ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2016р. Справа№ 914/655/16

За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Охоронне підприємство Бізон, с.Льотниче, Володимир-Волинський район, Волинська область

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Укрзахідвуглебуд, м.Червоноград, Львівська область

про: стягнення заборгованості в розмірі 66 285,00 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників:

Від позивача: ОСОБА_1 директор (посв. від 01.09.2014р.); ОСОБА_2 фінансовий директор (Довіреність №428 від 28.03.2015р.)

Від відповідача: ОСОБА_3 провідний юрисконсульт (Довіреність №02-04/134 від 17.03.2016р.)

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811 ГПК України про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Охоронне підприємство Бізон, до відповідача: Публічного акціонерного товариства Укрзахідвуглебуд про стягнення заборгованості в розмірі 66 285,00 грн.

Ухвалою суду від 11.03.2016р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 29.03.2016р.

24.03.2016р. до суду подано відповідачем заперечення на позовну заяву (вх. №12614/16), яка мотивована тим, що на момент розгляду справи в господарському суді Львівської області, дія договору триває, відтак, на думку відповідача, в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Також відповідач вважає, що оскільки нарахування пені за прострочення зобов'язання не передбачено самим договором, то її нарахування є безпідставним. Крім того, в розрахунку вказано, що пеня нарахована за 365 днів, що суперечить нормам ЦК та ГК України.

25.03.2016р. до суду надійшов лист (вх. №12907/16) від позивача про відсутність у провадженні господарського суду або іншого органу який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір справ зі спору між сторонами цієї справи, про цей же предмет спору між сторонами цієї справи, про цей же предмет спору і з тих же підстав, а також рішень цих органів з цього спору - немає.

Представники позивача в судовому засіданні 29.03.2016р. надали для огляду оригіналів документів, доданих до позовної заяви, підтримали позовні вимоги, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи, а також відмовились від вимоги прохальної частини позовної заяви про вжиття заходів по забезпеченню позову та надали розрахунки суми 3% річних та інфляційних нарахувань, яку просили вважати заявою про зменшення позовних вимог. Крім того, надали Довідку Державної казначейської служби України про зарахування сплаченого судового збору в сумі 1378 грн. відповідно до квитанції №15501820 від 02.03.2016р.

В судовому засіданні 29.03.2016р. представник відповідача підтримав письмові заперечення на позовну заяву (вх. №12614/16 від 24.03.2016р.).

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

01.04.2015р. між позивачем та відповідачем укладено договір № 06-15 про надання послуг та виконання робіт по встановленню камер відео спостереження, технічному обслуговуванню системи відео контролю на обєкті шахти №10 «Нововолинська», відповідно до п. 1.1 якого позивач надав відповідачу, у межах терміну дії договору, послуги та виконання робіт по встановленню та технічному обслуговуванню та ремонту системи відео контролю, системи контролю програмного забезпечення, відео серверу, на умовах викладених у цьому договорі.

У п. 4.3 договору сторони узгодили, що розмір оплати за надані послуги визначається позивачем, виходячи з реальних затрат на здійснення послуг, погоджується відповідачем та має становити 52 635,00грн.

На виконання умов договору позивач надав послуги по встановленню та обслуговуванню системи відео спостереження на обєкті «Шахта №10 «Нововолинська» с. Паромів, Іваничівського району, Волинської області у квітні місяці 2015 року, що підтверджується копією акту № 01 про виконання наданих послуг підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємств (долучена до матеріалів справи).

Проте, як стверджує позивач, відповідач не розрахувався з позивачем за надані послуги, в результаті заборгував останньому 52 635,00грн.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач неодноразово звертався до відповідача із претензіями про необхідність сплати заборгованості, проте відповідачем вказані претензії залишені без відповіді та задоволення.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушенням умов договору не оплатив позивачу надані послуги. Відтак, ТзОВ Охоронне підприємство Бізон звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 52 635,00грн.основного боргу.

Крім того, позивач нарахував відповідачу, відповідно до положень ст. 625 ЦК України 1441,00 грн. 3% річних та 2647,54 грн. інфляційних втрат.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст.11 ЦК України).

Як встановлено судом спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № 06-15 про надання послуг та виконання робіт по встановленню камер відео спостереження, технічному обслуговуванню системи відео контролю на обєкті шахти №10 «Нововолинська» від 01.04.2015р., у звязку з чим набули взаємних прав і обовязків.

За договором про надання послуг, відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до умов п. 2.1 договору позивач взяв на себе зобовязання надати необхідні послуги, а відповідач, відповідно до п. 2.2.2. зобовязався оплатити перелік виконаних позивачем робіт та аз обслуговування системи відеоспостереження єдино разовим платежем за 12 місяців обслуговування.

Факт виконання позивачем своїх зобовязань по договору підтверджується матеріалами справи.

Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони відповідача в акті не зазначено. Відтак, відповідач підписуючи акт № 01 про виконання наданих послуг погодився із обємом та вартістю робіт виконаних позивачем.

Доказів оплати заборгованості відповідачем не надано.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

В своїх запереченнях відповідач посилався на п.6.1 спірного договору, в якому вказано, що він набуває чинності з моменту його підписання, тобто з вказаної дати і діє до 01.04.2016р. Відтак, зазначив, що позовна заява подана до господарського суду Львівської області в березні 2016 року, тобто в період дії договору. Клопотань від позивача про розірвання чи припинення дії договору достроково на адресу ПАТ «Укрзахідвуглебуд» не надходило, отже його дія триває.

Заперечення відповідача судом відхиляються, зважаючи на наступне.

Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Строк оплати послуг договором не визначений.

Підписаний повноважними представниками сторін акт № 01 про виконання наданих послуг свідчить про надання позивачем та прийняття відповідачем наданих послуг на суму 52635,00грн.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Зважаючи на обставини справи, вимоги позивача є правомірними.

Відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором.

Перевіривши підстави та правильність нарахування сум 1441,00 грн. 3% річних та 2647,54 грн. інфляційних втрат, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позивачем допущені арифметичні помилки в розрахунках заявлених сум.

Позивач провів нарахування 3% річних та інфляційних втрат за період 01.05.2015р. по 29.03.2016р. Вимога про сплату заборгованості отримана відповідачем 05.05.2015р.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 530 ЦК України (семиденний строк від дня пред'явлення вимоги на добровільне виконання), нарахування слід проводити з 13.05.2015р. Судом самостійно проведено перерахунок суми 3% річних за період 13.05.2015р. по 29.03.2016р., відповідно до якого з відповідача слід стягнути 1393,02грн. 3% річних та 2646,40 грн. інфляційних втрат. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Судовий збір покладається на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599, 617, 625, 901 ЦК України, ст. ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 28, 33, 34, 44, 48, 49, 82-84, 116 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства Укрзахідвуглебуд (80109, Львівська область, м. Червоноград, вул. Будівельна, 1а, ідентифікаційний код 00177158) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Охоронне підприємство Бізон (44750, Волинська область, Володимир-Волинський район, с.Льотниче, вул. Нова, 18, ідентифікаційний код 37849897) 52635,00грн. основного боргу, 1393,02грн. 3% річних та 2646,40 грн. інфляційних втрат та 1376,76грн. судового збору.

3.В решті позовних вимог відмовити

4.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 01.04.2016р.

Суддя Ділай У.І.