номер провадження справи 21/1/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2016 Справа № 908/116/16

За позовною заявою - Товариства з обмеженою відповідальністю Сухі Суміші (69106, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, буд. 1-Б, )

до відповідача 1 - Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій №1" (69106, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, буд. 1-Б, )

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1 Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області (69063, м. Запоріжжя, вул. Дзержинського, буд. 5)

про визнання права власності на нерухоме майно, визнання іпотечного договору частково недійсним

Суддя Черкаський В.І.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, дов. від 17.09.2015;

від відповідача 1 ОСОБА_2, дов. від 02.01.2016;

СУТЬ СПОРУ

12.01.2016 року до господарського суду Запорізької області від ТОВ Сухі Суміші надійшла позовна заява до відповідача 1 - ПАТ "Завод залізобетонних конструкцій №1", відповідача 2 ТОВ "Ікос Фінанс", в якій воно просить визнати право власності на нерухоме майно, визнати іпотечний договір частково недійсним.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.01.2016 року позовну заяву ТОВ Сухі Суміші до відповідача 1 - ПАТ "Завод залізобетонних конструкцій №1", відповідача 2 ТОВ "Ікос Фінанс" про визнання права власності на нерухоме майно, визнання іпотечного договору частково недійсним прийнято до розгляду та порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 21/1/16, залучено до участі у справі № 908/116/16 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1 Реєстраційну службу Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, справу призначено до розгляду в засіданні на 15.02.2016 року.

15.02.2015 року від відповідача 1 надійшов відзив від 15.02.2015 року на заяву ТОВ Сухі Суміші, згідно якого просить в задоволенні позовної заяви ТОВ Сухі Суміші відмовити в повному обсязі.

Ухвалою від 15.02.2016 року судове засідання відкладено на 29.02.2016 року.

26.02.2016 Позивачем надані письмові уточнення до позову, просить:

1. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю Сухі Суміші (69106, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, 1-Б, ) право власності на нерухоме майно - силос № 21, літера Л3 інв. № 00008, склад цементу, який розташовано у м. Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б.

2. Визнати Іпотечний договір № 240-ю від 28.07.2004р. укладений між Акціонерним банком АвтоЗАЗбанк (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Ікос Фінанс, ) та Закритим акціонерним товариством Завод залізобетонних конструкцій № 1 (у зв'язку зі зміною організаційно-правової форми - ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1, ) недійсним в частині передання в іпотеку нерухомого майна - Л3 інв. № 00008, склад цементу, цегла, шл/б, загальна площа 326,6 м2, яке розташовано у м. Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б.

29.02.2015 року від відповідача 2 надійшло клопотання від 29.02.2016, згідно якого останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

У судове засідання 29.02.2016 року відповідач 2 та третя особа не зявилися, представників не направили.

У засіданні 29.02.2016 відповідач 1 проти прийняття судом уточнень позовних вимог не заперечив.

Враховуючи їх правомірність та відповідність ст. 22 ГПК України, уточнення судом прийняті, судом розглядаються позовні вимоги:

1. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю Сухі Суміші (69106, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, 1-Б, ) право власності на нерухоме майно - силос № 21, літера Л3 інв. № 00008, склад цементу, який розташовано у м. Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б.

2. Визнати Іпотечний договір № 240-ю від 28.07.2004р. укладений між Акціонерним банком АвтоЗАЗбанк (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Ікос Фінанс, ) та Закритим акціонерним товариством Завод залізобетонних конструкцій № 1 (у зв'язку зі зміною організаційно-правової форми - ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1, ) недійсним в частині передання в іпотеку нерухомого майна - Л3 інв. № 00008, склад цементу, цегла, шл/б, загальна площа 326,6 м2, яке розташовано у м. Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б.

Ухвалою від 29.02.2016 року судове засідання відкладено на 14.03.2016 року.

У судове засідання 29.02.2016 року відповідач 2 та третя особа не зявилися, представників не направили.

У судовому засіданні 14.03.2016 року позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач 1 у судовому засіданні 14.03.16 року проти позову заперечив, вважає позовні вимоги неправомірними.

За клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 14.03.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з договором купівлі-продажу державного майна № 91 від 11.04.1994 року Організація орендарів Заводу залізобетонних конструкцій № 1, правонаступником якої є ПАТ «ЗЗБК №1» придбало у Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області державне майно цілісного майнового комплексу, зданого в оренду покупцю (Організації орендарів Заводу залізобетонних конструкцій № 1) за адресою: 330600, м. Запоріжжя, ДСП-463.

Відповідно до переліку від 17.07.2000 нерухомого майна, яке приватизоване у складі цілісного майнового комплексу «Заводу залізобетонних конструкцій № 1» згідно з договором купівлі-продажу державного майна № 91 від 11.04.1994 року у власність відповідача 1 був переданий склад цементу за інвентарним № 00008, за адресою: 69106, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, буд. 1-Б.

Після отримання свідоцтва на право власності № 56 від 22.07.1994 та реєстраційного посвідчення від 03.08.2000 року, склад цементу разом з силосами був прийнятий на баланс відповідача 1 і майну був присвоєний інвентарний номер № 00008. До складу цементу входили чотири силоси: №18, №19, №20, №21.

Відповідно до акту прийому-передачі майна ЗАТ «ЗЗБК №1» від 31.07.2000 року склад цементу інв. № 00008 (силос № 21 ) оцінений в 30234 грн. 02 коп. було передано до статутного фонду ТОВ «Сухі Суміші» і вже 14.11.2000 року право власності за даним майном було зареєстровано за Позивачем. Так, 31.10.2000 виконавчим комітетом Запорізької міської ради було прийнято рішення № 385/10 оформити право власності на будівлі та споруди по вул. Фінальній, 1 «б» за ТОВ «Сухі Суміші» Згідно додатку до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради 31.10.2000р. № 385/10 «Перелік будівель та споруд, які розташовані за адресою: вул. Фінальна, 1 «б» до будівель та споруд на які оформлюється право власності за ТОВ «Сухі Суміші» увійшов силос № 21 складу цементу літера № Л-3, 00008.

На виконання зазначеного рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради ТОВ «Сухі Суміші» було проведено реєстрацію права власності на об'єкти нерухомості, зокрема, на силос №21, інв. № 00008, який розташований у м. Запоріжжя, вул. Фінальна, 1-Б, що підтверджується свідоцтвом № 2249 на право власності на будівлі від 14.11.2000 та реєстраційним написом ОП «Запорізького міського бюро технічної інвентаризації» реєстр. книга № 6 за реєстр. № 1162 від 14.11.2000.

Після передачі до статутного капіталу позивача силосу № 21, він був виключений зі складу інв. № 00008 та списаний з балансу ПАТ «ЗЗБК №1», про що свідчить довідка головного бухгалтера відповідача 1 від 09.02.2016, яку залучено до матеріалів справи.

01 липня 2004 року прийнято Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» яким визначено правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Згідно ст. 1 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Позивач вважає, що ЗАТ «ЗЗБК №1» було безпідставно зареєстровано за собою право власності на об'єкт нерухомості - силос №21 складу цементу літера № Л-3, 00008, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Фінальна, 1 «б».

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не надано доказів державної реєстрації за ЗАТ «ЗЗБК №1» права власності на об'єкт нерухомості - силос №21 складу цементу літера № Л-3, 00008, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Фінальна, 16.

Також, позивач не надав доказів свого звернення стосовно реєстрації об'єкту нерухомості - силосу №21 складу цементу літера № Л-3, інв. № 00008, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Фінальна, 16, відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджено постановою Кабінету міністрів України

від 25 грудня 2015 р. № 1127 та пункт 6 якого передбачає, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до субєкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

За таких обставин, у вимозі - 1. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю Сухі Суміші (69106, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, 1-Б, ) право власності на нерухоме майно - силос № 21, літера Л3 інв. № 00008, склад цементу, який розташовано у м. Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б» слід відмовити.

На підставі рішення господарського суду Запорізької області у справі № 5009/938/12 від 13.04.2012 суд встановив, що 07.07.2004 р. АБ АвтоЗАЗбанк(банк, правонаступником є ПАТ Банк Кіпру згідно п. 1.2 статуту ПАТ Банк Кіпру, зареєстрованого 08.07.10 р.) та ЗАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1(позичальник, правонаступником є ПАТ ЗЗК № 1згідно п. 1.1 статуту ПАТ ЗЗК № 1, зареєстрованого 12.04.11 р.) укладено кредитний договір № 36/04, відповідно пункту 1.1 розділу 1 якого, банк надає позичальнику кредитну лінію в сумі 5 690 000 грн. на здійснення поточної діяльності строком з 07 липня 2004 р. до 07 липня 2011 р. зі сплатою 16 % річних.

Виконання зобовязань за кредитним договором № 36/04 забезпечено, зокрема, іпотечним договором № 240-ю від 28.07.2004 р., який укладено АБ «АвтоЗАЗбанк» («Іпотекодержателем») та Закритим акціонерним товариством Завод залізобетонних конструкцій № 1 («Іпотекодавцем») (надалі - Іпотечний договір).

29.08.2011 р. ПАТ «Банк Кіпру» (клієнт) та ТОВ «Ікос Фінанс» (фактор) було укладено договір факторингу № 7, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт продає (переуступає) фактору права вимоги, які включають в себе кредитний договір № 36/04 від 07.07.2004 р., а фактор приймає такі права вимоги та зобов'язується передати фінансування в розпорядження клієнта за плату (п. 2.1 договору факторингу № 7).

Пунктом 2.3 договору факторингу № 7 визначено права, що переходять до фактора за кредитним договором № 36/04 у зв'язку з продажем права вимоги, зокрема, права за договорами застави та/або договорами іпотеки та/або договорами поруки, укладеними між клієнтом та боржником/поручителем для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором.

Згідно договорів про відступлений права вимоги від 29.08.11 р., у т.ч. за іпотечним договором № 240-ю від 28.07.2004р. передано цесіонарію - ТОВ «Ікос Фінанс».

