ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.03.16р. Справа № 6/196-10

За заявою: Житлово-будівельного кооперативу № 43, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2010 у справі:

за позовом В.о. прокурора міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області в інтересах держави, в особі Дніпродзержинської міської ради, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область, в особі Комунального підприємства "Дніпродзержинськтепломережа", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

до Житлово-будівельного кооперативу № 43, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про стягнення 300 600,30 грн

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від прокуратури: прокурор відділу ОСОБА_1, посвідчення № 029553 від 13.10.2014;

від Дніпродзержинської міської ради (1-го позивача): не з'явився;

від КП "Дніпродзержинськтепломережа" (2-го позивача): не з'явився;

від відповідача (заявника, боржника): не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

В.о. прокурора міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області в інтересах держави, в особі Дніпродзержинської міської ради та Комунального підприємства "Дніпродзержинськтепломережа" звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу № 43 з вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 276 035,99 грн на підставі умов укладеного між сторонами довгострокового договору на постачання теплової енергії № 308Л від 01.10.2004.

Рішенням господарського суду від 29.06.2010 позов задоволено частково та присуджено до стягнення з відповідача 276 035,99 грн основного боргу.

Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

З метою примусового виконання судового рішення на користь стягувача судом 23.07.2010 видано відповідний наказ.

16.03.2016 відповідач ЖБК № 43 звернувся до господарського суду з заявою про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2010 за графіком: з березня 2016 року по січень 2024 року по 2 156,62 грн щомісячно та у лютому 2024 року 2 157,09 грн.

Обґрунтовуючи клопотання відповідач послався на скрутне фінансове становище та відсутність можливості сплатити одразу заборгованість у повній сумі.

Розпорядженням господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2016 № 196, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл справи № 6/196-10 у звязку з тим, що суддя Коваленко О.О. у відставці. За результатами повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду у відповідності до вимог ст. 21 Господарського процесуального кодексу України ця заява передана на розгляд судді Воронько В.Д.

Ухвалою суду від 18.03.2016 вищевказану заяву прийнято до розгляду та призначено на 28.03.2016.

У судове засідання представник боржника (заявника) не з'явися, але на електронну пошту суду 28.03.2016 від відповідача надійшла заява, у якій останній повністю підтримує заявлені вимоги про розстрочку виконання рішення та просить суд розглядати їх без участі його представника.

1-й та 2-й позивачі участі своїх представників не забезпечили у судовому засіданні та жодних пояснень на заяву не надали.

28.03.2016 прокурор надав відзив заяву, у якому заперечив проти надання розстрочки виконання рішення посилаючись на те, що на даний час у 2-го позивача дуже скрутне матеріальне становище через існуючу заборгованість перед органами державної фіскальної служби та ПАТ "Дніпродзержинська теплоцентраль". Обгрунтовуючи свої доводи прокурор зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження. де боржником є 2-й позивач КП "Дніпродзержинськтепломережа". До складу вказаного виконавчого провадження входить виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області № 904/2547/15 про стягнення з останнього на користь ПАТ "Дніпродзержинська теплоцентраль" боргу на загальну суму 150млн. грн. Банківські рахунки 2-го позивача та все майно арештовані. Крім того, повідомив, що відповідач не виконує рішення суду щодо сплати 2-му позивачу присудженої до стягнення заборгованості понад п'яти років, а тому враховуючи високий рівень інфляції в Україні та скрутне матеріальне становище КП "Дніпродзержинськтепломережа" просить суд відмовити у задоволенні щодо надання розстрочки виконання рішення № 6/196-10.

Оцінивши матеріали справи, доводи заявника та прокурора, суд вважає заяву КП "ЖБК № 43" про надання розстрочки такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Однак, заявником не подано будь-яких доказів, на підтвердження обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим на даний час чи в майбутньому.

Скрутне фінансове становище не є винятковим випадком, що ускладнює виконання рішення.

Пунктом 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено право господарського суду на підставі статті 121 ГПК за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п.7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Відповідно до п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 ст. 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проте відповідачем не надано документів, що свідчать про його скрутний фінансовий стан, а також жодних доказів наявності тих виключних обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду згідно ст. 121 ГПК України та п. 7.2 постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 №9, а саме: доказів загрози банкрутства, відсутності коштів на банківських рахунках, відсутності майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарській суд України у справах № 910/17008/14 (постанова від 25.02.2015) та № 910/15873/14 (постанова від 24.07.2014).

Заявником не доведено наявності виключних обставин, виняткового випадку для надання розстрочки виконання судового рішення.

У зв'язку з недоведеністю заявником неможливості виконання рішення у встановлений строк та недоведеністю обставин, які б обумовили необхідність та доцільність розстрочки виконання рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про розстрочку виконання судового рішення.

До того ж, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення господарський суд повинен крім інших обставин враховувати наявність інфляційних процесів у економіці держави, тому суд прийшов до висновку, що сторони знаходяться в рівних економічно-фінансових умовах, оскільки КП "Дніпродзержинськтепломережа", як комунальне підприємство, що знаходиться у власності територіальної громади міста Дніпродзержинська є об'єктом, що має важливе значення для міста, оскільки виробляє та постачає теплову енергію споживачам. Все майно, що обліковується на балансі підприємства є також власністю територіальної громади міста Дніпродзержинська, джерелом формування якого є майно передане йому засновниками; доходи від реалізації теплової енергії, наданих послуг, а також від інших видів фінансово-господарської діяльності; кредити банків; дотації з бюджету та капітальні вкладення; безоплатні або благодійні внески, пожертвування організацій, підприємств і громадян; придбання майна іншого підприємства, організації; іншого майна, набутого на підприємствах, не заборонених законодавством. Так, судом встановлено, що на даний час КП "Дніпродзержинськтепломережа" також знаходиться у скрутному фінансовому становищі та має заборгованість перед іншими організаціями. Таким чином, існуючі процеси в економіці Україні негативно впливають також і на 2-го позивача, тому надання відповідачу розстрочки виконання рішення не відповідатиме принципам рівності сторін перед законом та судом.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Житлово-будівельного кооперативу № 43 про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2010 відмовити.

Суддя ОСОБА_2