номер провадження справи 14/11/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016 Справа № 908/283/16

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Маріупольський графітовий комбінат» (адреса 87500 м. Маріуполь Донецької області, вул. Станіславського, б. 9; поштова адреса ОСОБА_1, 04119, м. Київ, а/с 31)

до відповідача ОСОБА_2 підприємствафірми «Дарьял» (адреса 69002 м. Запоріжжя, вул. Грязнова, б. 53)

про стягнення коштів

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №01-16 від 18.02.2016р.

Суть спору:

02 лютого 2016 року до господарського суду Запорізької області звернувся Позивач Публічне акціонерне товариство «Маріупольський графітовий комбінат» (далі за текстом ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат») з позовом до Відповідача ОСОБА_2 підприємства фірми «Дарьял» (далі за текстом ПП-фірма «Дарьял») про стягнення інфляційних нарахувань та відсотків річних за несвоєчасну оплату поставленого Товару.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи для розгляду між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.02.2016р. порушено провадження у справі №908/283/16; судове засідання призначено на 25.02.2016р.; у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.02.2016р. задоволено клопотання Позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, забезпечення участі Позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції доручено Печерському районному суду м. Києва.

19.02.2016р. до початку розгляду справи по суті від ПП фірми «Дарьял» надійшла зустрічна позовна заява до ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат» про стягнення 636 392,21 грн. на підставі п. 2 ст. 678 ЦК України, з яких: 44 240,10 грн. по відмові від купівлі 10 385,00 кг вуглецьмісткого матеріалу за накладною №145/05 від 24.05.2013р. та 19 152,11 грн. по відмові від купівлі 4 495,80 кг вуглецьмісткого матеріалу за накладною №174/06 від 18.06.2013р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.02.2016р. зустрічну позовну заяву повернуто без розгляду на підставі ст. 60, п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.02.2016р. у звязку з наявністю обставин, що перешкоджають проведенню судового засідання в режимі відеоконференції розгляд справи відкладено до 15.03.2016р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.02.2016р. задоволено клопотання Позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, забезпечення участі Позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції доручено Печерському районному суду м. Києва.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.03.2016р. у звязку з наявністю обставин, що перешкоджають проведенню судового засідання в режимі відеоконференції розгляд справи відкладено до 22.03.2016р.

21.03.2016р. на адресу суду від ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат» надійшло клопотання відповідно до якого Позивач просить розглянути справу №908/283/16 без його участі та визнати явку необовязковою. Вказане клопотання Позивача не суперечить вимогам ст. 22 ГПК України та підлягає задоволенню.

В судовому засіданні 22.03.2016р. справу розглянуто, на підставі ст.ст. 82-85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено про час складання повного рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 22 червня 2015 року господарський суд Запорізької області у справі №908/1176/14 постановив рішенням, яким позовні вимоги за первісним позовом ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат» до ПП-фірма «Дарьял» та позовні вимоги за зустрічним позовом ППфірма «Дарьял» до ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат» задовольнив. Стягнув із ППфірма «Дарьял» на користь ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат» 80803,94 грн. заборгованості за договором №01-151208 від 15.12.2008, 5550,30 грн. пені (за період з 15.11.2013р. по 14.05.2015р.), 3616,31 грн. З % річних (за період з 15.11.2013р. по 14.05.2015р.) та 1827,00 грн. судового збору.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.09.2015р. апеляційну скаргу ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат» задоволено, рішення господарського суду Запорізької області від 22.06.2015р. у справі №908/1176/14 скасовано частково в частині задоволення зустрічних позовних вимог ПП - фірма «Дарьял» про стягнення з ПАТ «Маркограф» 152942,92 грн. збитків, 12877,98 грн., в іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 22.06.2015р. у справі №908/1176/14 залишено без змін, стягнуто із ПП - фірма «Дарьял» на користь ПАТ «Маркограф» 1658,21 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 2392,58 грн. витрат на правову допомогу.

На виконання зазначених рішень господарським судом Запорізької області видано відповідний наказ. 12.11.2013р. Жовтневим відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження.

Рішення суду у справі №908/1176/14 було виконано ПП-фірма «Дарьял» 23.12.2015р., у звязку з чим постановою від 04.01.2016р. виконавче провадження закрито.

У звязку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобовязань по Договору №01-151208 від 15.12.2008р., відповідно до діючого законодавства України та умов Договору у Позивача виникає право на стягнення з Відповідача 3% річних та інфляційних збитків.

З урахуванням зазначених обставин, Позивач просить стягнути з ПП-фірма «Дарьял» на користь ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат» 1 474,40 грн. 3% річних за період з 15.05.2015р. по 22.12.2015р., 64806,76 грн. інфляційних збитків за період з 15.11.2013р. по 22.12.2015р., витрати по сплаті судового збору покласти на Відповідача.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених у відзиві, що надійшов до суду 19.02.2016р. В обґрунтування заперечень Відповідач посилається на те, що ПП-фірма «Дарьял» не вважає себе боржником за накладними №145/05 від 24.05.2013р. та №174/06 від 18.06.2013р., оскільки за цими накладними Позивачем поставлено Товар неналежної якості.

Крім того, Позивачем при розрахунку інфляційних втрат допущено помилку, оскільки з використанням індексу інфляції 108,2, як зазначено Позивачем, неможливо нарахувати 64 804,76 грн. інфляційних на суму боргу 80 803,94 грн.

За викладених обставин Відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат».

За клопотанням представників Сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника Відповідача, суд встановив наступне.

15.12.2008р. між ПАТ «Маріупольський графітний комбінат» - Продавець та ПП-фірма «Дарьял» - Покупець укладено Договір № 01-151208.

Відповідно до розділу 1 Договору Продавець зобовязується поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію, кількість, асортимент, ТУ на яку, зазначені в додатках до даного договору, який є невідємною його частиною.

У звязку з невиконанням Покупцем своїх зобовязань по Договору, ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат» звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до ППфірми «Дарьял» про стягнення заборгованості.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.04.2014р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1176/14 та призначено судове засідання.

08.05.2014р. на адресу господарського суду надійшла зустрічна позовна заява ПП- фірми «Дарьял» до ПАТ «Маріупольський графітний комбінат» про стягнення 73 436 грн. 07 коп.

Ухвалою суду від 12.05.2014р. прийнято зустрічний позов ПП- фірми «Дарьял» до розгляду разом із первісним.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 22.06.2015р. по справі №908/1176/14 позовні вимоги за первісним позовом ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат» до ПП-фірма «Дарьял» та позовні вимоги за зустрічним позовом ППфірма «Дарьял» до ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат» задоволено. Стягнуто із ППфірма «Дарьял» на користь ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат» 80803,94 грн. заборгованості за Договором №01-151208 від 15.12.2008, 5550,30 грн. пені (за період з 15.11.2013р. по 14.05.2015р.), 3616,31 грн. 3 % річних (за період з 15.11.2013р. по 14.05.2015р.) та 1827,00 грн. судового збору.

Стягнуто з ПАТ «Маріупольський графітний комбінат» на користь ПП-фірми «Дарьял» 152 942,92 грн. збитків, 12 877,98 грн. згідно п. 8.3 договору № 01-151208 від 15.12.2008р., 3 316,40 грн. судового збору.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.09.2015р. рішення господарського суду Запорізької області від 22.06.2015р. у справі №908/1176/14 скасовано частково в частині задоволення зустрічних позовних вимог ПП-фірма «Дарьял» про стягнення з ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат» 152942,92 грн. збитків, 12877,98 грн., в іншій частині рішення залишено без змін, стягнуто із ПП-фірма «Дарьял» на користь ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат» 1658,21 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 2392,58 грн. витрат на правову допомогу.

За приписами ст.. 35 ГПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

15.10.2015р. господарським судом Запорізької області на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 22.06.2015р. та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 22.09.2015р. у справі № 908/1176/14 видано відповідні накази про примусове стягнення.

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 16.11.2015р. відкрито виконавче провадження з виконання наказів господарського суду Запорізької області від 15.10.2015р. по справі №908/1176/14.

Відповідно до банківської виписки від 24.12.2015р., платіжним документом №26546 від 23.12.2015р. ПП-фірма «Дарьял» сплатило заборгованість 80803,94 грн., 5550,30 грн. пені, 3616,31 грн. 3% річних та 1827,00 грн. судового збору згідно наказу господарського суду Запорізької області від 15.10.2015р. по справі №908/1176/14.

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 04.01.2016р. виконавче провадження з виконання наказів господарського суду Запорізької області від 15.10.2015р. по справі №908/1176/14 закрито.

