ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 березня 2016 р. Справа № 918/64/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу за позовом Управління комунальної власності ОСОБА_1 міської ради

до відповідача ОСОБА_1 обласна організація Спілки архівістів України

про звільнення майна з незаконного володіння

За участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_2

від відповідача: представник не з"явився

Статті 20, 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Управління комунальною власністю Виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради (надалі Позивач або Управління) звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 обласної організації Спілки архівістів України (надалі Відповідач або Спілка) в якому просить зобов"язати ОСОБА_1 обласну організацію Спілки архівістів України (код 34112796) звільнити нежитлові приміщення по вул. С. Бандери, 28 площею 118,4 кв.м. шляхом виселення.

До винесення рішення по справі та до розгляду справи по суті Позивач подав заяву про зміну предмету позову, в якій просить:

- розірвати договір оренди від 12.09.2011 року нежитлового приміщення в м.Рівне, вул. С.Бандери, 28, укладеного між управлінням комунальною власністю та ОСОБА_1 обласною організацією Спілки архівістів України;

- зобов"язати ОСОБА_1 обласну організацію Спілки архівістів України (код 34112796) звільнити нежитлові приміщення по вул. С.Бандери, 28 площею 118,4 кв.м. шляхом виселення.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України Позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Вищезазначена заява Управління комунальною власністю по своїй суті є, як заявою про збільшення розміру позовних вимог, так і заявою про зміну предмета позову, подана Позивачем в порядку ст.22 ГПК України, до початку розгляду господарським судом справи по суті, а відтак приймається судом до розгляду.

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що Відповідачем не сплачувались поточні платежі за договором оренди у період з січня 2015 року по грудень 2015 року і сума заборгованості за 11 місяців 2015 року становить 5491,51,26 грн., що свідчить про невиконання орендарем взятих на себе зобовязань по договору оренди щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати і є підставою для припинення договірних відносин.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, явку представника в судове засідання повторно не забезпечив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №86 8 про отримання ухвали про порушення провадження у справі. Крім того, до суду повернулись ухвали суду про відкладення розгляду справи від 23.02.16р. та 15.03.16р., з відмітками поштових відправлень " за закінченням терміну зберігання", які направлялась на адресу відповідача, вказану в позовній заяві - 33000, м. Рівне, вул. Ст.Бандери,26а, з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Як слідує з Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Відповідача є зазначена вище адреса.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Крім того частиною першою статті 64 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином суд вважає, що відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відтак, керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п.п. 3.9.1., 3.9.2. Постанови від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

Між Управлінням комунальною власністю виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради, як Орендодавцем та ОСОБА_1 обласною організацією Спілки архівістів України, як Орендарем, 12.09.2011 був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 1971, відповідно до якого (п.1.1), Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м.Рівне, вул. С.Бандери,28, загальною площею 118,4 кв.м.

Згодом додатковим договором від 29.01.2015 року були внесені зміни щодо орендодавця та орендованої площі, розміру орендної плати.

Відповідно до п.3.1. Строк договору оренди встановлюється на два роки одинадцять місяців - з 12 вересня 2011 року по 11 серпня 2014 року.

Відповідно до п.3.2. Договору У разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором за умови згоди балансоутримувача. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка майна була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка майна.

Відтак, на даний момент Договір оренди є чинним.

Відповідно до п. 4.1 Договору орендна плата з 01 січня 2012 року встановлюється в розмірі 284,80 грн.. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції. Орендна плата сплачується Орендарем до 20 числа поточного місяця.

Проте Відповідач порушив умови Договору та станом на 01.12.2015 року у нього виникла заборгованість у сумі 5491,51 грн., що свідчить про невиконання орендарем взятих на себе зобовязань по договору оренди щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати.

Статтею 18 закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Несплата Відповідачем (Орендарем) орендної плати за Договором оренди нежитлового приміщення від 12 вересня 2011 року є істотним порушенням договору, так як внаслідок цього Позивач (Орендодавець) позбавляється доходу у вигляді надходжень від орендної плати на які він розраховував при укладенні договору.

Відтак вимога Позивача про розірвання в судовому порядку Договору оренди нежитлового приміщення від 12 вересня 2011року № 1971, укладеного між Управлінням комунальною власністю Рівненського міськвиконкому та ОСОБА_1 обласною організацією Спілки архівістів України, грунтується на нормах закону і, відповідно, підлягає задоволенню.

Статтею 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобовязаний повернути орендодавцеві обєкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Пунктом 2.3 договору оренди передбачено, що у разі припинення цього договору майно повертається Орендарем Орендодавцю, або вказаному ним підприємству, установі чи організації протягом трьох днів з дня припинення чи розірвання цього Договору в такому ж стані, в якому воно було отримано, про що сторонами складається акт прийому-передачі майна.

Приймаючи до уваги те, що Договір оренди нежитлового приміщення від 12 вересня 2011 року даним рішенням розірвано судом, то, відповідно, Відповідач, як Орендар по Договору, зобовязаний повернути Орендодавцеві, яким є Позивач, обєкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

На підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України на Відповідача покладаються судові витрати за розгляд справи.

Керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Розірвати договір оренди нежитлового приміщення від 12 вересня 2011року № 1971, укладений між Управлінням комунальною власністю виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради та ОСОБА_1 обласною організацією Спілки архівістів України.

3. Зобовязати ОСОБА_1 обласну організацію Спілки архівістів України (33000, м.Рівне, вул. С. Бандери, 26а, ) звільнити шляхом виселення нежитлове приміщення по вул. С. Бандери, 28 площею 118,4 кв.м..

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 30 березня 2016 року.

Суддя Марач В.В.