Таким чином, на даний момент правонаступником АБ «АвтоЗАЗбанк» за іпотечним договором № 240-ю від 28.07.2004р. є ТОВ «Ікос Фінанс».

Рішенням господарського суду Запорізької області у справі № 5009/938/12 від 13.04.2012 стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства Завод залізобетонних конструкцій № 1, з Товариства з обмеженою відповідальністю КОРАЛ, ГМБХ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІКОС ФІНАНС заборгованість в сумі 17028985 (сімнадцять мільйонів двадцять вісім тисяч дев'ятсот вісімдесят п'ять гривень) 11 коп. за кредитним договором № 36/04.

За умовами Іпотечного договору № 240-ю від 28.07.2004 предметом іпотеки є нерухоме майно, яке розташовано у м. Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б», у т.ч. склад цементу, літера Л3 інв. № 00008 (позиція № 29 в описі обєкту іпотеки).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на державне майно № 53892942 від 24.02.2016 обєкт нерухомості, який розташовано у м. Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б», інв. № 00008 зареєстровано за Закритим акціонерним товариством Завод залізобетонних конструкцій № 1.

За таких обставин, у вимозі - визнати іпотечний договір № 240-ю від 28.07.2004р. укладений між Акціонерним банком АвтоЗАЗбанк (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Ікос Фінанс, ) та Закритим акціонерним товариством Завод залізобетонних конструкцій № 1 (у зв'язку зі зміною організаційно-правової форми - ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1, ) недійсним в частині передання в іпотеку нерухомого майна - Л3 інв. № 00008, склад цементу, цегла, шл/б, загальна площа 326,6 м2, яке розташовано у м. Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б., слід відмовити.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

У засіданні позивачем подано клопотання від 14.03.2016, в якому просить суд вийти за межі позовних вимог та визнати іпотечний договір № 240-ю від 28.07.2004р. укладений між Акціонерним банком АвтоЗАЗбанк (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Ікос Фінанс, ) та Закритим акціонерним товариством Завод залізобетонних конструкцій № 1 (у зв'язку зі зміною організаційно-правової форми - ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1, ) недійсним в частині передання в іпотеку нерухомого майна Л-3, інв. № 00008, склад цементу, силос № 21, яке розташовано у м. Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б.

Розглянувши клопотання позивача від 14.03.2016, суд вбачає підстави для його задоволення, враховуючи наступне.

Спірний іпотечний договір не містить виключень з обєкту іпотеки «літера Л3 ,інв. № 00008, склад цементу» майна, належного позивачу - силосу №21, інв. № 00008, який розташований у м. Запоріжжя, вул. Фінальна, 1-Б, що підтверджується свідоцтвом № 2249 на право власності на будівлі від 14.11.2000 та реєстраційним написом ОП «Запорізького міського бюро технічної інвентаризації» реєстр. книга № 6 за реєстр. № 1162 від 14.11.2000.

На підставі ухвали господарського суду Запорізької області у справі № 908/3301/13 від 09.10.2013 суд встановив, що Товариством з обмеженою відповідальністю ІКОС ФІНАНС подавався до суду позов до Публічного акціонерного товариства Завод залізобетонних конструкцій № 1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 240-ю від 28.07.2004. Ухвалою господарського суду Запорізької області у справі № 908/3301/13 від 05.12.2013 позов залишено без розгляду у звязку з невиконанням позивачем вимог щодо надання доказів сплати судового збору за подання позовної заяви ТОВ ІКОС ФІНАНС.

В силу ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, вирішуючи спір про визнання правочину недійсним, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів на момент їх вчинення недійсними та настання відповідних наслідків (відповідність змісту угоди вимогам закону, додержання встановленої форми угоди, правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору).

З наведеного вбачається, що договір іпотеки № 240-ю від 28.07.2004 року укладений між АБ «АвтоЗАЗбанк» та ЗАТ «ЗЗБК №1» в частині включення в предмет іпотеки майна, належного позивачеві, порушує права та законні інтереси Позивача

Враховуючи необхідність захисту прав і законних інтересів позивача, вимоги визнати іпотечний договір № 240-ю від 28.07.2004р. укладений між Акціонерним банком АвтоЗАЗбанк (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Ікос Фінанс, ) та Закритим акціонерним товариством Завод залізобетонних конструкцій № 1 (у зв'язку зі зміною організаційно-правової форми - ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1, ) недійсним в частині передання в іпотеку нерухомого майна - Л-3, інв. № 00008, склад цементу, силос № 21, яке розташовано у м. Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б., підлягають задоволенню.

Судові витрати згідно зі ст. 49 ГПК України відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Визнати іпотечний договір № 240-ю від 28.07.2004р. укладений між Акціонерним банком АвтоЗАЗбанк (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Ікос Фінанс, ) та Закритим акціонерним товариством Завод залізобетонних конструкцій № 1 (у зв'язку зі зміною організаційно-правової форми - ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1, ) недійсним в частині передання в іпотеку нерухомого майна - Л-3, інв. № 00008, склад цементу, силос № 21, яке розташовано у м. Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б.

Суддя В.І.Черкаський

дата складання повного рішення 21.03.2016