РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2016 р. Справа № 924/1965/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Савченко Г.І.

суддя Демидюк О.О. ,

суддя Павлюк І. Ю.

при секретарі судового засідання Левчук В.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1В (дов. №1 від 05.01.2016 р.)

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 кооперативу "Грандбуд" на рішення господарського суду Хмельницької області від 25.02.2016 р.

у справі № 924/1965/15 (суддя Смаровоз М.В. )

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.К. "Алібі"

до ОСОБА_2 кооперативу "Грандбуд"

про стягнення 12000 грн. основного боргу

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ "Ю.К. "Алібі" звернувся до господарського суду Хмельницької області із позовом до ЖБК "Грандбуд" про, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 25.02.2016р., стягнення 12000 грн. основного боргу на підставі договору № 90 від 30.04.2015 р. про надання юридичних послуг.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач вказує, що у травні-липні 2015 року відповідно до п.п.1.1. та 1.2. договору надавав послуги з правового супроводження господарської діяльності відповідача, у т.ч. юридичні консультації та роз'яснення з юридичних питань. Виконавцем замовнику направлено рахунки-фактури № 23 від 30.05.2015р., № 132 від 17.06.2015р. та № 241 від 20.07.2015р., проте на розрахунковий рахунок позивача відподачем не перераховано суми оплати за надання юридичних послуг за травень, червень та липень 2015 року, на загальну суму 12000 грн.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 25.02.2016 р. у справі №924/1965/15 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.К. "Алібі" до ОСОБА_2 кооперативу "Грандбуд" про стягнення 12000 грн. основного боргу.

Стягнуто з житлово-будівельного кооперативу "Грандбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.К. "Алібі" 12000 грн. основного боргу, 1218 грн. відшкодування судового збору.

Вважає, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення не повною мірою зясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального і процесуального права.

Зокрема, на думку скаржника, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що позивач надав передбачені договором юридичні послуги, оскільки факт надання послуг не підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач спростовує її доводи, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відзначив, що на підставі довіреностей працівники ТОВ "Ю.К. "Алібі" приймали участь у розгляді Хмельницьким окружним адміністративним судом адміністративної справи № 822/1803/15 за позовом ЖБК "Грандбуд" до управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови № 4-1014-2133-15 від 27.04.2015р. (ОСОБА_3 - 10.06.2015р., ОСОБА_1 - 07.07.2015р.). Також працівниками ТОВ "Ю.К. "Алібі" надавались юридичні послуги при підготовці та складанні різних юридичних документів. Обмін інформацією здійснювався у т.ч. електронною поштою ТОВ "Ю.К. "Алібі" jk.аlіbі@gmail.соm. Наголосив, що необхідність складання акту здачі-прийняття наданої послуги не передбачено умовами договору.

У судовому засіданні представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, наведених у відзиві. Пояснив, щовін як представник особисто жодних договорів з відповідачем не укладав, коштів на оплату наданих послуг від відповідача не отримував.

Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення /а.с. 115/.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обов'язковою, додаткові докази судом не витребовувалися, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.04.2015 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.К. "Алібі" (виконавцем) та житлово-будівельним кооперативом "Грандбуд" (замовником) укладено договір про надання юридичних послуг № 90, відповідно до умов якого виконавець зобовязується надати замовнику послуги з правового супроводження господарської діяльності замовника, а замовник зобовязується прийняти та оплатити такі послуги (п. 1.1. договору) /а.с. 9/.

Відповідно до п. 1.2. договору послуги, зазначені в п. 1.1. включають, але не обмежуються: послуги, повязані з наданням юридичних консультацій та розяснень з юридичних питань; складання процесуальних документів; правова допомога при оформленні договорів, заяв, скарг, та інших документів, які необхідні замовнику для здійснення його господарської діяльності; представництво інтересів замовника перед державними органами; представництво та захист інтересів замовника в судах; участь в договірній та переддоговірній роботі; участь у контролі за проведенням інвентаризацій; контроль якості формування господарської документації для обліку господарської діяльності; аналіз дотримання інформаційної безпеки, збереження комерційної та конфіденційної інформації; контроль якості управлінського діловодства та дотримання законодавства, що регулює порядок надання інформації, відповіді на звернення; контроль за забезпеченням організації безпеки збереження персональних даних.

