ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2016 р. Справа №912/3131/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Науменка І.М. (доповідач)

суддів: Вечірка І.О., Кузнецова В.О.,

секретар судового засідання: Петровська А.В.,

від позивача: ОСОБА_1, представник, договір № б/н від 12.02.16;

від третьої особи ОСОБА_2: ОСОБА_1, представник, договір №б/н від 07.03.16;

від третьої особи ОСОБА_3: ОСОБА_1, представник, договір №б/н від 07.03.16;

від третьої особи ОСОБА_4: ОСОБА_1, представник, договір №б/н від 07.03.16;

від третьої особи ОСОБА_5: ОСОБА_1, представник, договір №б/н від 07.03.16;

третя особа ОСОБА_6, НОМЕР_1 від 23.10.98;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "ОСОБА_6" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 17.12.2015р. у справі №912/3131/15

за позовом ОСОБА_8,

с.Тарасівка, Бобринецький район, Кіровоградська область

до відповідача Селянського (фермерського) господарства "ОСОБА_6",

с. Василівка, Бобринецький район, Кіровоградська область

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

- ОСОБА_2, с.Василівка, Бобринецький район, Кіровоградська область

- ОСОБА_3, с.Василівка, Бобринецький район, Кіровоградська область

- ОСОБА_4, с.Тарасівка, Бобринецький район, Кіровоградська область

- ОСОБА_5, м.Кіровоград

на стороні відповідача

- ОСОБА_6, м.Бобринець, Кіровоградська область

про визнання недійсним рішення зборів та змін до статуту господарства,

ВСТАНОВИВ

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 17.12.2015р. у справі №912/3131/15 (судді: Тимошевська В.В. (головуючий), ОСОБА_9, ОСОБА_10С.) позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано недійсним рішення зборів членів Селянського (фермерського) господарства "ОСОБА_6", оформлене протоколом від 09.07.2015р.

Визнано недійсними зміни до статуту Селянського (фермерського) господарства "ОСОБА_6" в редакції, прийнятій та затвердженій протоколом зборів членів господарства від 09.07.2015р., що зареєстровані Реєстраційною службою Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області від 10.07.2015р.

Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства "ОСОБА_6" на користь ОСОБА_8 2 436,00 грн. судового збору.

Обґрунтовуючи наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з відсутності в матеріалах справи доказів дотримання відповідачем під час проведення спірних загальних зборів вимог Статуту господарства.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції від 17.12.2015р., відповідач (СФГ "ОСОБА_6") звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить дане рішення - скасувати, як неправомірне, та прийняти у справі нове рішення про відмову в позові.

В апеляційній скарзі відповідач наполягає на тому, що допущені ним при проведенні загальних зборів господарства від 09.07.2015р. порушення усунено шляхом прийняття іншого рішення загальних зборів СФГ "ОСОБА_6" від 01.12.2015р.; судом до участі у справі було неправомірно не залучено неповнолітню учасницю СФГ "ОСОБА_6" ОСОБА_11; господарським судом Кіровоградської області порушено правило предметної підсудності, оскільки даний спір розгляду в порядку господарського судочинства не підлягає.

Відповідно до ст.101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Отже, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників судового процесу, колегією суддів встановлено наступне:

Так, з наявних у справі матеріалів вбачається, що згідно рішення зборів членів СФГ «ОСОБА_6», оформлених протоколом від 16.08.2010р., до складу членів останнього була введена ОСОБА_8 (а.с. 66-67).

Даним рішенням до складу членів вищеназваного СФГ було також введено ОСОБА_2 (батько), ОСОБА_3 (мати), ОСОБА_4 (сваха) та ОСОБА_5 (троюрідний племінник). Крім того, на вказаних зборах переобрано голову СФГ «ОСОБА_6», а саме, звільнено з посади голови ОСОБА_6 та обрано головою ОСОБА_2.

15.09.2010р. між засновником СФГ «ОСОБА_6» та членами господарства: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підписано установчий договір СФГ "ОСОБА_6", в якому, зокрема, визначено частки в майні господарства членів господарства (а.с. 77-80).

Також, 15.09.2010р. зареєстровано в новій редакції статут СФГ «ОСОБА_6», який затверджено 16.08.2010р. головою фермерського господарства - ОСОБА_2 (а.с. 69-76).

Згідно даного статуту, засновником СФГ «ОСОБА_6» є ОСОБА_6; головою - ОСОБА_2; членами - ОСОБА_2 (батько), ОСОБА_3 (мати), ОСОБА_8 (невістка), ОСОБА_4 (сваха) та ОСОБА_5 (троюрідний племінник).

В подальшому, рішенням загальних зборів членів СФГ «ОСОБА_6», оформлених протоколом від 09.07.2015р., ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зі складу членів фермерського господарства було виключено.

