РІШЕННЯ

"25" березня 2016 р.Справа № 921/102/15-г/7
Господарський суд Тернопільської області

у складі головуючого судді Стопника С.Г. , судді Півторака М.Є. , судді Руденка О.В.

Розглянув матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача: Тернопільської міської ради, вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль

про: 1) визнання договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009 року укладеного між Тернопільською міською радою та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 таким, що є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах;

2) зобов'язати керівника Тернопільської міської ради, як органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі, в місячний строк в обов'язковому порядку укласти та підписати з суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 додаткову угоду до договору оренди землі від 31.07.2009 року на той самий строк та на тих самих умовах.

За участю представників:

Позивача: не з'явився

Відповідача: Михальчук О.Ю., довіреність №4176/01 від 03.12.2013р.

Учаснику судового процесу роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 27, 81-1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.

В судовому засіданні 25.03.2016р. відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи: У січні 2015 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, с.Байківці, Тернопільський район, Тернопільська область, звернулася у господарський суд Тернопільської області з позовом до Тернопільської міської ради про: визнання договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009 року укладеного між Тернопільською міською радою та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 таким, що є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах; 2) зобов'язати керівника Тернопільської міської ради, як органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі, в місячний строк в обов'язковому порядку укласти та підписати з суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 додаткову угоду до договору оренди землі від 31.07.2009 року на той самий строк та на тих самих умовах.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 08.06.2015р. у даній справі позовні вимоги задоволено частково: визнано договір оренди земельної ділянки від 31.07.2009р., укладений між Тернопільською міською радою та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах; в іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з Тернопільської міської ради в дохід державного бюджету України 1218 грн судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.09.2015р. рішення господарського суду Тернопільської області від 08.06.2015р. у даній справі залишено без змін, а апеляційну скаргу Тернопільської міської ради без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.12.2015р. рішення господарського суду Тернопільської області від 08.06.2015р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.09.2015р. у справі №921/102/15-г/7 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Тернопільської області.

В результаті проведеного автоматизованого розподілу, матеріали справи №921/102/15-г/7 передано на розгляд судді Стопнику С.Г.

Відповідно до ст.77 ГПК України розгляд справи відкладався на 25.01.2016р. та на 05.02.2016р., крім того, в судовому засіданні оголошувались перерви до 24.02.2016р. та до 29.02.2016р. для надання сторонам можливості забезпечити участь повноважних представників в судовому засіданні та подати витребувані судом матеріали.

Ухвалою суду від 15.02.2016р., за клопотанням позивача, в порядку ч.3 ст.69 ГПК України строк розгляду спору продовжено на 15 днів.

29.02.2016р., за клопотанням позивача, розпорядженням голови господарського суду Тернопільської області від 29.02.2016р. у відповідності до ст.46 ГПК України, пункту 2.3.12 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015р. №25, та протоколу зборів суддів господарського суду Тернопільської області від 28.12.2010р. №8, враховуючи те, що дана справа відноситься до категорії складних у зв'язку з характером заявлених позовних вимог, призначено колегіальний розгляд даної справи у складі трьох суддів.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 29.02.2016р., для розгляду даної справи визначено колегію у складі: головуючого судді Стопника С.Г., суддів Півторака М.Є. та Руденка О.В.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду №6 від 23.03.2012р. "Про судове рішення", в разі додаткового введення судді (суддів) до складу суду, розгляд справи, з огляду на встановлений п.3 ч.4 ст.47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді, слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору.

Ухвалою господарського суду від 29.02.2016р. дану справу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Стопник С.Г., судді Півторак М.Є. та Руденко О.В., та призначено судове засідання на 11.03.2016р.

В судовому засіданні 11.03.2016р. судом розглянуто заяву, яка надійшла від позивача 23.02.2016р. за вх.№5803, відповідно до якої остання, з посиланням на положення ст.22 ГПК України, просить суд: 1) визнати за нею право власності на нерухоме майно - будівлю торгівельно-побутового призначення, загальною площею 34 кв.м за адресою АДРЕСА_2 (біля будинку 18), та 2) визнати договір оренди земельної ділянки від 31.07.2009 року, укладений між Тернопільською міською радою та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Судом відмовлено в задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 (вх.№5803 від 23.02.2016р.) з наступних підстав:

- частиною 4 ст.22 ГПК України передбачено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Як роз'яснено у п.3.10 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Приписи ч.4 ст.22 ГПК України можуть бути використані позивачем також під час нового розгляду справи в першій інстанції після скасування рішення і передачі у встановленому порядку справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Якщо розгляд справи здійснюється спочатку, то позивач також вправі змінити підставу або предмет позову до початку повторного розгляду справи по суті (п.3.12 вказаної Постанови).

