ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2016 р. Справа № 909/1069/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Мирутенко О.Л.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу науково-виробничого малого приватного підприємства "Ніна"(надалі НВМПП "Ніна") б/н від 26.11.2015р. (вх. № ЛАГС 01-05/5841/15 від 11.12.2015р.)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від10.11.2015р.

у справі № 909/1069/15

за позовом: НВМПП "Ніна",. м. Вінниця

до відповідача: публічного акціонерного товариства "Тростянецький м'ясокомбінат" (надалі ПАТ "Тростянецький м'ясокомбінат"), м. Івано-Франківськ

про стягнення пені в сумі 30 692,98грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу та заяв про відвід суддів від учасників судового процесу не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 10.11.2015р. (суддя Кобецька С.) у справі № 909/1069/15 в задоволені позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження здійснення відповідачем розрахунків за поставлений товар, що унеможливлює визначити достовірну заборгованість та періоди її погашення, відповідно суд не має змоги перевірити правильність нарахування позивачем пені, як і нарахувати останню самостійно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, НВМПП "Ніна" подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, а відтак, винесено необєктивне рішення, просить його скасувати, прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги повністю. На думку скаржника, суд безпідставно відмови у задоволені позову, оскільки матеріалами справи підтверджується сам факт прострочки, а конкретизованим розрахунком, з посиланням на банківські виписки, визначено кількість днів прострочки та розмір пені.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 11.12.2015р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_2, склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2015р. поновлено строк на одання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 21.01.2016р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2016р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 11.02.2016р.

У звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Гнатюк Г.М., розпорядженням в.о. голови Львівського апеляційного господарського суду від 11.02.2016р. внесено зміни у склад колегії суддів по розгляду справи № 909/1069/15, замість судді Гнатюк Г.М. введено суддю Якімець Г.Г.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 11.02.2016р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 03.03.2016р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 03.03.2016р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 17.03.2016р.

Позивач участі уповноваженого представника в судове засідання 17.03.2016р. не забезпечив, у заяві від 03.03.2016р. просить суд розглядати справи за його відсутності (зареєстрована в канцелярії суду за вх№ 01-04/1755/16 від 03.03.2016р.).

На виконання вимог ухвали суду позивач надіслав на адресу суду розрахунок суми боргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/1737/16 від 03.03.2016р.)

Відповідач участі уповноваженого представника в судові засідання жодного разу не забезпечив, причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. У відзиві на апеляційну скаргу проти доводів скаржника заперечив, рішення суду першої інстанції вважає законними та обґрунтованим, відтак просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/245/16 від 15.01.2016р.).

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Між НВМПП "Ніна" (продавець) та ПАТ "Тростянецький м'ясокомбінат" (покупець) укладено договір поставки №1 від 05.01.2015р, відповідно до умов якого, продавець зобовязується продати (передати у власність) покупцеві, а покупець зобовязується купити (прийняти та оплатити) харчові добавки, оболонки, матеріали для харчових підприємств та інші супутні витрати вітчизняних та зарубіжних фірм (а.с.12-13).

Поставка товару здійснюється на підставі заявки покупця. Разом з товаром продавець передає покупцю оригінал рахунка-фактури, оригінал видаткової накладної, сертифікати на товар. Постачальник зобовязується протягом 15 днів з дати відвантаження товару зареєструвати в ЄР податкових накладних податкову накладну та надати її покупцю в електронній формі протягом зазначено часу (п.п.1.2, 1.3, 2.1 договору).

Згідно п.2.2 договору відвантаження товару відбувається зі складу продавця, згідно умов EXW (правила тлумачення торгівельних термінів Інкотермс 2010) в асортименті, кількості та за цінами вказаними в рахунках-фактурах, накладних та інших документів.

За прострочку платежів покупець сплачує продавцю пеню 0,2% від суми заборгованості за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ що діє на момент постачання товару (п.5.3.договору).

У п.2.4 договору зазначено, що датою приймання-здачі товару та переходу права власності на товар вважається дата відвантаження товару покупцю на складі продавця м. Вінниця, вул. Фрунзе,4 або перевізнику покупця (вказаного ним у заявці).

Пунктом 4.3 договору обумовлено, що за домовленістю продавець надає покупцю відстрочку платежу не більше 30 календарних днів з моменту отримання товару.