Як вбачається з протоколу зборів членів СФГ «ОСОБА_6» від 09.07.2015р., 09.07.2015р. відбулися збори членів фермерського господарства, на яких вирішено: ввести до складу СФГ «ОСОБА_6» ОСОБА_11; на підставі п.9.4 статуту виключити зі складу членів фермерського господарства наступних його членів: ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_5; переобрати на посаду голови фермерського господарства ОСОБА_6; надати ОСОБА_6 виключне право подати на реєстрацію прийняті зміни до статуту СФГ «ОСОБА_6» або ж відкликати подану заяву (а.с. 41).

Окрім того, вказаним протоколом затверджено зміни до статуту СФГ «ОСОБА_6», згідно яких пункт 1.3 розділу 1 «Загальні положення» викладено у новій редакції, а саме: "Головою господарства є його засновник ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Бобринецьким РВ УМВС України у кіровоградській області 23.10.1998р., що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2";

внесено зміни та доповнення до пункту 1.4 розділу 1 «Загальні положення», а саме: «Членами селянського (фермерського) господарства є: -батько - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія НОМЕР_6, виданий Бобринецьким РВ УМВС України у кіровоградській області 05.05.1996р., проживає: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3; -мати - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серія НОМЕР_8, виданий Бобринецьким РВ УМВС України у кіровоградській області 23.10.1998р., проживає: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4; -дочка - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 від 09.09.2000р., видане Василівською сільською радою, проживає у АДРЕСА_2" (а.с. 42).

Зазначені вище зміни зареєстровано реєстраційною службою Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області 10.07.2015р.

Обгрунтовуючи наявність правових підстав для звернення до господарського суду із позовом (з урахуванням уточнень), ОСОБА_8 (позивач у справі) стверджувала про те, що участі у зборах від 09.07.2015р., саме за результатами яких і було прийнято спірне рішення, не приймала, про проведення зборів повідомлена не була, збори відбулися за відсутності всіх членів господарства, чим порушено її права, як члена СФГ. Окрім того, позивач наполягає на відсутності правових підстав для виключення її зі складу СФГ та зауважує на порушенні відповідачем ст.ст.61,64 Закону України «Про господарські товариства» і положень статуту СФГ «ОСОБА_6».

Отже, матеріали справи свідчать, що під час вирішення спору господарський суд першої інстанції виходив з наступного:

Правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств, як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України, визначає Закон України від 19.06.2003р. №973-IV "Про фермерське господарство".

Згідно приписів даного Закону, фермерське господарство є кор поративною юридичною особою, а тому в членів, які передали до складеного капіталу останнього майно чи земельну ділянку, виникає сукупність корпоративних прав (майнових та організаційних), пов'язаних із наявністю їх частки у складеному капіталі.

Відповідно до установчого договору СФГ «ОСОБА_6», майно господарства складається у тому числі із внесків від кожного з членів господарства, які мають визначені частки в майні господарства.

Виходячи з наведених норм та враховуючи, що майно СФГ «ОСОБА_6» розподілено на частки між членами господарства, господарський суд першої інстанції дійшов висновку щодо належності останнього за всіма ознаками до господарських товариств.

Отже, відповідно до п.12.1 статуту СФГ «ОСОБА_6» в редакції змін, зареєстрованих 25.04.2013р., зміни до статуту господарства приймаються зборами членів господарства, а в разі їх відсутності - головою селянського (фермерського) господарства.

Згідно з п.8.1 установчого договору СФГ «ОСОБА_6», будь-які зміни та доповнення до цього договору та/або статуту матимуть силу лише в разі, якщо вони виконані в письмовій формі та підписані всіма учасниками або уповноваженими представниками кожного з них.

З наведеного вище вбачається, що внесення змін до статуту СФГ «ОСОБА_6» має відбуватися на підставі рішення всіх членів господарства, належним чином підписаного кожним з них. В свою чергу, як вже зазначалось вище, станом на час прийняття спірного рішення 09.07.2015р., до складу фермерського господарства входили наступні члени: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Разом з цим, протокол зборів членів СФГ «ОСОБА_6» від 09.07.2015р. свідчить, що ОСОБА_8 (позивач) та інші члени господарства, саме яких спірним рішенням від 09.07.2015р. було виключено зі складу господарства, на зборах присутні не були.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи, про їх неповідомлення та, відповідно, свою відсутність на зборах наполягають також ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Наведене підтведжено копією квитанції від 05.07.2015р. (а.с. 58).