Як зазначено у п.3.11. Постанови, збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

При цьому, слід зазначити, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Оскільки Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у своїй заяві (вх.№5803 від 23.02.2016р.) обмежилася лише посиланням на положення ст.22 ГПК України, а тому таку заяву суд повинен розцінювати, виходячи із її змісту.

Подана позивачем заява свідчить про заявлення додаткової позовної вимоги - про визнання права власності на нерухоме майно - будівлю торгівельно-побутового призначення, загальною площею 34 кв.м за адресою АДРЕСА_2 (біля будинку 18), і в обгрунтування такої вимоги позивач наводить інші підстави, що може бути предметом окремого позову, і заявлятись окремо у встановленому законодавством порядку. У зв'язку з наведеним, суд розцінює подану заяву як таку, що направлена на одночасну зміну предмета і підстав позову, а тому відмовляє у її задоволенні.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.3.12. Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р., у разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Також, в судовому засіданні 11.03.2016р. судом розглянуто і задоволено клопотання позивача (вх.№6674від 11.03.2016р.) про відкладення розгляду справи для надання останній можливості забезпечити участь в судовому засіданні своїх уповноважених представників через їх зайнятість у інших процесах за межами м. Тернополя.

Ухвалою суду від 11.03.2016р. розгляд справи відповідно до ст.77 ГПК України відкладено на 25.03.2016р. на 9 год. 30 хв.

В судове засідання 25.03.2016р. позивач в судове засідання не з'явилася, участь своїх уповноважених представників не забезпечила, витребуваних судом матеріалів не подала.

24.03.2016р. від позивача надійшла заява (вх.№7455 від 24.03.2016р.) відповідно до якої остання, з посиланням на положення ст.22 ГПК України, вказує на зміну позовних вимог і просить суд: визнати договір оренди земельної ділянки від 31.07.2009р. укладений між Тернопільською міською радою та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 поновленим на підставі укладеної 02.02.2014р. додаткової угоди до договору оренди землі, та визнати за нею право власності на нерухоме майно - будівлю торгівельно-побутового призначення, загальною площею 34 кв.м за адресою АДРЕСА_2 (біля будинку 18), як належним власником.

Вказану заяву судом повернуто без розгляду на підставі п.6 ст.63 ГПК України та з урахуванням роз'яснень, викладених у п.3.12 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", про що винесено відповідну ухвалу від 25.03.2016р.

Також, 24.03.2016р. від позивача надійшла заява (клопотання) про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку із хворобою та неможливістю забезпечити до суду явку своїх представників через зайнятість у інших процесах за межами Тернополя.

Вказане клопотання судом відхилено. При цьому господарський суд виходить з наступного:

- інтереси позивача в процесі розгляду справи представляли четверо уповноважених представників (ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6О.);

- розгляд справи судом 11.03.2016р. вже відкладався на 25.03.2016р. для надання можливості позивачу забезпечити участь уповноважених представників в судовому засіданні, і їх явка ухвалою суду обов'язковою не визнавалась;

- позивач не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК України. А неможливість заміни представника, як і неможливість розгляду справи без участі представника позивачем не доведено. Причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні (п.3.9.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р.).

Крім того, суд визнає за необхідне зазначити, що в діях позивача в процесі розгляду даної справи прослідковується зловживання процесуальними правами, передбаченими ст.22 ГПК України, спрямованими на затягування судового процесу. Зокрема, позивачем та її представниками неодноразово заявлялись клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№3226 від 11.01.2016р., вх.№3972 від 25.01.2016р., усне клопотання від 05.02.2016р., вх.№5201 від 15.02.2016р., вх.6674 від 11.03.2016р.); в судове засідання 15.02.2016р. (за три дні до закінчення 2-місячного строку розгляду справи) направлено нового уповноваженого представника; подання 23.02.2016р. (після продовження строку розгляду справи на 15 днів) заяви, направленої на зміну предмету та підстав позову.

