ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.03.2016р. Справа №905/535/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпропетровськ,

до відповідача: Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Родинське,

про стягнення 70705 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_2 юрисконс.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпропетровськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Родинське про стягнення штрафу у розмірі 70705 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що інформація про масу вантажу у вагоні №67905158, визначена Державним підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська» у накладній №53416541, не відповідала масі, встановленій внаслідок проведення контрольної перевірки станцією Запоріжжя ОСОБА_1 залізниці, з огляду на що існують підстави для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 70705 грн.

Відповідач у відзиві №01/11-262 від 24.02.2016р. проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що комерційний акт РА №009989/1631/8 від 10.08.2015р. був складений з порушенням вимог п.4 Правил складання актів, затверджених наказом №334 від 28.05.2008р. Міністерства транспорту України; акт загальної форми №10555 від 08.08.2015р. та комерційний акт РА №009989/1631/8 від 10.08.2015р. містять неоднакові дані щодо різниці маси вантажу у спірному вагоні, а тому, не можуть вважатися належними доказами у справі; вантажовідправник правильно вказав усі дані маси у залізничній накладній та завантажив вагон масою 71000 кг, що підтверджується звітом від 07.08.2015р. контрольного зважування на вагах 150 ВЕТ та відправлення вантажу з відміткою в накладній тієї маси, яка була навантажена; зважування вантажу здійснювалось з порушенням Правил видачі вантажу, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом №1716/220028 від 11.11.2012р. Міністерства інфраструктури України, що забороняє їх експлуатацію.

Відповідач у судове засідання 29.03.2016р. не зявився, у клопотанні №01/11-385 від 21.03.2016р. розгляд справи просив здійснити без участі власного представника.

Згідно із ст.75 Господарського процесуального кодексу України судом встановлено, що наявні у матеріалах справи документи є достатніми для прийняття повного та обґрунтованого рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

За приписами ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно із ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України та ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За змістом ч.5ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

За приписами ст.6 глави 1 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статтею 37 вказаного Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Згідно із п.1.1 розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, а також ст.23 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до п.п.2.1, 2.2 цих Правил графи «Маса вантажу, визначена відправником, кг», «Спосіб визначення маси» заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно із ст.37 Статуту та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом №644 від 21.11.2011р. Міністерства транспорту України, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Як свідчать матеріали справи, 07.08.2015р. Державним підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська» зі станції Родинська Донецької залізниці на станцію Ямниця Львівської залізниці було направлено за залізничною накладною №53416541, зокрема, у вагоні №67905158 вантаж вугілля камяне (вантажоодержувач Публічне акціонерне товариство «Івано-Франківськцемент»).

Крім того, вказана накладна містила наступні відомості:

- маса вантажу 71000 кг (п.24, відомість вагонів);

- спосіб визначення маси на вагонних вагах (150 т) (п.26);

- ким завантажено вантаж у вагон (контейнер) вантажовідправником (п.28).

На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень та заперечень. При цьому, правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

За таких обставин, з оформленням та підписанням накладної №53416541 Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» засвідчило, зокрема, що маса вантажу (нетто) у вагоні №67905158 становила 71000 кг.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 54 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; законодавство, на підставі якого подається позов.

За таких обставин, враховуючи зміст ст.129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33, 54 Господарського процесуального кодексу України при зверненні до суду з розглядуваним позовом позивачем повинно бути доведено, що визначена відповідачем у накладній №53416541 маса вантажу у вагоні №67905158 не відповідала дійсній масі вантажу.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно із ч.1 ст.129 вказаного Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Як встановлено судом на підставі акту загальної форми №10555 від 08.08.2015р. станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці, при проходженні вагону через вказану станцію залізницею було проведено контрольне переваження вагону №67905158, за результатами якого виявлено невідповідність фактичної маси вантажу тій масі вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній №53416541.

Одночасно, за змістом комерційного акту РА №009989/1631/8 від 10.08.2015р. за результатами контрольного переваження на 150-тонних тензометричних вагах станції Запоріжжя-Ліве №87 (державна повірка 30.01.2015р., огляд-перевірка 30.07.2015р.), виявилось, що вага брутто у вагоні №67905158 складає 90500 кг, тара 21200 кг, нетто 69300 кг, що меньше ваги зазначеної в накладній №53416541 на 1700 кг. Завантаження вантажу рівномірне на рівні бортів, без поглиблень та виїмок, маркування поздовжніми смугами, не пошкоджено, в документі не зазначено. У технічному стані вагон справний, люки щільно закриті, течі вантажу немає.