Відповідно до ч.5 ст.61 Закону України «Про господарські товариства», про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Натомість, в порушення наведеної вище правової норми, СФГ «ОСОБА_6» про проведення 09.07.2015р. загальних зборів членів даного господарства - не повідомляло, докази такого повідомлення в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 9.4 статуту СФГ «ОСОБА_6» передбачено, що член господарства, який систематично не виконує або неналежним чином виконує свої обов'язки, або такий, що своїми діями перешкоджає досягненню цілей господарства, може бути виключений зі складу членів господарства на підставі одностайно прийнятого рішення вищим органом господарства. При цьому, цей член (або його представник) у голосуванні участі не бере.

Аналогічне положення міститься в ст.64 Закону України "Про господарські товариства", згідно яких учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому, цей учасник (його представник) у голосуванні брати участь права не має.

Згідно з п.п.1.2, 2.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», учасник, який вибув зі складу юридичної особи, може бути стороною корпоративного спору щодо визначення та стягнення належної йому до сплати вартості частки майна юридичної особи, про визнання недійсними рішень про виключення його зі складу юридичної особи, а також про визнання недійсними інших рішень юридичної особи, якщо ці рішення прийняті в період до виходу (виключення) учасника, а відповідні вимоги обґрунтовуються порушенням його корпоративних прав на момент прийняття такого рішення.

Рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої ст.61 Закону України "Про господарські товариства", ст.35 Закону України "Про акціонерні товариства", ст.15 Закону України "Про кооперацію". Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Окрім того, як вірно зазначено господарським судом першої інстанції, в рішенні про виключення учасника з господарського товариства повинно бути обґрунтовано причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою визнання такого рішення недійсним за позовом даного учасника.

Отже, як встановлено місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції під час провадження у даній справі, в протоколі зборів членів СФГ «ОСОБА_6» від 09.07.2015р. будь-які відомості, які стали підставою для виключення учасників зі складу господарства, відсутні. Належних доказів в розумінні ст.ст.32-34 ГПК України на підтвердження виконання визначених пунктом 9.4 статуту СФГ «ОСОБА_6» обов'язків відповідачем до справи не додано.

З огляду на викладене вище, господарський суд Кіровоградської області дійшов вірного висновку з приводу того, що під час прийняття членами СФГ «ОСОБА_6» спірного рішення від 09.07.2015р. та внесення змін до статуту даного фермерського господарства, допущено порушення ст.ст.61,64 Закону України "Про господарські товариства" та статуту СФГ «ОСОБА_6».

Вказані порушення призвели до порушення прав, зокрема, позивача у справі (ОСОБА_8), яка внаслідок недотримання вимог щодо скликання і проведення загальних зборів не змогла взяти участь у зборах членів СФГ «ОСОБА_6» 09.07.2015р., була позбавлена можливості взяти участь в управлінні справами господарства, а також, була виключена зі складу членів господарства з порушенням положень статуту СФГ «ОСОБА_6».

На підставі викладеного, господарський суд першої інстанції правомірно визнав обгрунтованими позовні вимоги ОСОБА_8 про визнання недійсним рішення зборів членів СФГ «ОСОБА_6» від 09.07.2015р., визнання недійсним змін до статуту СФГ «ОСОБА_6» в редакції, прийнятій та затвердженій рішенням зборів членів господарства від 09.07.2015р. та зареєстрованих реєстраційною службою Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області 10.07.2015р.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з думкою місцевого господарського суду з приводу відсутності правових підстав для задоволення клопотання відповідача про припинення провадження у справі у зв'язку з тим, що іншим рішенням зборів СФГ «ОСОБА_6» від 06.10.2015р. спірне рішення господарства від 09.07.2015р. було скасоване. Відтак, на думку відповідача, предмет спору у даній справі - відсутній.

Проте, як вбачається з наявних у справі доказів, відповідні зміни до статуту СФГ «ОСОБА_6» згідно протоколу зборів членів від 06.10.2015р. не внесено та не зареєстровано (доказів зворотного суду не надано). Окрім того, припинення провадження у справі за п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, серед іншого, можливе за умов відсутності між сторонами заперечень. Натомість, позивач в письмових поясненнях від 17.12.2015р. наполягає на розгляді позовних вимог у повному обсязі, наполягаючи на тому, що за умов відсутності доказів відповідної реєстрації змін до статуту, спір продовжує існувати.

Вірним апеляційний господарський суд вважає й відмову господарського суду першої інстанції в задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи документів, поданих реєстратору 15.09.2010р., оскільки наведені документи предметом розгляду у даній справі №912/3131/15 не являються. Відтак, безпідставне призначення судом експертного дослідження призвело б до затягування судового процесу, що є неприпустимим.

У підсумку слід зазначити, що розділом 10 установчого договору фермерського передбачено, що даний договір припиняється шляхом припинення господарства або якщо кількість членів господарства зменшиться до одного. Отже, умови вказаного установчого договору припинення його дії на підставі одноособового рішення засновника СФГ не передбачають. У зв'язку з наведеним, висновок господарського суду першої інстанції щодо застосування під час розгляду даної справи умов установчого договору СФГ «ОСОБА_6» слід визнати правомірним.