В судовому засіданні 25.03.2016р. суд перейшов до розгляду спору по суті, виходячи з початково заявлених позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову повністю заперечила, з підстав, викладених також у відзиві на позов (вх.№6730 від 24.02.2015р.). Зокрема, посилається на те, що ФОП ОСОБА_1 порушено порядок поновлення договору оренди земельної ділянки, оскільки останньою не подавалася заява на поновлення договору оренди землі від 31.07.2009р. з проектом додаткової угоди, як це передбачено ст.33 Закону України "Про оренду землі", а тому право на поновлення договору оренди нею втрачено; - подана позивачем заява про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,025га для обслуговування зупинки громадського транспорту "АДРЕСА_2" з об'єктом торгівельно-побутового призначення від 31.03.2014р. була винесена на розгляд сесії міської ради 12.06.2014р., але рішення не було прийнято через те, що не набрало необхідної кількості голосів, про що було повідомлено позивача; - рішенням міської ради від 28.11.2014р. №6/53/152 відмовлено позивачу в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,025га для обслуговування зупинки громадського транспорту "АДРЕСА_2" з об'єктом торгівельно-побутового призначення та зобов'язано позивача в 20-денний термін повернути земельну ділянку. Просить в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи представників сторін, господарський суд встановив:

- рішенням Тернопільської міської ради №5/26/81 від 30.07.2009р. "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0250 га для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту "АДРЕСА_2" з об'єктом торгівельно-побутового призначення за адресою АДРЕСА_2 суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1." затверджено проект землеустрою щодо виділення земельної ділянки площею 0,0250 га, в тому числі за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,0114 га, за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення площею 0,0136 га, для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту "АДРЕСА_2" з об'єктом торгівельно-побутового призначення за адресою АДРЕСА_2, суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 вказаного рішення, вилучено земельні ділянки площею 0,0136 га за адресою АДРЕСА_2 з користування управління житлово-комунального господарства та екології міської ради, та площею 0,0114 га з користування комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Житловик", за їх згодою. Вирішено надати в оренду терміном на п'ять років СПД ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0250га для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту "АДРЕСА_2" з об'єктом торгівельно-побутового призначення за адресою АДРЕСА_2.

- 31.07.2009р. між Тернопільською міською радою (Орендодавець) та Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі (а.с.14 том 1), за умовами якого (п.п.1, 2) Орендодавець, на підставі рішення Тернопільської міської ради №5/26/81 від 30.07.2009р. надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення (землі житлової та громадської забудови), загальною площею 250,00 кв.м, в тому числі: 250,00 кв.м землі змішаного використання, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Як зазначено в п.п.3, 4 Договору, на земельній ділянці об'єкти нерухомого майна відсутні; земельна ділянка передається без об'єктів нерухомого майна з наявними об'єктами інфраструктури: водопровід, газопровід, лінія електропостачання та зв'язку.

Пунктами 9, 10, 11 Договору передбачено, що орендна плата вноситься у грошовій формі і сплачується із розрахунку 4,05 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік в розмірі - 173,78 грн щомісячно з урахуванням індексації, та вноситься орендарем щомісячно протягом 30-ти календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок місцевого бюджету.

- відповідно до п.8 Договору, останній укладено терміном на 5 років з 30.04.2009р. по 30.04.2014р. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право на поновлення його на новий строк, у цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Вказаний договір оренди землі зареєстровано в книзі записів засвідчення факту реєстрації 19.11.2009р. за №3759 та у Тернопільській регіональній філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.02.2010р. за № 29.

Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 19.11.2009р. (а.с. 24 том 1) суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 передано земельну ділянку площею 250,00кв.м за адресою АДРЕСА_2, визначену для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту "АДРЕСА_2" з об'єктом торгівельно-побутового призначення.

Матеріалами справи підтверджено, що об'єкт будівництва збудований та зданий в експлуатацію. Відповідно до Акту підсумкової перевірки відповідності збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та готовності його до експлуатації від 02.03.2011р., виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області, будівництво зупинки громадського транспорту "АДРЕСА_2" з об'єктом торгівельно-побутового призначення, АДРЕСА_2 відповідає проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

- 03.03.2011р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації від 22.02.2011р. видано Сертифікат відповідності №ТП 000553 (а.с.30, том 1), яким підтверджено відповідність закінченого будівництвом об'єкта - зупинки громадського транспорту "АДРЕСА_2" з об'єктом торгівельно-побутового призначення АДРЕСА_2, Тернопільської області, проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

- 02.02.2014р. між сторонами укладено Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки зареєстрованого в книзі записів засвідчення факту реєстрації 19.11.2009р. за №3759 (а.с.177 том 1), якою внесено зміни в п.5 Договору щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка станом на 01.01.2014р. становить 93347,60грн., та в п.9 Договору щодо порядку внесення та розміру орендної плати, а саме зазначено, що з 01.01.2014р. орендна плата складає 233,37 грн. щомісячно з врахуванням встановлених коефіцієнтів.

Додаткова угода зареєстрована в Книзі реєстрації додатків до договорів оренди землі 05.03.2014р. за №2399.

Матеріали справи також свідчать про те, що 31.03.2014р., за місяць до спливу строку дії договору оренди землі від 31.07.2009р., ФОП ОСОБА_1 звернулася до відділу Тернопільської міської ради "Єдиний дозвільний центр" з заявою форми №6 для фізичних осіб про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,025га для обслуговування зупинки громадського транспорту з об'єктом торгівельно-побутового призначення за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 87, том 1).

Текст заяви від 31.03.2014р. свідчить про те, що позивач просить надати дозвіл на виготовлення технічної документації на ту ж земельну ділянку, що знаходилась у неї в користуванні, площею 250 кв.м, за адресою АДРЕСА_2 для обслуговування зупинки громадського транспорту "АДРЕСА_2" з об'єктом торгівельно-побутового призначення.

Відповідно до опису документів до заяви ФОП ОСОБА_1 №916/25 від 31.03.2014р. (а.с.26, 86 том 1), відділом "Єдиний дозвільний центр" від останньої прийнято: копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; графічні матеріали (викопіювання з чергового плану міста 1:2000, план земельної ділянки 1:500 з описом меж, на яких зазначено місце розташування та розмір земельної ділянки); копію договору оренди землі; заяву.

- листом Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 07.04.2014р. за №903/08 підприємця повідомлено про те, що її звернення від 31.03.2014р. розглянуто і виконавчим комітетом підготовлено проект рішення міської ради "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0250 га за адресою АДРЕСА_2 ФО-П ОСОБА_1." для відповідних погоджень та розгляду на сесії міської ради у встановленому законодавством порядку. При цьому також вказано, що про результат надання адміністративної послуги підприємця буде повідомлено адміністратором Центру надання адміністративних послуг.

Як зазначено у листі відділу "Єдиний дозвільний центр" Тернопільської міської ради від 19.08.2014р. №455/1.4-05 (а.с.82, том 1), направленого позивачу, враховуючи не реагування на повідомлення засобами телекомунікаційного зв'язку, останню повідомлено про необхідність терміново з'явитись в сектор надання адміністративних послуг для отримання результату розгляду звернення від 31.03.2014р.

Крім того, в матеріалах справи наявні: лист за підписом заступника міського голови ОСОБА_7 від 20.06. без зазначення року про винесення питання на вирішення сесії, та витяг з протоколу восьмої сесії міської ради від 12.06.2014р. про те, що рішення по питанню надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,0250га за адресою АДРЕСА_2, не прийнято.

- 01.09.2014 р. ФОП ОСОБА_1 повторно звернулася із заявою про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,025 га для обслуговування зупинки громадського транспорту з об'єктом торгівельно-побутового призначення за адресою: АДРЕСА_2.

У відповідь на дане звернення від 01.09.2014р. Виконавчий комітет Тернопільської міської ради листом №3860/06 від 16.12.2014р. повідомив, що з даного приводу було підготовлено проект рішення міської ради, який розглянутий сесією 28.11.2014р. та не отримав необхідної кількості голосів, у зв'язку з чим задовольнити таке клопотання немає можливості.

