Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "29" березня 2016 р. Справа № 906/169/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність від 21.01.2016;

від відповідача: не з'явився.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравіт Агро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юніверсал"

про стягнення 3549835,55 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1897162,40 грн. - основного боргу, 130982,17 грн. - 3% річних, 1521690,98 грн. - інфляційних.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові.

Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив. Ухвали господарського суду від 26.02.2016 та 15.03.2016, направлені на юридичну адресу відповідача (що зазначена в позовній заяві та в Свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи: 12401, Житомирська область, Житомирський район, с. Вереси, вул. Леніна, 13Б), повернута поштовим відділення з відміткою: "за відмовою адресата від одержання".

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравіт Агро" (продавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Юніверсал" (покупець/відповідач) укладено договір поставки №К45-04 (а.с. 11-14) з відстрочкою платежу, відповідно до якого продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі передати у власність покупця (поставити) товар (добрива з мікроелементами для позакореневого підживлення, засоби захисту рослин), а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти товар та оплатити його вартість (п.п.1.1. договору).

Відповідно до п.п. 1.2. договору найменування товару, його кількість, терміни поставки та оплати, базис поставки (місце передачі покупцю) визначені у специфікаціях до цього договору, які є його невід'ємною частиною. Ціна за одиницю виміру товару та його загальна ціна, яку має сплатити покупець, визначається специфікаціями (додатками) до цього договору, з урахуванням вимог щодо цього, викладених в тексті самого договору (розділ 2). Продавець має право достроково виконати свої зобов'язання щодо поставки товару.

Згідно п.п. 1.4. договору факт поставки та передачі товару від продавця до покупця фіксується шляхом складання та підписання накладних (або актів приймання-передавання) повноважними представниками сторін. З моменту підписання сторонами накладних до покупця переходить право власності на товар та ризики його випадкового знищення або пошкодження.

Пунктом 2.2. та 2.5. договору встановлено, що покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів в гривнях на банківський рахунок продавця. Оплата товару проводиться в терміни, які вказані в специфікаціях до даного договору.

Також п.п 7.1. договору останній набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

У відповідності до умов договору №К45-04 від 12.04.2013 сторонами підписано специфікації (а.с. 15-21), пунктом 3 яких визначено умови оплати товару, а саме:

Додаток №1 від 12.04.2013 - 20% ціни товару (на суму 20600,25 доларів США, що в еквіваленті складає 167892,04 грн.) з відстрочкою платежу до 15.04.2013, а 80% ціни товару (на суму 82400,98 доларів США, що в еквіваленті складає 671567,96 грн.) з відстрочкою платежу до 01.11.2013;

Додаток №2 від 13.05.2013 - 20% ціни товару (на суму 14099,63 доларів США, що в еквіваленті складає 114911,98 грн.) з відстрочкою платежу до 14.05.2013, а 80% ціни товару (на суму 56398,53 доларів США, що в еквіваленті складає 459648,02 грн.) з відстрочкою платежу до 01.11.2013;

Додаток №3 від 28.05.2013 - 20% ціни товару (на суму 18799,51 доларів США, що в еквіваленті складає 153216,00 грн.) з відстрочкою платежу до 31.05.2013, а 80% ціни товару (на суму 75198,04 доларів США, що в еквіваленті складає 612864,00 грн.) з відстрочкою платежу до 01.11.2013;

Додаток №4 від 10.06.2013 - 20% ціни товару (на суму 18799,51 доларів США, що в еквіваленті складає 153216,00 грн.) з відстрочкою платежу до 11.06.2013, а 80% ціни товару (на суму 75198,04 доларів США, що в еквіваленті складає 612864,00 грн.) з відстрочкою платежу до 01.11.2013;

Додаток №5 від 10.06.2013 - 20% ціни товару (на суму 132,00 доларів США, що в еквіваленті складає 1075,80 грн.) з відстрочкою платежу до 11.06.2013, а 80% ціни товару (на суму 527,93 доларів США, що в еквіваленті складає 4302,60 грн.) з відстрочкою платежу до 01.11.2013;

Додаток №6 від 29.07.2013 - 100% ціни товару (на суму 17960,00 доларів США, що в еквіваленті складає 146747,52 грн.) з відстрочкою платежу до 01.10.2013;

Додаток № 01-Д від 10.06.2013 - 100% ціни товару. а саме 88488,00 грн. з відстрочкою платежу до 16.08.2013.

Позивач на виконання умов договору передав відповідачу товар. а відповідач прийняв його, що підтверджується видатковими накладними №106 від 16.04.2013, №167 від 25.04.2013, №250 від 16.05.2013, №316 від 29.05.2013, №389 від 10.06.2013, №390 від 10.06.2013, №391 від 10.06.2013, №502 від 31.07.2013 (а.с. 22-29) на суму 3146270,40грн.

Відповідач в порушення умов договору за поставлений товар розрахувався частково в сумі 1249108,00 грн.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення основного боргу в сумі 1897162,40 грн.

Крім цього позивач просить стягнути з відповідача 130982,17 грн. - 3% річних, 1521690,98 грн. - інфляційних.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних (а.с.8-10), господарський суд вважає останніми вірними, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України oбставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Oбов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,75,82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юніверсал" (12401, Житомирська область, Житомирський район, с. Вереси, вул. Леніна, 13Б, ід. код 38329828)

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравіт Агро" (04119, м.Київ, вул. Дегтярівська, 25/1, ід. код 38463,40 грн. - основного боргу, 130982,17 грн. - 3% річних, 1521690,98 грн. - інфляційних, а також 53247,53 грн. сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 01.04.16

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек.);

3 - відповідачу (рек. з повід.).