Також, за відсутності в матеріалах справи доказів реєстрації змін, внесених на підставі рішення засновника від 01.12.2015р., положення статуту СФГ «ОСОБА_6» обгрунтовано застосовувались місцевим господарським судом в редакції, чинній на час прийняття оспорюваного рішення від 09.07.2015р.

Що ж до наявності правових підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає за доцільне зауважити наступне:

Так, з приводу тверджень апелянта про безпідставне незалучення судом до участі у справі неповнолітньої учасниці СФГ "ОСОБА_6" ОСОБА_11, слід зазначити, що дійсно, ст.27 ГПУ України передбачає можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, якщо рішення господарського суду зі спору може вплинути на права та обов'язки цієї особи щодо однієї із сторін. Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача. Її може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін. Питання про допущення або залучення третьої особи до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Разом з цим, місцевий господарський суд цілком обґрунтовано не знайшов правових підстав для залучення до участі у справі неповнолітньої ОСОБА_11, оскільки вказана особа не досягла 18-річного віку, а отже, повною цивільною дієздатністю згідно з вимогами ст.34 Цивільного кодексу України не наділена. Наведені висновки знайшли своє відображення в ухвалі господарського суду Кіровоградської області від 04.12.2015р. у даній справі, яка є чинною та у встановленому законом порядку не оскаржувалась.

В свою чергу, щодо доводів апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом предметної підсудності необхідно зауважити наступне:

Так, згідно п.2.1 статуту СФГ "ОСОБА_6", останнє є самостійною юридичною особою, згідно з законодавством України. Більш того, за установчим договором та статутом СФГ "ОСОБА_6", майно господарства складається, у тому числі, з внесків кожного з членів господарства, які мають визначені частки в майні господарства. (а.с.9).

Законом України від 10.10.2013р. №642-VII, який набрав чинності з 28.03.2014р., внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та п.4 ч.1 ст.12 "Справи, підвідомчі господарським судам" викладено в такій редакції: "4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів".

Відповідно до ч.1 ст.167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначена у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності цієї особи в управлінні господарської організації. В свою чергу, згідно ч.3 ст.167 Господарського кодексу України, під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються і припиняються щодо корпоративних прав.

Зазначеними вище правовими нормами визначено, що господарським судам підвідомчі не лише спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), а й спори, що виникають з корпоративних відносин у спорах між будь-якою юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами).

Таким чином, з наведеного вище вбачається належність СФГ "ОСОБА_6" за всіма ознаками саме до господарських товариств, у зв'язку з чим застосування до спірних правовідносин, що не врегульовані спеціальним Законом України "Про фермерські господарства", норм Закону України "Про господарські товариства" є цілком обґрунтованим та правомірним.

Підтвердженням даного висновку слід вважати також абз.5 ч.3.1 рішення Конституційного Суду України від 05.02.2013р. №1-рп/2013, відповідно до якого "…статутний (складений) капітал є однією з юридичних ознак господарського товариства.".

Відтак, на думку колегії суддів, спори між фермерським господарством та його учасниками, по'вязані з діяльністю та управлінням юридичною особою, з урахуванням положень ст.167 Господарського кодексу України і п.4 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України, підлягають розгляду саме в порядку господарського, а не цивільного судочинства. (Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в судових рішеннях від 06.02.2015р. у справі №177/266/15-ц, у справі №685/586/15-ц ).

Зважаючи на підсудність даної справи господарським судам, заявлене головою СФГ "ОСОБА_6" ОСОБА_6 письмове клопотання від 09.03.2016р. про припинення провадження у справі №912/3131/15 на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, колегією суддів апеляційної інстанції відхилено, як необгрунтоване.

Інші викладені в апеляційній скарзі доводи та заперечення колегією суддів залишені без розгляду, оскільки в силу приписів ч.3 ст.101 ГПК України, в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги неспроможними. Натомість, рішення господарського суду Кіровоградської області від 17.12.2015р. у справі №912/3131/15 прийнято у відповідності з вимогами чинного законодавства України, у зв'язку з чим передбачені ст.103 ГПК України підстави для його зміни чи/або скасування у апеляційної інстанції відсутні.

Згідно зі ст.49 ГПК України, враховуючи задоволення позову, покладення судових витрат у справі на відповідача чинному законодавству України не суперечить. Також, у зв'язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, судові витрати на апеляційне оскарження покладаються на скаржника.

Керуючись ст.101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "ОСОБА_6" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 17.12.2015р. у справі №912/3131/15 - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 29.03.2016р.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов