зазначеної суми боргу та порушення провадження у справі. Оскільки, звернення позивача до суду зумовлено спором, що виник саме внаслідок неправильних дій ТзОВ «Лемберг Авто», витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.86, ст.116 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі припинити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг Авто» (м.Львів, вул. Дж.Вашингтона, буд.8; ) на користь Департаменту економічної політики Львівської міської ради (м.Львів, пл.Ринок, буд.1; ) 1378,00грн. судового збору.

3. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду України у визначений ст.ст. 91-93 ГПК України строк.

Суддя Щигельська О.І.