ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.03.2016 р. Справа№ 914/545/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., при секретарі судового засідання Білан О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Яблуневий дар, м.Городок Львівської області

до відповідача-1: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Поділля, с.Строїнці Тиврівського району Вінницької області

до відповідача-2: Приватного підприємства Закторгсервіс, смт.Брюховичі Львівської області

про стягнення заборгованості в сумі 938625грн. 40коп.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 представник;

від відповідача-1: ОСОБА_2 адвокат;

від відповідача-2: не зявився

В С Т А Н О В И В:

Розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Яблуневий дар до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Поділля та Приватного підприємства Закторгсервіс про стягнення заборгованості в сумі 938625грн. 40коп.

Ухвалою суду від 29.02.2016р. порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 22.03.2016р.

Позивач у позовній заяві просить вжити заходи до забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, належне Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Поділля», а також на грошові кошти, які розміщені та будуть надходити на розрахункові рахунки СТОВ «Поділля» у наступних банківських установах: ВОД «ОСОБА_3 ОСОБА_4» (м. Київ, МФО 380805) р/р № 5, ВФ КБ «ПриватБанк» (МФО - 302689) р/р № 0070, ВРУ АТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» (м. Вінниця, МФО - 320627) р/р № 03, ВФ ВАТ АБ «Укргазбанк» (м. Київ, МФО - 320478) р/р № 9, ВМД ПАТ «Креді ОСОБА_5» (МФО - 300614) р/р № 1375, а також на інші розрахункові рахунки відповідача-1.

В обґрунтування клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач зазначає, що на даний час між засновниками відповідача-1 існує невирішений конфлікт щодо права власності на корпоративні права Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля», що підтверджується наявністю низки судових справ, а також відкритими кримінальними провадженнями, про які позивачу стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема справи № 802/1393/15-а, 802/3897/15-а, № 127/12310/15-к та інші. Дані обставини на думку позивача свідчать про наявність загрози щодо відчуження майна та коштів, належних відповідачу-1, за рахунок яких може бути здійснено виконання судового рішення у даній справі. Тому позивач вважає, що для захисту законних інтересів доцільним є застосування до відповідача-1 заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та кошти, належні відповідачу-1, оскільки заборона зняття коштів з банківських рахунків та заборона відчужувати майно до набрання рішенням суду законної сили забезпечить їх схоронність та гарантуватиме виконання відповідачем-1 рішення суду у разі задоволення даного позову.

У судовому засіданні 22.03.2016р. представник позивача підтримав вжиття заходів до забезпечення позову.

У судовому засіданні 22.03.2016р. представник відповідача-1 заперечив проти вжиття заходів щодо забезпечення позову з підстав, викладених у запереченнях від 22.03.2016р. (вх.№11942/16 від 22.03.2016р.) проти клопотання про забезпечення позову. Зокрема, в поданих запереченнях представник відповідача-1 зазначив, що конфлікт про який зазначає позивач мав місце в період із травня 2015 по січень 2016 року, коли Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля» зазнало рейдерського захоплення з використанням фізичної сили, обману та адміністративного ресурсу (державного реєстратора). Зокрема, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 13.05.2015р. були внесені неправомірні записи про зміну учасників і керівника підприємства. Це потягнуло за собою адміністративні справи, які на даний час усі вирішені на користь законного керівника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля» ОСОБА_4, у тому числі остаточне рішення у справі № 802/1393/15-а - Ухвала Вищого адміністративного суду України від 26 січня 2016р., відповідно до якої ОСОБА_4 поновлений у своїх правах і здійснює свої повноваження у звичайному режимі. Також на сьогодні відсутні будь-які арешти на майно і грошові кошти відповідача 1, а отже, небезпека відчуження майна відповідача-1, якщо і існувала в період рейдерського захоплення, зараз уже в минулому.

Також, представник відповідача-1 в поданих запереченнях зазначив, що після рейдерського захоплення відповідач-1 перебуває в особливо скрутному становищі, відчуваючи гостру нестачу обігових коштів. Проте, незважаючи на це, відповідач 1 частково погасив заборгованість перед позивачем після подачі позову (платіжні доручення №1813 від 17.03.2016р. на суму 5000грн. 00коп. та №1815 від 21.03.2016р. на суму 5000грн. 00коп.) та не відмовляється в подальшому здійснювати періодичні платежі в рахунок повернення передоплати. Накладення арешту гарантовано припинить такі виплати на невизначений термін, що не в інтересах позивача, а також унеможливить виконання зобов'язань відповідача 1 зі сплати податків, виплати заробітної плати та інших обов'язкових платежів.

Відповідно до ст.66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника, щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. У абзаці 2 пункту 3 даної постанови передбачено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У поданому позивачем клопотанні про вжиття заходів до забезпечення позову не наведені обґрунтування наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову, заявником не обґрунтовано доводів щодо необхідності застосування саме визначених заявником заходів щодо забезпечення позову, не вказано чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та не зазначено доводів, щодо імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також відсутні докази в підтвердження наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Із врахуванням вищевикладеного, подане клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову статтею 106 ГПК України передбачено можливість оскарження ухвал про забезпечення позову, скасування забезпечення позову. Відтак ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову або в задоволенні клопотання про скасування заходів до забезпечення позову оскарженню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, належне Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Поділля», а також на грошові кошти, які розміщені та будуть надходити на розрахункові рахунки СТОВ «Поділля» у наступних банківських установах: ВОД «ОСОБА_3 ОСОБА_4» (м. Київ, МФО 380805) р/р № 5, ВФ КБ «ПриватБанк» (МФО - 302689) р/р № 0070, ВРУ АТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» (м. Вінниця, МФО - 320627) р/р № 03, ВФ ВАТ АБ «Укргазбанк» (м. Київ, МФО - 320478) р/р № 9, ВМД ПАТ «Креді ОСОБА_5» (МФО - 300614) р/р № 1375, а також на інші розрахункові рахунки відповідача-1 відмовити.

Суддя Іванчук С.В.