КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2016 р. Справа№ 910/29552/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Дикунської С.Я.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Мазур І.А. (довіреність №11-ню від 11.01.2016 р.)

від відповідача - Гордієнко К.Г. (довіреність №13/01/16-1 від 13.01.2016 р.)

від третьої особи - Черних Я.С. (довіреність №29 від 02.07.2015 р.)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімтранс»

на рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2016 р.

у справі №910/29552/15 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімтранс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву

про стягнення заборгованості та зобов'язання звільнити майно

ВСТАНОВИВ:

Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця» звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімтранс» про стягнення боргу по договору оренди №310/1 від 31.08.2001 р. в сумі 7136,64 грн., пені у розмірі 811,14 грн., 3% річних у розмірі 46,21 грн.; боргу по договору №ПЗ/РПЦ-115550/НЮ від 28.01.2011 р. про відшкодовування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна в сумі 3464,64 грн., пені в розмірі 380,20 грн., 3% річних в розмірі 22,49 грн.; зобов'язання відповідача негайно звільнити державне нерухоме майно, загальною площею 12 кв.м., яке розміщене за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, 1-А та повернути його за актом приймання-передачі відокремленому підрозділу Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» Центру регіональних перевезень пасажирів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.11.2015 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.02.2016 р. припинено провадження у справі за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» в частині стягнення суми основної заборгованості в розмірі 10601,28 грн. припинено у зв'язку з відсутністю предмету спору між сторонами. Позов Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» задоволено частково. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексімтранс» звільнити державне нерухоме майно, загальною площею 12 кв.м., яке розміщене за адресою: м. Київ, пл. Привокзальна, 1 та повернути його за актом приймання - передачі Державному територіально-галузевому об'єднанню «Південно-Західна залізниця». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімтранс» на користь Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» 3% річних у розмірі 68,70 грн., пеню у розмірі 1163,52 грн. та судовий збір у розмірі 2433,14 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення в частині зобов'язання відповідача повернути державне нерухоме майно і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 45-55 т. 2).

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції грубо порушено норми матеріального та процесуального права, не прийнято до уваги всі подані докази та фактично не здійснено розгляд справи у повному обсязі, а отже, рішення є необґрунтованим, передчасним та таким, що підлягає скасуванню в частині зобов'язання відповідача звільнити нерухоме майно.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні повністю підтримав доводи апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити, рішення скасувати в частині зобов'язання відповідача повернути державне нерухоме майно, в позові відмовити.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

31.08.2001 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексімтранс» (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №310/1. Відповідно до умов якого орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно площею 36,0 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, пл. Привокзальна, 1 (пл. Вокзальна, 1-А), що перебуває на балансі Південно-Західної залізниці, вартість якого становить за експертною оцінкою станом на 31.07.2001 р. 117132 грн.

Відповідно до п. 2.1 договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. №786 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - липень 2001 р. 1171,32 грн. Орендна плата за перший місяць оренди серпень встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за серпень місяць.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. (п.3.2 договору)

У п. 3.3 договору визначено, що перерахування здійснюються орендарем до 10 числа місяця, наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції таким чином: 70% орендної плати (819,92 грн.) перераховується орендарем до державного бюджету, 30% орендної плати (351,40 грн.) перераховується орендарем на розрахунковий рахунок балансоутримувача.

Відповідно до п.3.5 договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному розмірі, підлягає індексації і стягується до бюджету відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Додатковою угодою №2 від 01.10.2002 р. до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №310/1 від 31.08.2001 р. п.3.3 викладено в такій редакції: «Перерахування здійснюються орендарем до 10 числа місяця, наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції таким чином: 70% орендної плати (279,53 грн.) перераховується орендарем до державного бюджету, 30% орендної плати (119,80 грн.) перераховується орендарем на розрахунковий рахунок балансоутримувача».

Договором №310/402 про внесення змін та доповнень від 29.12.2008 р. до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №310/1 від 31.08.2001 р. сторони визначили, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно площею 12,0 кв.м., яке розміщене за адресою: м. Київ, пл. Привокзальна, 1 (пл. Вокзальна, 1-А) і є частиною споруд приміського вокзалу між коліями 26-27, 28-29, що знаходиться на балансі відокремленого підрозділу Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» Центр регіональних перевезень пасажирів (балансоутримувач). Майно передається в оренду під торгівлю продовольчими товарами підакцизної групи (п.1.1 договору); Перерахування здійснюються Орендарем до 10 числа місяця, наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції таким чином: 70% орендної плати перераховується Орендарем до державного бюджету, 30% орендної плати перераховується Орендарем на розрахунковий рахунок балансоутримувача (п.3.3 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №310/1 від 31.08.2001 р. балансоутримувач передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно площею 12,0 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, пл. Привокзальна, 1 (пл. Вокзальна, 1-А), що підтверджується Актом приймання-передачі в оренду нежитлового приміщення від 31.08.2001 р.