- 28.11.2014р. сесією Тернопільської міської ради прийнято рішення №6/53/152, яким, як зазначено у рішенні, у зв'язку із неодноразовими правопорушеннями в діяльності об'єкту торгівельно-побутого призначення, відмовлено ФОП ОСОБА_1 в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0250 га за адресою АДРЕСА_2, для обслуговування зупинки громадського транспорту "АДРЕСА_2" з об'єктом торгівельно-побутового призначення; припинено право користування зазначеною земельною ділянкою та зобов'язано ФОП ОСОБА_1 в 20-денний термін з дня прийняття рішення повернути таку земельну ділянку.

Позивач, обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, посилається, зокрема, на те, що за місяць до закінчення договору оренди, а саме 31.03.2014р. вона зверталася до міської ради із заявою про бажання продовжити договір оренди, укладений 31.07.2009р. Така заява подавалася через Єдиний дозвільний центр, який є відділом міської ради, працівники якого порекомендували скласти заяву саме за такою формою, що і було нею зроблено, та долучено до заяви перелік документів, в тому числі і договір оренди. Відповідь за результатами розгляду звернення вона мала отримати 29.04.2014р. Просить врахувати, що нею належним чином виконувалися умови договору оренди, і після його закінчення сплачувалася орендна плата (відповідні докази долучено до матеріалів справи). Вважає, що оскільки міська рада не направила заперечення щодо продовження договору оренди земельної ділянки протягом місяця після закінчення терміну його дії, то такий договір є поновленим , а дії міської ради щодо невизнання такого факту, та умисне ухилення від укладення додаткової угоди до договору оренди порушує законні права позивача передбачені Законом України "Про оренду землі".

Суд, на підставі ст.43 ГПК України, давши оцінку поданих сторонами доказів, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

При цьому, суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із статтями 13, 30 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Як роз'яснено в п.2.17 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" №6 від 17.05.2011р., у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності з 12.03.2011р.). Господарським судам у вирішенні відповідних спорів необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору. Разом з тим судам слід враховувати, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до приписів частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, яка набула чинності 12.03.2011р. і яка діяла на момент закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки - 30.04.2014р., а отже повинна застосовуватись до спірних правовідносин) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Разом з тим, частиною 6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Тобто автоматичне поновлення, як таке, не відбувається.

За змістом частин 8, 9 ст.33 Закону України "Про оренду землі", додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Отже, нормами законодавства України, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду справи судом, прямо встановлена обов'язковість оформлення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту його поновлення.

При цьому, частинами 3, 4 ст.33 Закону України "Про оренду землі" встановлено певний порядок надсилання та погодження проекту додаткової угоди, перевірку його на відповідність вимогам закону, узгодження з орендарем (за необхідності) істотних умов договору та залежно від наявності або відсутності заперечень до такого проекту - прийняття відповідного рішення.

До того ж, відповідно до ч. 6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", передумовою для поновлення договору оренди землі передбачено не тільки відсутність заперечень орендодавця щодо продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а й необхідність укладення додаткової угоди між орендодавцем та орендарем, процедурно направлення якої покладено на орендаря. При цьому, додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За змістом ч.2 ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, в даному випадку в матеріалах справи відсутні докази звернення орендаря до орендодавця - Тернопільської міської ради у встановленому порядку та у строк, визначений договором оренди землі від 31.07.2009р. та Законом України "Про оренду землі" (не пізніше ніж за місяць до спливу строку дії договору) із повідомленням (заявою) про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі від 31.07.2009 року на новий строк (заявою про продовження договору оренди земельної ділянки) та з долученням проекту відповідної додаткової угоди.

Відсутність такого звернення підтверджується також довідкою відділу "Єдиний дозвільний центр" від 30.04.2015р. №447/1.4-05, у якій зокрема вказано, що ФОП ОСОБА_1 зверталася у відділ "Єдиний дозвільний центр" 31.03.2014р. та 01.09.2014р. для отримання адміністративної послуги "Надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)", і станом на 30.04.2015р. звернення для отримання адміністративної послуги "Поновлення договору оренди" не надходило.