Наразі, відповідно до технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки №87 станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці, державна повірка вказаних ваг здійснювалась 30.01.2015р., огляд-перевірка - 30.07.2015р., ваги були визнані придатними для застосування.

За висновками суду, вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, внаслідок чого приймається судом в якості належного доказу на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, фактичній масі вантажу.

Крім того, судом враховано, що спірний вантаж прибув у завантаженому засобами відправника вагоні, в комерційному відношенні без порушень. Викладені обставини підтверджують факт неправильного зазначення маси вантажу в накладній саме відправником.

Заперечення відповідача в тій частині, що комерційний акт РА №009989/1631/8 від 10.08.2015р. складений з порушенням вимог п.4 Правил складання актів, затверджених наказом №334 від 28.05.2008р. Міністерства транспорту України, судом до уваги не приймаються, з огляду на наступне.

За змістом п.4 Правил складання актів, затверджених наказом №334 від 28.05.2008р. Міністерства транспорту України, у разі перевірки маси вантажу зважування на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона.

Як вбачається з матеріалів справи, на попутній станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці 10.08.2015р. здійснено контрольне зважування вантажу у вагоні №67905158 на справних 150-тонних тензометричних вагах станції Запоріжжя-Ліве №87 (державна повірка 30.01.2015р., огляд-перевірка 30.07.2015р.) та виявлено невідповідність відомостей, зазначених вантажовідправником в накладній №53416541 фактичним параметрам.

Того ж дня станцією Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці був складений комерційний акт РА №009989/1631/8, відповідно до якого, за результатами контрольного переважування вагону №67905158 вага брутто складає 90500 кг, тара 21200 кг, нетто 69300 кг, що менше ваги зазначеної в накладній №53416541 на 1700 кг.

Відтак, з огляду на зміст п.4 Правил складання актів, будь-яких порушень в діях залізниці у цій частині не було.

Твердження відповідача про те, що акт загальної форми №10555 від 08.08.2015р. та комерційний акт РА №009989/1631/8 від 10.08.2015р. містять неоднакові дані щодо різниці маси вантажу у спірному вагоні, а тому, не можуть вважатись належними доказами у справі, також судом до уваги не приймаються, з огляду на наступне.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст.122 Статуту залізниць. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно з п.10 Правил складення актів, затверджених наказом №334 від 28.05.2002р. Міністерства транспорту України, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчику, сортувальної платформи, старший прийомоздавальник) і прийомоздавальник станції, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Відповідно до п.12 Правил складання актів, затверджених наказом №334 від 28.05.2002р. Міністерства транспорту України, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі «Є» комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: «Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено». Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у п.10 вищезазначених Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Так, на станції призначення був заповнений розділ «Є» комерційного акта РА №009989/1631/8 від 10.08.2015р. про те, що під час переважування вантажу різниці проти цього акту не виявлено. Зазначений розділ засвідчений штемпелем станції призначення та підписами уповноважених осіб.

При цьому, судом враховано, що відповідачем всупереч вимог ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не доведено, а судом не встановлено наявності обставин оскарження відправником відомостей, які відображені у комерційному акті.

Твердження Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про те, що зважування перед відправкою було здійснене на справних вагах 150 ВЕТ відповідача, судом до уваги не приймаються, оскільки залізниця не брала участі у зважуванні вагону з вантажем перед його відправкою, а визначені відправником відомості щодо маси вантажу у вагоні спростовані комерційним актом РА №009989/1631/8 від 10.08.2015р.

Крім того, вищезазначене не впливає на розгляд справи по суті, оскільки як на попутній станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці так і на станції призначення Ямниця Львівської залізниці, факт невідповідності маси вантажу спірного вагону був підтверджений.