На виконання умов договору, продавець з 06.01.2015р. по 27.05.2015р. поставив покупцю товар на загальну суму 318 711,18 грн., що підтверджується видатковими накладними та довіреностями на отримання товару (а.с. 14-37):

- видаткова накладна № 6 від 06.01.2015р. на суму 49 529,00 грн., згідно якої даний товар отримав водій ОСОБА_5 (довіреність №000012 від 06.01.2015р.) (а.с. 14, 27);

- видаткова накладна № 25 від 14.01.2015р. на суму 13 508,60 грн., згідно якої даний товар отримав водій ОСОБА_5 (довіреність №000022 від 14.01.2015р.) (а.с. 15, 28);

- видаткова накладна № 54 від 21.01.2015р. на суму 26 715,18 грн., згідно якої даний товар отримав водій ОСОБА_5 (довіреність №000039 від 21.01.2015р.) (а.с. 16, 29);

- видаткова накладна № 60 від 22.01.2015р. на суму 5 088,00 грн., згідно якої даний товар отримав водій ОСОБА_5 (довіреність №000039 від 21.01.2015р.) (а.с. 17, 29);

- видаткова накладна № 93 від 28.01.2015р. на суму 41 905,00 грн., згідно якої даний товар отримав водій ОСОБА_5 (довіреність №000063 від 28.01.2015р.) (а.с. 18, 30);

- видаткова накладна № 138 від 04.02.2015р. на суму 50 437,00 грн., згідно якої даний товар отримав водій ОСОБА_5 (довіреність №000079 від 04.02.2015р.) (а.с. 19, 31);

- видаткова накладна № 166 від 11.02.2015р. на суму 50 774,00 грн., згідно якої даний товар отримав водій ОСОБА_5 (довіреність №000097 від 11.02.2015р.) (а.с. 20, 32);

- видаткова накладна № 213 від 18.02.2015р. на суму 25 314,25 грн., згідно якої даний товар отримав водій ОСОБА_5 (довіреність №0000117 від 18.02.2015р.) (а.с. 21, 33);

- видаткова накладна № 251 від 25.02.2015р. на суму 37 986,15 грн., згідно якої даний товар отримав водій ОСОБА_5 (довіреність №0000145 від 25.02.2015р.) (а.с. 22, 34);

- видаткова накладна № 313 від 11.03.2015р. на суму 7 500,00 грн., згідно якої даний товар отримав водій ОСОБА_5 (довіреність №0000177 від 11.03.2015р.) (а.с. 23, 35);

- видаткова накладна № 486 від 22.04.2015р. на суму 2 924,00 грн., згідно якої даний товар отримав водій ОСОБА_5 (дана накладна підписана та скріплена печатками сторін) (а.с. 24, 34);

- видаткова накладна № 553 від 30.04.2015р. на суму 4 960,00 грн., (дана накладна підписана та скріплена печатками сторін), згідно якої даний товар отримав водій ОСОБА_6 (довіреність №000312 від 30.04.2015р.) (а.с. 25, 36);

- видаткова накладна № 763 від 27.05.2015р. на суму 2 070,00 грн., згідно якої даний товар отримав водій ОСОБА_6 (довіреність №000379 від 27.05.2015р.) (а.с. 26, 37).

Відповідно до кожної накладної були виставлені рахунки на оплату товару (а.с. 182-194).

Проте, відповідач свої зобовязання щодо оплати виконав не належним чином, розрахувався частково, в результаті чого в нього перед позивач станом 30.04.2015р. виник борг в розмірі 103 716,57 грн., доказом чого є акт звірки взаєморозрахунків між сторонами (а.с. 38).

09.06.2015р. позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія про сплату суми основного боргу в розмірі 102 186,57 грн. (а.с. 39-41).

Відповідачем претензійні вимоги були оплачені частково, за період з 11.06.2015р. по 30.06.2015р. було перераховано на розрахунковий рахунок позивача 41 116,42 грн.

15.07.2015р. позивач надіслав на адресу відповідача акт звірки взаєморозрахунків станом на 14.07.2015р., згідно якого основний борг ПАТ "Тростянецький м'ясокомбінат" перед НВМПП "Ніна" становить 61 070,15 грн. (а.с. 51-54).

11.09.2015р. НВМПП "Ніна" звернулося до суду з вимогою про стягнення з ПАТ "Тростянецький м'ясокомбінат" 61 070,15 грн. основного боргу та 23 343,00 грн. пені за період з 14.03.2015р. по 20.07.2015р.

В процесі розгляду справи в суді першої інстанції, відповідачем було частково погашено борг, в звязку з чим позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути 11 101,00 грн. основного боргу та 38 274,91 грн. пені (а.с. 78-79).

22.10.2015р. позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій уточнив суму заборгованості, а саме: просить суд стягнути 11 101,00 грн. основного боргу та 19 782,37 грн. пені, судові витрати в розмірі 1 827,00 грн. і 5 000,00 грн. витрат на послуги адвоката. До заяви долучив обґрунтований розрахунок основного боргу та правове обґрунтування пені (а.с. 116-120).