У зв'язку з наведеним, є необгрунтованими посилання ФОП ОСОБА_1 на звернення із заявою від 31.03.2014р. до відділу Тернопільської міської ради "Єдиний дозвільний центр" і зареєстрованої за №916/25 від 31.03.2014р., оскільки подана заява свідчить про звернення щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 250кв.м., за адресою АДРЕСА_2, для обслуговування зупинки громадського транспорту "АДРЕСА_2" з об'єктом торгівельно-побутового призначення, а тому не може бути розцінена судом як заява про продовження договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009р., тим більше за відсутності долучення до неї проекту відповідної додаткової угоди.

Наявна в матеріалах справи копія заяви ФОП ОСОБА_1 від 31.03.2014р., адресована голові Тернопільської міської ради (а.с.93, том 2) про продовження договору оренди земельної ділянки площею 0,025 га за адресою АДРЕСА_2, 18, не може бути розцінена судом як належний доказ такого звернення, оскільки не засвідчена у встановленому порядку та не містить відмітки міської ради про її отримання (чи доказів її направлення з додатковою угодою).

Подальші звернення до Тернопільської міської ради, а саме від 01.09.2014р., від 28.09.2015р., від 26.10.2015р. були вчинені ОСОБА_1 вже після закінчення строку дії договору оренди, отже не можуть підтверджувати дотримання останньої положень ч.2 ст.33 Закону України "Про оренду землі".

З приводу листа Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 07.04.2014 №903/08 у якому, зокрема, зазначено, що звернення Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 від 31.03.2014 розглянуто та підготовлено проект рішення міської ради "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0250 га за адресою АДРЕСА_2 ФОП ОСОБА_1." на відповідні погодження та розгляд сесії міської ради у встановленому законодавством порядку, витягу з протоколу 48 сесії Тернопільської міської ради шостого скликання від 12.06.2014, з якого вбачається, що рішення про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0250га за адресою АДРЕСА_2 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 не прийнято, та рішення 53 сесії Тернопільської міської ради шостого скликання від 28.11.2014, щодо прийняття рішення про відмову ФОП ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0250 га для обслуговування зупинки громадського транспорту "АДРЕСА_2" з об'єктом торгівельно-побутового призначення, - то слід зазначити, що такі документи стосуються можливих спірних відносин з приводу виготовлення технічної документації, що має місце як при наданні в оренду земельної ділянки, тобто при зміні її меж чи цільового призначення (ч.10 ст.33 Закону України "Про оренду землі"), що в даному спорі місця не має (доказів протилежного не представлено), і на що вказав Вищий господарський суд України у постанові від 03.12.2015р. у даній справі.

Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", відбувається за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. А позивачем не доведено суду, що відповідач ухиляється від підписання своєчасно направленої йому додаткової угоди до договору оренди або відмовляється її підписувати, що мало б наслідком порушення відповідачем права позивача на поновлення договору. А застосування положень частини 6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" без врахування інших положень вказаної статті у їх сукупності, є помилковим.

Вищезазначені обставини свідчать про те, що позивачем не було вчинено необхідних та достатніх дій, направлених на укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 31.07.2009р. (за відсутності направленого тексту), що виключає підстави для поновлення вказаного договору оренди на підставі ст.33 Закону України "Про оренду землі" в судовому порядку.

З приводу тверджень позивача про те, що вона продовжує користуватися земельною ділянкою площею 0,025 га по АДРЕСА_2 і після закінчення строку договору оренди землі від 31.07.2009р., а також на відсутність заперечень протягом одного місяця після закінчення строку договору щодо поновлення договору оренди землі, у зв'язку з чим такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, то слід зазначити, що положення ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" також передбачають укладення додаткової угоди, яка у встановлені строки позивачем не направлялася.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку, а відмова чи наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі, може бути оскаржено в суді.

Щодо посилання позивача на укладення сторонами додаткової угоди від 02.02.2014р. до договору від 31.07.2009р., як підтвердження наміру продовжити строк дії такого договору, то слід зазначити, що останньою лише внесено зміни в основний договір в частині зазначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати. І така додаткова угода не містить умов щодо продовження дії договору на новий термін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено та підписано "01" квітня 2016 року.

Головуючий суддя С.Г. Стопник

Суддя М.Є. Півторак

Суддя О.В. Руденко