УХВАЛА

30.03.2016Справа № 906/150/15
За заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮЦИНА»

про визнання постанови державного виконавця від 09.03.2016 незаконною та її скасування

у справі № 906/150/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Люцина"

до публічного акціонерного товариства "Енергобанк" в особі Житомирської філії ПАТ "Енергобанк"

про розірвання договору та зобов'язання вчинити,

Суддя Карабань Я.А.

Представники: без виклику сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У лютому 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Люцина" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" в особі Житомирської філії (надалі - відповідач) про розірвання договору та зобов'язання вчинити дії, а саме спрямувати кошти позивача в сумі 1 846 913,70 грн. до Житомирського РУ ПАТ "Приватбанк" на розрахунковий рахунок № 2711. Крім того, в позовній заяві позивач просив з метою забезпечення позову, на підставі ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, накласти арешт на кореспондентський рахунок ПАТ "Енергобанк" в межах коштів позивача на рахунку в цьому банку, а саме 1 846 913,70 грн.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 30.03.2015 року справу № 910/150/15 було направлено до Господарського суду міста Києва за територіальною підсудністю.

Згідно бази даних автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" справу № 910/150/15 було розподілено 03.04.2015 року на суддю Карабань Я.А.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.05.2015 позов задоволено частково, розірвано договір про розрахункове-касове обслуговування від 01.02.2002 року, що укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Люцина" та публічним акціонерним товариством "Енергобанк" в особі Житомирської філії ПАТ "Енергобанк", стягнуто з публічного акціонерного товариства "Енергобанк" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Люцина" судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07 жовтня 2015 року рішення частково скасовано. Резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції:

"Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати договір про розрахункове-касове обслуговування від 01.02.02, укладений між ТОВ "Люцина" та ПАТ "Енергобанк", в особі Житомирської філії ПАТ "Енергобанк".

Зобов'язати ПАТ "Енергобанк", в особі Житомирської філії ПАТ "Енергобанк" спрямувати кошти ТОВ "Люцина" в сумі 1 875 468,67 грн., які знаходяться на рахунках ТОВ "Люцина", відкритих в ПАТ "Енергобанк" на розрахунковий рахунок № 2711 в Житомирському РУ ПАТ "Приватбанк" МФО 311744.

Стягнути з ПАТ "Енергобанк" на користь ТОВ "Люцина" 2 436 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви".

Постановлено стягнути з ПАТ "Енергобанк" на користь ТОВ "Люцина" 1 218 витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.01.2016 касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Енергобанк", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" Брайка С.А., задоволено, постанову Київського апеляційного господарського суду від 07 жовтня 2015 року у справі № 906/150/15 в частині задоволення вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Люцина" до публічного акціонерного товариства "Енергобанк", в особі Житомирської філії ПАТ "Енергобанк", про зобов'язання ПАТ "Енергобанк", в особі Житомирської філії ПАТ "Енергобанк", спрямувати кошти ТОВ "Люцина" в сумі 1 875 468,67 грн., які знаходяться на рахунках ТОВ "Люцина", відкритих в ПАТ "Енергобанк" на розрахунковий рахунок № 2711 в Житомирському РУ ПАТ "Приватбанк" МФО 311744 та в частині розподілу судових витрат скасувати. Рішення Господарського суду міста Києва від 06 травня 2015 року у справі № 906/150/15 в означеній частині вимог залишено в силі. В решті постанову Київського апеляційного господарського суду від 07 жовтня 2015 року у справі № 906/150/15 залишено без змін. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Енергобанк" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Люцина" 1 218 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Люцина" на користь Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" 2 923,20 грн витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги.

На виконання постанови Вищого господарського суду України від 13.01.2016 Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

29.03.2016 від товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮЦИНА» надійшла заява про визнання постанови державного виконавця від 09.03.2016 незаконною та її скасування.

Згідно вказаної заяви, ТОВ «ЛЮЦИНА» просить суд визнати незаконною та скасувати постанову Головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби ЖМУЮ Васькевич Н.В. від 09.03.2016 у ВП № 50341249.

Суд, дослідивши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОСНОВА»і додані до неї документи, дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без розгляду в порядку, встановленому статтями 53, 1212, п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням такого.

Відповідно до п. 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1-3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів ХІ, ХІІ, ХІІ1 ГПК тощо.

Отже, у відповідності до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додається документ, який підтверджує відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Враховуючи наведені вище норми процесуального права, належним доказом надсилання сторонам судового процесу та органу Державної виконавчої служби копій скарги на дії чи бездіяльність останнього та доданих до неї документів є: оригінали описів вкладення до поштових відправлень, в яких наведено вичерпний перелік предметів (документів), які надіслані, а також оригінал розрахункового документу (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), виданий відділенням поштового зв'язку.

Однак, під час дослідження доданих до скарги документів на предмет додержання вимог, встановлених, зокрема, ст. 57 ГПК України, судом встановлено, що скаржником в якості доказів відправлення скарги сторонам у справі додано опис вкладення у цінний лист та поштовий чек, що свідчить про відправлення заяви та доданих до неї документів лише на адресу Богунського відділу державної виконавчої служби ЖМУЮ, однак не додано доказів направлення вказаної заяви на адресу публічного акціонерного товариства "Енергобанк" в особі Житомирської філії ПАТ "Енергобанк".

Стаття 57 ГПК України є імперативною нормою права, тому надання скаржником копій описів та поштових чеків є порушенням її вимог, що, в свою чергу, тягне за собою наслідки, передбачені п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК, тобто повернення скарги із доданими до неї документами без розгляду.

За таких обставин, керуючись 53, 1212, п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ :

Повернути заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮЦИНА» про визнання постанови державного виконавця від 09.03.2016 незаконною та її скасування із доданими до неї документами без розгляду.

Суддя Я.А. Карабань