РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2016Справа №910/2932/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарктекнік"

До Приватного підприємства "НОРД ІНТЕР ТРАНС-ЛТД"

Про стягнення 19 220,00 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача: Конечний М.Г. (дов. від 22.07.2014)

від відповідача: Терехов М.С.

В судовому засіданні 30.03.2016 відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

22.02.2016 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарктекнік" (надалі - позивач) до Приватного підприємства "НОРД ІНТЕР ТРАНС-ЛТД" (надалі - відповідач) про стягнення 19 220 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача, відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов'язання за Договором-заявкою про перевезення вантажу № 0815/19 від 17.08.2015 в частині внесення оплати за надані послуги, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість в сумі 19 220,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/2932/16, розгляд справи призначено на 16.03.2016.

В судове засідання, призначене на 16.03.2016, з'явився представник позивача та надав заяву про зменшення позовних вимог.

В судове засідання, призначене на 16.03.2016, з'явився представник відповідача та надав відзив на позовну заяву.

16.03.2016 в судовому засіданні оголошено перерву до 30.03.2016.

В судове засідання, призначене на 30.03.2016, з'явились представники сторін та надали пояснення по суті справи.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2015 між позивачем (Перевізник) та відповідачем (Замовник), був укладений Договір-заявка № 0815/19 (далі по тексту - Договір)

Згідно вказаної заявки позивачем надано відповідачу послуги з міжнародного перевезення, про що свідчить міжнародна товарно-транспортна накладна № CMR:, вартість перевезення згідно заявки встановлена у розмірі 24 420 грн.

За результатами виконання замовлення відповідача позивач направив на адресу відповідача рахунок №159 від 21.08.2015 на оплату послуг на суму 24 420.00 грн.

Згідно заявки визначено, що оплата здійснюється на протязі 14 банківських днів, після отримання визначених в заявці документів.

Всі супровідні документи позивач направив відповідачу, які останній отримав 03.11.2015., внаслідок чого позивач вважає, що строк виконання зобов'язання з боку відповідача по оплаті вартості отриманих послуг настав.

Позивач стверджує, що відповідачем порушено умови домовленості, оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань та не розрахувався з позивачем у повному обсязі за отримані послуги перевезення, оскільки сплатив лише частину коштів у розмірі 5 700 грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог), чим спричинив виникнення заборгованості у розмірі 18 720 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача згідно поданої позовної заяви.

Внаслідок того, що відповідач не розрахувався з наявною заборгованістю, у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 18 720 грн. та судовий збір у розмірі 1 378 грн.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 920 ЦК України визначено що, у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Судом встановлено, що умовами заявки передбачено, що відповідач може здійснити розрахунок за перевезення з можливою затримкою у 310 календарних дні.

Тобто, беручи до уваги те, що документи, підтверджуючи факт надання послуг позивач направив відповідача 03.10.2015 та враховуючи наявну умову про відстрочку виконання оплати на 310 календарних дні, кінцевий строк виконання обов'язку відповідача по внесенню оплати на момент подачі позову до суду - 08.08.2016, не настав, а тому позов вважається таким, що подано позивачем передчасно.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Крім того, матеріалами справи, зокрема документами, долученими відповідачем до свого відзиву, підтверджується факт того, що відповідач виконує свої зобов'язання по отриманим послугам перевезення, внаслідок внесення оплат на рахунок позивача частинами.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ст.36 ГПК України зазначає, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що строк кінцевого виконання зобов'язання з боку відповідача не настав, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарктекнік" до Приватного підприємства "НОРД ІНТЕР ТРАНС-ЛТД" про стягнення 19 220,00 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 05.04.2016

Суддя М.О. Лиськов