Окрім того, в процесі розгляду справи, відповідачем було погашено суму основного боргу, в звязку з чим 06.11.2015р. позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути пеню в розмірі 30 692,98 грн., судові витрати в розмірі 1 827,00 грн. та 5 000,00 грн. витрат на послуги адвоката. До заяви долучив обґрунтований розрахунок пені (а.с. 137-141).

Таким чином, предметом позову у даній справі є вимога позивача про застосування до відповідача відповідальності, обумовленої п.5.3 договору поставки №1 від 05.01.2015р., у вигляді стягнення пені в сумі 30 692,98грн. за порушення строків оплати поставленого товару.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 175 ГК України).

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 ГК України).

Аналогічні положення містяться в ч.1 ст. 712 ЦК України, де зокрема, зазначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 172).

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Враховуючи, що сума основного боргу не оспорюється сторонами у справі, та, враховуючи заяву позивача про зменшення позовних вимог, колегія суддів розглядає спір в межах заявлених вимог, а саме: стягнення з відповідача 30 695,98 грн. пені за прострочення оплати за поставлений товар.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначалося вище, п. 5.3 договору сторони погодили, що за прострочку платежів покупець сплачує продавцю пеню 0,2% від суми заборгованості за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент постачання товару.

Як вбачається з поданого розрахунку (а.с.140), позивачем нараховано відповідачу пеню в загальній сумі 30 692,98 грн. за несвоєчасну оплату відповідачем поставленого товару по видаткових накладних №166 від 11.02.2015р., №213 від 18.02.2015р., №251 від 25.02.2015р., №313 від 11.03.2015р., №486 від 22.04.2015р., №553 від 30.04.2015р. (а.с.20-25).

Колегія суддів зазначає, що з огляду на вимоги ч. 1 ст. 47 і ст. 43 ГПК України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов'язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов'язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Згідно розрахунку позивача (а.с. 140) та додатково поданого на виконання вимог ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 11.02.2016р. більш конкретизованого розрахунку пені вбачається, що пеня в розмірі 30 692,98 грн. розрахована наступним чином:

- по видатковій накладній №166 від 11.02.2015р., сума яка підлягала оплаті 23 502,17 грн., дата сплати згідно п.4.3 договору 14.03.2015р., проте фактично сплачено 30.06.2015р., доказом чого є банківська виписка, тобто прострочено 108 днів на суму4 172,44 грн.;

- по видатковій накладній №213 від 18.02.2015р., сума яка підлягала оплаті 25 314,25 грн., дата сплати згідно п.4.3 договору 21.03.2015р., проте фактично сплачено 30.06.2015р. на суму 2 384,83 грн. (прострочено 101 день на суму 4 202,86 грн.), 01.07.2015р. сплачено 15 229,42 грн. (прострочено 102 дня на суму 3 844,60 грн.), 03.08.2015р. сплачено 7 700,00 грн. (прострочено 135 дня на суму 1 708,77 грн.);

- по видатковій накладній №251 від 25.02.2015р., сума яка підлягала оплаті 37 986,15 грн., дата сплати згідно п.4.3 договору 28.03.2015р., проте фактично сплачено 03.08.2015р. на суму 18 198,15 грн. (прострочено 128 дня на суму 7 992,70 грн.), 10.08.2015р. сплачено 14 820,00 грн. (прострочено 135 днів на суму 4 391,31 грн.), 12.08.2015р. сплачено 4 968,00 грн. (прострочено 137 днів на суму 1 118,82 грн.);

- по видатковій накладній №313 від 11.04.2015р., сума яка підлягала оплаті 7 500,00 грн., дата сплати згідно п.4.3 договору 11.04.2015р., проте фактично сплачено 12.08.2015р. на суму 4 283,00 грн. (прострочено 123 дня на суму 1 516,44 грн.), 19.08.2015р. сплачено 3 217,00 грн. (прострочено 131 день на суму 674,43 грн.);

- по видатковій накладній №486 від 22.04.2015р., сума яка підлягала оплаті 2 924,00 грн., дата сплати згідно п.4.3 договору 23.05.2015р., проте фактично сплачено 19.08.2015р. на суму 1 500,00 грн. (прострочено 89 днів на суму 427,79 грн.), касовий ордер № 798 від 19.08.2015р.;

- по видатковій накладній №553 від 30.04.2015р., сума яка підлягала оплаті 4 960,00 грн., дата сплати згідно п.4.3 договору 31.05.2015р., проте фактично сплачено 19.08.2015р. (прострочено 81 день на суму 642,82 грн.) згідно касового ордера № 798 від 19.08.2015р.