Згідно з пп. 2.1.1. договору виконавець зобовязаний надавати послуги відповідно до наданої замовником інформації та відповідно до умов цього договору.

Як передбачено п.п. 2.2.1. договору, замовник зобовязаний належним чином оплатити послуги, які надаються виконавцем.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що вартість послуг визначається у розмірі 4000 грн. за місяць обслуговування.

Відповідно до п. 4.1. договору замовник сплачує виконавцю суму, розмір якої визначений в п. 3.1. цього договору (4000 грн. за місяць обслуговування), шляхом банківського переказу на поточний рахунок або в касу виконавця на протязі трьох днів з дати отримання замовником рахунку-фактури.

Договір скріплений підписами та печатками сторін.

Листом № 91 від 23.07.2015р. ТОВ "Ю.К. "Алібі" повідомило відповідача, що відповідно до ст. 651 ЦК України та п. 8.1. договору про надання юридичних послуг № 90 від 30.04.2015р. вказаний договір з 01.08.2015р. розривається за згодою сторін /а.с. 14/.

Позивач рекомендованим листом за вих.№199 направив відповідачу претензію № 87 від 10.11.2015 р. з відповідними додатками (копіями рахунків-фактур) з вимогою перерахувати суму основного боргу за травень, червень та липень 2015 року в сумі 12000 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ "Ю.К. "Алібі" до 15 грудня 2015 року /а.с. 15-16/.

Листом № 1 від 18.01.2016 р. позивачем повторно на адресу ЖБК "Грандбуд" надіслано копії рахунків-фактур № 23 від 30.05.2015р., № 132 від 17.06.2015р., № 241 від 20.07.2015р. на загальну суму 12000 грн. Вказаний лист отримано відповідачем 19.01.2016 р., зо підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. /а.с. 63-66/.

Також, на підтвердження надання юридичних послуг позивачем надано суду копії: рахунку-фактури № 23 від 30.05.2015р. на суму 4000 грн., рахунку-фактури № 132 від 17.06.2015р. на суму 4000 грн., рахунку-фактури № 241 від 20.07.2015 р. на суму 4000 грн., довіреності № 2015/08-06/01 від 08.06.2015р. виданої ОСОБА_3, довіреності від 01.07.2015р. виданої ОСОБА_1, наказів №№ 4,5 від 05.05.2015р. про призначеня ОСОБА_1 на посаду юрисконсульта ТОВ "Ю.К. "Алібі" та ОСОБА_3 на посаду адвоката ТОВ "Ю.К. "Алібі", листа Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.05.2015р. по справі № 822/1803/15, ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.05.2015р. по справі № 822/1803/15, повістки від 23.06.2015р. про виклик до Хмельницького окружного адміністративного суду, скриншотів електронного листування ТОВ "Ю.К. "Алібі" з представниками ЖБК "Грандбуд", копії засвідченої позивачем виписки щодо ЖБК "Грандбуд" з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 05.11.2014р., складених на імя ЖБК "Грандбуд" припису від 17.04.2015р. про усунення порушення житлово-будівельним кооперативом "Грандбуд" вимог законодавства, складених щодо ЖБК "Грандбуд" протоколу від 17.04.2015р. та постанови про накладення штрафу від 27.04.2015 р. тощо.

Оцінивши подані докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

На підставі договору №90 від 30.04.2015 р. між сторонами склалися правовідносини із надання послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завдання другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, і положення договору (п. 2.2.1) і приписи ст. 903 ЦК України ставлять у залежність оплату наданих послуг від факту їх надання. При цьому, обов'язок доказування факту надання послуг покладено на виконавця послуг (позивача).