У звязку з тим, що ПП-фірма «Дарьял» несвоєчасно виконало свої зобовязання по Договору №01-151208 від 15.12.2008р., Позивач просить стягнути з ПП-фірма «Дарьял» на користь ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат» 1 474,40 грн. 3% річних за період з 15.05.2015р. по 22.12.2015р., 64806,76 грн. інфляційних збитків за період з 15.11.2013р. по 22.12.2015р.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що Позивач посилаючись на несвоєчасне виконання Відповідачем зобовязань по Договору №01-151208 від 15.12.2008р., просить стягнути з ПП-фірма «Дарьял» на свою користь 1 474,40 грн. 3% річних за період з 15.05.2015р. по 22.12.2015р., 64806,76 грн. інфляційних збитків за період з 15.11.2013р. по 22.12.2015р.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 1.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» від 17.12.13 № 14 (далі за текстом Постанова № 14) , з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

З огляду на те, що згадану статтю 625 ЦК України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов'язання", ця стаття застосовується до всіх грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов'язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов'язань.

Разом з тим, положеннями п. 1.4. Постанови № 14 визначено, що з урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження

Відповідно до п. 1.9. Постанови № 14, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Пунктом 1.10. Постанови № 14 встановлено, що за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 5 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

За змістом п. 3.2. Постанови № 14, Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Враховуючи приписи вищенаведених норм права та перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» правильність нарахування 3% річних та інфляційних збитків судом встановлено, що стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає 1 474,40 грн. 3% річних та 37 643,55 грн. інфляційних збитків.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, Сторонами надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог та заперечень.

За викладених обставин, позовні вимоги ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат» до ОСОБА_2 підприємства фірми «Дарьял» про стягнення коштів підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до 1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься клопотання Позивача відповідно до якого ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат» просить при розподілі судових витрат врахувати витрати на правову допомогу за Договором Про надання правової допомоги №02/14 від 03.02.2014р.

Статтею 44 ГПК України до судових витрат віднесено, зокрема, витрати на оплату послуг адвоката, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 48 ГПК України передбачено, що витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру" (надалі «Закон»).

В розумінні даних статей судовими витратами є лише оплата тих послуг, які надаються адвокатами, що відповідають вимогам ст. 2 Закону та здійснюють свою діяльність у організаційних формах, зазначених у ст. 4 цього Закону.

Згідно ст. 12 Закону оплата праці адвоката провадиться на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою та адвокатським об'єднанням або адвокатом.

При цьому, судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, якій такі послуги надавалися, та їх сплата підтверджується відповідними документами, як то угодою про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленою довіреністю, виданою стороною представникові її інтересів у суді, а також платіжним дорученням або іншим документом, який би підтверджував сплату відповідних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «Маріупольський графітовий комбінат» та адвокатським обєднанням «Київський адвокат» укладено договір № 02/14 від 03.02.2014 року про надання правової допомоги.

На підтвердження суми понесених витрат по оплаті послуг адвоката Позивачем надано акт про виконання договору № 02/14 від 03.02.2014 та платіжне доручення № 264 від 14.03.2016 року на суму 1500 грн., яке свідчить про сплату відповідних коштів на користь АО «Київський адвокат»

Господарським судам необхідно враховувати, що при відшкодуванні витрат на оплату послуг адвоката за рахунок позивача слід виходити з розумної необхідності таких витрат для вирішення даної справи.

Крім того, слід дотримуватись принципу "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги, закріпленого в Правилах адвокатської етики (схвалено Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України протоколом N 6/VI від 12.10.99 р.). Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Разом з тим, згідно норм ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за послуги адвоката, пов'язані з розглядом справи при частковому задоволенні позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України господарський суд Запорізької області, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Маріупольський графітовий комбінат» до ОСОБА_2 підприємствафірми «Дарьял» про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 підприємствафірми «Дарьял» (69002 м. Запоріжжя, вул. Грязнова, б. 53, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Маріупольський графітовий комбінат» (87500 м. Маріуполь Донецької області, вул. Станіславського, б. 9; поштова адреса ОСОБА_1, 04119, м. Київ, а/с 31, ) 37 643 (тридцять сім тисяч шістсот сорок три) грн. 55 коп. інфляційних втрат, 1 474 (одну тисячу чотириста сімдесят чотири) грн. 40 коп. 3% річних, 813 (вісімсот тринадцять) грн. 30 коп. судового збору, 900 (девятсот) грн. 00 коп. витрат на послуги адвоката.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Суддя Л.М. Сушко

Рішення оформлено та підписано відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України 25.03.2016р.