28.01.2011 р. між Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексімтранс» (орендар) було укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна, за умовами якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівель вокзального комплексу, що знаходиться за адресою: м. Київ, площа Привокзальна, 1 (пл. Вокзальна, 1-А), а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі.

Відповідно до п.2.2.3 договору, орендар зобов'язався протягом 3 банківських днів з моменту надходження рахунку, вносити плату на розрахунковий рахунок Балансоутримувача згідно виставленого рахунку. Вартість наданих послуг відповідно до розрахунку, який є невід'ємною частиною договору, складає 577,44 грн. за місяць з ПДВ. При несвоєчасному внесенні плати сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

Додатком №1 до договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна від 28.01.2011 р. сторони визначили розрахунок витрат на утримання орендованого майна, яка дорівнює 577,44 грн./міс.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем всупереч умовам договору неналежним чином виконувались зобов'язання щодо своєчасного та повного здійснення перерахування орендної плати за період травень 2015 р. - жовтень 2015 р. та витрат на утримання орендованого майна за період червень 2015 р. - листопад 2015 р. Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімтранс» по орендній платі становить 7136,64 грн. та заборгованість з відшкодування витрат на утримання орендованого майна становить 3464,64 грн.

25.09.2015 р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія №РПЦ-4/851 з вимогою сплатити заборгованість за договором оренди у розмірі 5293,04 грн. та заборгованість з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна у розмірі 1892,32 грн., яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Частиною 5 ст. 762 ЦК України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 ЦК України).

Статтею 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №310/1 від 31.08.2001 р. Балансоутримувач передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно площею 12,0 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, пл. Привокзальна, 1 (пл. Вокзальна, 1-А), що підтверджується Актом приймання - передачі в оренду нежитлового приміщення від 31.08.2001 року в редакції змін від 01.05.2002 року, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Пунктом 10.1 договору оренди встановлено, що цей договір укладено строком на 5 років, що діє з 31.08.2001 р. по 31.08.2006 р. включно.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору (п.10.5 договору).

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Законом може бути встановлено перелік державних та комунальних підприємств, цілісні майнові комплекси яких не можуть бути об'єктом оренди.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Частинами 1, 6 ст. 283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 291 ГК України встановлено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною 4 ст. 284 ГК України передбачено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін. Умови договору оренди на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо умов договору переважне право орендаря на укладення договору припиняється.

20.02.2012 р. Регіональним відділенням Фонду державного майна по м. Києву була направлена пропозиція №30-06/1632 на адресу відповідача про дострокове розірвання договору оренди №310/1 від 31.08.2001 р. з вимогою повернути державне нерухоме майно у 20 денний термін, надіславши проект акта приймання-передачі (повернення), проект договору про розірвання, що підтверджується списком згрупованих внутрішніх листів від 23.02.2012 р., фіскальним чеком від 23.02.2012 р.

Листом №29/03-12 від 29.03.2012 р., надісланим на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна по м. Києву, ТОВ «Ексімтранс» просило продовжити термін дії договору та відкликати лист останнього №30-06/1632 від 20.02.2012 р. про розірвання договору.

Таким чином, сторони продовжили дію договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №310/1 від 31.08.2001 р. на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, тобто по 31.08.2016 р., що не заперечувалось представниками орендаря та орендодавця в судовому засіданні.

Пунктом 5.1 договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна від 28.01.2011 р. визначено, що сторони домовились та встановили, що початок терміну дії договору рахувати з 28.01.2011 р. до закінчення терміну дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №310/1 від 31.08.2001 року до 31.08.2011 р.

Відповідно до п.10.8 договору оренди сторони погоджуються, що цей договір може бути достроково розірваний на вимогу орендодавця, якщо орендар, зокрема, не сплатив орендну плату на протязі 3 місяців та не надав платіжне доручення до регіонального відділення; не виконав зобов'язання згідно з п.3.7 цього договору.

Відповідно до ст. 782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Листом №30-06/10444 від 30.10.2014 р. Регіональне відділення Фонду державного майна по м. Києву повідомило відповідача про припинення договору оренди у зв'язку з невиконанням істотних умов договору та надіслало на адресу орендаря акт приймання-передачі (повернення) майна, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення від 08.11.2012 р. уповноваженій особі підприємства відповідача.

24.06.2015 р. Регіональним відділенням Фонду державного майна по м. Києву була направлена пропозиція №30-06/6449 на адресу відповідача про дострокове розірвання договору оренди №310/1 від 31.08.2001 р. у зв'язку з невиконанням орендарем пунктів 3.7, 5.2, 5.5 договору з вимогою повернути державне нерухоме майно у 10 денний термін за актом приймання-передачі орендодавцю (балансоутримувачу), надіславши проект акту приймання-передачі (повернення), проект договору про розірвання, що підтверджується списком згрупованих внутрішніх листів від 02.07.2015 р., фіскальним чеком від 02.07.2015 р. та рекомендованим повідомленням про вручення від 03.07.2015 р. уповноваженій особі підприємства відповідача.

В даному випадку, Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву скористалось своїм правом щодо дострокового розірвання договору оренди нерухомого майна, шляхом направлення відповідних листів №30-06/10444 від 30.10.2014 р., №30-06/6449 від 24.06.2015 р. на адресу відповідача, які були отримані останнім.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №310/1 від 31.08.2001 р. припинив свою дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Статтею 795 ЦК України визначено, що повернення наймачем предмета договору найму, якщо ним є будівля або інша капітальна споруда (їх окрема частина), оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Таким чином, у разі дострокового припинення договору, у відповідача виникає обов'язок повернути орендодавцю майно з оренди, оскільки договір припинив свою дію, внаслідок чого орендар втратив право на користування об'єктом оренди.

Проте, до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів на підтвердження повернення відповідачем за актом прийому-передачі об'єкту оренди нерухомого майна.

Отже, відповідач, в порушення вищезазначених умов договору, не здійснив повернення об'єкту оренди, переданого на підставі договору оренди нерухомого майна, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача звільнити державне нерухоме майно, загальною площею 12 кв.м., яке розміщене за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1-А та повернути його за актом приймання-передачі Державному територіально-галузевому об'єднанню «Південно-Західна залізниця», є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі на суму 7136,64 грн. за договором оренди нерухомого майна, та заборгованість по відшкодуванню витрат на утримання орендованого майна на суму 3464,64 грн. за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна.

На виконання умов договору оренди позивачем були виставлені відповідачу рахунки-фактури на оплату за період травень - жовтень 2015 р. на загальну суму в розмірі 7136 грн. 64 коп. та на виконання умов договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна позивачем були виставлені відповідачу рахунки-фактури на оплату за період червень - листопад 2015 р. на загальну суму в розмірі 3464,64 грн., що підтверджується відповідним журналом вихідної кореспонденції позивача та не заперечувалось представником відповідача.

Факт наявності заборгованості відповідача по орендній платі на суму 7136,64 грн. за договором оренди та заборгованості по відшкодуванню витрат на утримання орендованого майна на суму 3464,64 грн. підтверджується матеріалами справи.

Після порушення провадження у справі відповідачем була здійснена оплата за договором оренди в розмірі 10000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №77 від 13.01.2016 р., та за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна у розмірі 4500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №76 від 13.01.2016 р.

Пунктом 1-1 ст. 80 ГПК України визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Враховуючи сплату ТОВ «Ексімтранс» 10000,00 грн. на виконання умов договору оренди нерухомого майна та сплату 4500,00 грн. на виконання умов договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна після порушення провадження у даній справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо припинення провадження у справі в частині стягнення 10601,28 грн. суми основної заборгованості у зв'язку з відсутністю предмету спору між сторонами.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за період з 08.06.2015 р. по 12.11.2015 р. у розмірі 68,70 грн.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 р.).

Колегія суддів, перевіривши розрахунок 3% річних за період прострочки відповідачем оплати по орендній платі за період прострочки з 11.06.2015 р. по 12.11.2015 р., погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі в розмірі 46,21 грн.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок 3% річних, за період прострочки відповідачем оплати по відшкодуванню витрат на утримання орендованого майна за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна від 28.01.2011 р. за період прострочки з 08.06.2015 р. по 12.11.2015 р., погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказана вимога позивача є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у розмірі 22,49 грн.

Позивач також просив стягнути з відповідача пеню по орендній платі за період прострочки з 11.06.2015 р. по 12.11.2015 р. у розмірі 811,14 грн. та пеню по відшкодуванню витрат на утримання орендованого майна за період прострочки з 08.06.2015 р. по 12.11.2015 р. у розмірі 380,20 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок пені, нарахованої позивачем за невиконання умов п. 3.5 договору оренди, а також п. 2.2.3 договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені по орендній платі за період прострочки з 11.06.2015 р. по 12.11.2015 р. у розмірі 811,14 грн. та пені по відшкодуванню витрат на утримання орендованого майна за період прострочки з 08.06.2015 р. по 12.11.2015 р. у розмірі 380,20 грн. є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у заявленому розмірі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що судом першої інстанції грубо порушено норми матеріального та процесуального права, не прийнято до уваги всі подані докази та фактично не здійснено розгляд справи у повному обсязі, а отже, рішення є необґрунтованим, передчасним та таким, що підлягає скасуванню в частині зобов'язання відповідача звільнити нерухоме майно, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2016 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімтранс» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2016 р. у справі №910/29552/15 залишити без змін.

Справу №910/29552/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

С.Я. Дикунська