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

На думку колегії суддів, позивачем не доведено факт надання відповідачу юридичних послуг на виконання договору від 30.04.2015 р. №90.

Зокрема, надані позивачем копії рахунків-фактур №23 від 30.05.2015р. на суму 4000 грн., № 132 від 17.06.2015р. на суму 4000 грн., № 241 від 20.07.2015 р. на суму 4000 грн. не містять посилання на договір. При цьому, колегія суддів враховує, що рахунки-фактури є одностороннім документом, що не посвідчують факт надання послуги виконавцем, прийняття її замовником та виникнення у замовника обовязку щодо оплати вказаної послуги. Аналогічною є правова позиція Вищого господарського суду України (постанова ВГСУ від 30.09.2013 р. у справі №5011-6/14673-2012).

Також, не підтверджують факт надання послуг на виконання договору від 30.04.2015 р. №90 довіреності № 2015/08-06/01 від 08.06.2015р. на імґя ОСОБА_3 та від 01.07.2015р. на імґя ОСОБА_1 (із врахуванням наказів №№ 4,5 від 05.05.2015р. про призначеня ОСОБА_1 на посаду юрисконсульта ТОВ "Ю.К. "Алібі" та ОСОБА_3 на посаду адвоката ТОВ "Ю.К. "Алібі"), оскільки вони видані фізичним особам незалежно від їх трудових відносин із позивачем, не містять посилання на спірний договір. При цьому, саме по собі видання довіреності не підтверджує факт надання послуг довірителю уповноваженою особою взагалі, та на виконання умов договору від 30.04.2015 р. №90 зокрема.

Стосовно копії листа Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.05.2015р. по справі № 822/1803/15, ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.05.2015р. по справі № 822/1803/15, повістки від 23.06.2015 р. про виклик до Хмельницького окружного адміністративного суду то вказані документи не є належними доказами, оскільки у них відсутня будь-яка інформація, що підтверджувала б, що ТОВ "Ю.К. Алібі" представляло інтереси ЖБК "Грандбуд" у вказаній справі чи надавало правову допомогу в контексті вирішення питань, повязаних із даною справою.

Скриншоти електронного листування, подані позивачем, також не є належними доказами на підтвердження факту надання послуг за договором від 30.04.2015 р. №90, оскільки не підтверджують, що листування відбувалося саме між позивачем та відповідачем з приводу виконання вказаного договору.

Подані позивачем копії засвідченої позивачем виписки щодо ЖБК "Грандбуд" з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 05.11.2014р., складених на імя ЖБК "Грандбуд" припису від 17.04.2015р. про усунення порушення житлово-будівельним кооперативом "Грандбуд" вимог законодавства, складених щодо ЖБК "Грандбуд" протоколу від 17.04.2015р. та постанови про накладення штрафу від 27.04.2015 р. також не є належними доказами надання юридичних послуг за договором від 30.04.2015 р. №90.

Таким чином, на думку колегії суддів позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Натомість, доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом не повністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають фактичним обставинам справи. Судом неправильно застосовані норми матеріального права.

За таких обставин вбачаються підстави, визначені ст. 104 ГПК України, для скасування рішення місцевого господарського суду.

В силу приписів ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 99,101,103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відповідача відповідача ОСОБА_2 кооперативу "Грандбуд" на рішення господарського суду Хмельницької області від 25.02.2016 р. у справі № 924/1965/15 задоволити.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 25.02.2016 р. у справі № 924/1965/15 скасувати. Прийняти нове рішення. В позові відмовити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.К. "Алібі" (м. Хмельницький, вул. Заводська, 36/1, ідентифікаційний код 39735206) на користь ОСОБА_2 кооперативу "Грандбуд" (м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109, ідентифікаційний код 39470308) 1515,80 грн. витрат на судовий збір за подання апеляційної скарги.

3. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити господарському суду Хмельницької області.

4. Матеріали справи №924/1965/15 повернути до господарського суду Хмельницької області.

5. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Павлюк І. Ю.