Щодо твердження відповідача про те, що зважування вантажу здійснювалось з порушенням Правил видачі вантажів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом №1716/220028 від 11.11.2012р. Міністерства інфраструктури України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3.40 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом №1716/220028 від 11.11.2012р. Міністерства інфраструктури України якщо вагонні ваги не можуть бути прийняті в експлуатацію, комісією з приймання вагонних ваг в експлуатацію складається акт із зазначенням причини непридатності таких ваг до експлуатації.

Згідно з п.3.47 вищезазначеної Інструкції не допускається зважування вантажів, що перевозяться залізницями, на ЗВВТ, у яких:

прострочені терміни повірки;

пошкоджені відбитки повірочних тавр або місця їх нанесення;

втрачений технічний паспорт ЗВВТ;

в останніх записах в технічному паспорті про повірку, огляд-перевірку зроблені виправлення, не засвідчені підписом осіб, зазначених у пункті 2.5 розділу ІІ цієї Інструкції;

прострочені терміни огляду-перевірки;

зазор у стиках рейок колій перед вагонними вагами і рейок на платформах вагонних ваг, між платформою вагонних ваг та обвязувальною рамою котловану становить менше 2 мм (для платформних вагонних ваг, призначених для зважування із зупинкою);

зазор у стиках рейок колій перед вагонними вагами і рейок на платформах вагонних ваг становить менше 5 мм або більше 10 мм (для платформних вагонних ваг, призначених для зважування під час руху);

зазори між рухомими та нерухомими деталями підплатформного механізму вагонних ваг становлять менше 2 мм;

під час огляду-перевірки ЗВВТ виявлено відхилення фактичних значень метрологічних характеристик від нормованих;

важелі, призми, подушки підплатформного механізму механічних (важільних) вагонних ваг, датчики чи інші вузли електронних вагонних ваг перебувають у воді;

горизонтальний або вертикальний уступ в стиках рейок колій перед вагонними вагами і рейок на платформах вагонних ваг перевищує 2 мм (для платформних вагонних ваг, призначених для зважування під час руху);

осідання рейок на вагонних вагах та на відстані менше 100 м з обох боків вагонних ваг перевищує 5 мм (для вагонних ваг, призначених для зважування під час руху, розташованих на суцільних рейках).

Відповідно до комерційного акту РА №009989/1631/8 від 10.08.2015р. контрольне переважування вантажу здійснювалось 10.08.2015р. на справних вагах станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці №87.

У матеріалах справи наявний технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки №87 станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці, державна повірка вказаних ваг здійснювалась 30.01.2015р., огляд-перевірка здійснювалась 30.07.2015р., ваги були визнані придатними для застосування.

Одночасно, 13.08.2015р. в технічному паспорті засобу вагоновимірювальної техніки (звіт) №87 станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці було здійснено запис стосовно порушень вимог п.7.24 Положень ЦМ-0014 ДС з приписом про те, що треба прийняти заходи по виправленню зауважень.

Відтак, враховуючи, що переважування вантажу відбувалось 10.08.2015р., запис від 13.08.2015р. жодним чином не впливає на можливість прийняття до уваги відомостей комерційного акту РА №009989/1631/8 від 10.08.2015р. Крім того, згідно з записом технічного паспорту від 13.18.2015р. інспекційною перевіркою не було заборонено зважування на вищезазначених вагах.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги безпідставність заперечень відповідача, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами у розумінні норм ст.34 Господарського процесуального кодексу України невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №67905158 тій масі вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній №53416541.

Відповідно до п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. Штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

За поясненнями позивача, які відповідачем в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не спростовані, провізна плата за перевезення вантажу у вагоні №67905158 складала 14141 грн, внаслідок чого з урахуванням приписів ст.118 Статуту залізниць України розмір штрафу становить 70705 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення штрафу у розмірі 70705 грн підлягає задоволенню у повному обсязі.

Всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Згідно зі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1378 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпропетровськ до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Родинське про стягнення штрафу у розмірі 70705 грн, задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» (85310, Донецька обл., м.Красноармійськ, м.Родинське, вул.Перемоги, буд.9, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ) в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» (49602, м.Дніпропетровськ, ОСОБА_3, буд.108, ) штраф у розмірі 70705 грн, а також судовий збір в сумі 1378 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

У судовому засіданні 29.03.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 01.04.2016р.

Суддя Ю.О.Паляниця