При цьому, колегія суддів зазначає, що оскільки відповідачем проплати здійснювалися частково без зазначення ним конкретного призначення платежу (вказувалося акт звірки від 31.05.2015р.), позивач зараховував їх по мірі їх поступлення в порядку черговості погашення заборгованості.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що оскільки відповідач порушив строк оплати отриманого товару, (мало місце прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання), то позовна вимога про стягнення з відповідача пені, нарахованої у відповідності до п.5.3 договору поставки № 1 від 05.01.2015р. за період з 14.03.2015р. по 19.08.2015р. в розмірі 30 692,98 грн. є документально обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Приписами ст. 43 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України визначено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що НВМПП "Ніна" у відповідності до вищенаведених норм права, надав суду першої інстанції документально-обгрунтовані докази в підтвердження своїх позовних вимог, проте місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку, що з даних документів не можливо перевірити правильність нарахування позивачем пені, як і нарахувати останню самостійно.

Крім того, колегія суддів зазначає, що якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід скасувати, а апеляційну скаргу задоволити.

Статтею 49 ГПК України встановлено, що при задоволенні позову судовий збір покладається на відповідача.

Відповідно до ст.44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У п. 6.3 постанові пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» №7 від 21.02.2013р. розяснено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок звернення НВМПП "Ніна" до суду із позовною заявою про стягнення із ПАТ "Тростянецький м'ясокомбінат" заборгованості, позивач був вимушений звернутись за правовою допомогою до адвоката.

У позовних вимогах, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь, окрім заборгованості, судовий збір та витрати на послуги адвоката в розмірі 5 000,00 грн. (а.с. 6, 137). На підтвердження понесених ним витрат на послуги адвоката долучив копії договору про надання правової допомоги у господарській справі № 0016/2015р. від 09.06.2015р., свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю № 677, платіжного доручення № 2762 від 23.09.2015р., акт приймання-передачі виконаних робіт від 28.09.2015р., ордер на надання правової допомоги № 023125 (а.с. 95-100).

З аналізу договору №0016/2015 про надання правової допомоги від 09.06.2015р. вбачається, що його укладено для надання правової допомоги позивачу в справі за позовом НВМПП "Ніна" до ПАТ "Тростянецький м'ясокомбінат" про стягнення заборгованості.

Відтак, колегія суддів вважає, що витрати позивача на послуги адвоката документально підтверджуються вказаним вище доказами на суму 5 000,00 грн. та платіжним дорученням № 2762 від 23.09.2015р., що свідчить про оплату послуг, наданих за вказаним договором, повністю.

Згідно з ч.5 ст.49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції, врахувавши тривалість розгляду та складність справи, проаналізувавши долучений до матеріалів справи розрахунок витрат на правову допомогу, дійшов висновку про стягнення оплати послуг адвоката.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу НВМПП "Ніна" б/н від 26.11.2015р. (вх. № ЛАГС 01-05/5841/15 від 11.12.2015р.) задоволити.

2. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.11.2015р. у справі № 909/1069/15 скасувати. Прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги повністю.

Стягнути з ПАТ "Тростянецький м'ясокомбінат" (76005, м. Івано-Франківськ, вул. С. Петлюри,10, код 00443128) на користь НВМПП "Ніна" (21000, м. Вінниця, вул. Фрунзе,4, код 13302091) пені в розмірі 30 692,98 грн.

Стягнути з ПАТ "Тростянецький м'ясокомбінат" (76005, м. Івано-Франківськ, вул. С. Петлюри,10, код 00443128) на користь НВМПП "Ніна" (21000, м. Вінниця, вул. Фрунзе,4, код 13302091) витрати на послуги адвоката в розмірі 5 000,00 грн.

Стягнути з ПАТ "Тростянецький м'ясокомбінат" (76005, м. Івано-Франківськ, вул. С. Петлюри,10, код 00443128) на користь НВМПП "Ніна" (21000, м. Вінниця, вул. Фрунзе,4, код 13302091) судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 827,00 грн.

3. Стягнути з ПАТ "Тростянецький м'ясокомбінат" (76005, м. Івано-Франківськ, вул. С. Петлюри,10, код 00443128) на користь НВМПП "Ніна" (21000, м. Вінниця, вул. Фрунзе,4, код 13302091) судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 010,00 грн.

4. Місцевому господарському суду видати відповідні накази.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

6. Справу передати до господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Мирутенко О.Л.

ОСОБА_1