ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2016 р. Справа № 911/532/16

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/532/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління «Полтавагазвидобування», м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра-Геоцентр»,

м. Миронівка

про стягнення 1254557,71 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № 2-442 від 15.02.2016;

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність № 03/2016-5 від 21.03.2016.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління «Полтавагазвидобування» (далі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Надра-Геоцентр» (далі-відповідач) про стягнення 1254557,71 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору про надання послуг по зберіганню газового конденсату № 1320/13 ВІД 31.12.2013, в частині своєчасної оплати отриманих в період: серпень 2014 - грудень 2015 послуг, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 778246,64 грн., з огляду на наявність якої позивачем нараховано 198158,78 грн. пені, 24003,48 грн. 3 % річних та 254148,81 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.02.2016 порушено провадження у справі № 911/532/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 02.03.2016 розгляд справи, у звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача було відкладено.

В судових засіданнях 02.03.2016 та 21.03.2016 представником позивача надані документи, витребувані судом, а також банківська виписка по особовому рахунку позивача, з якої вбачається, що відповідачем в рахунок погашення заборгованості сплачено 778246,64 грн.

В судовому засіданні від 21.03.2014 був присутній представник відповідача, проте будь-яких письмових пояснень або відзиву на позов, суду не надав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області, -

ВСТАНОВИВ:

31.12.2013 між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладений Договір про надання послуг по зберіганню газового конденсату № 1320/13, відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.2, 2.3 якого, в редакції Додаткової угоди № 1 від 20.01.2015, виконавець надає замовнику послуги по зберіганню газового конденсату в комунікаціях ГПУ «Полтавагазвидобування», а замовник в свою чергу зобовязується регулярно вивозити газовий конденсат з Розумівської УКПГ, Березівській УКПГ, Котелевській УКПГ, а також своєчасно проводити оплату послуг виконавця. Обсяг газового конденсату, що знаходиться на зберіганні, визначається на підставі актів прийому-передачі конденсату.

Вартість послуг по зберіганню однієї тонни газового конденсату, згідно з калькуляцією, яка є невідємною частиною договору, включаючи ПДВ, становить 185,00 грн., а з 20.01.2015 - 55,00 грн. (Додаткова угода № 1), проте яка може бути зміненою, у разі зміни ТМЦ, оплати праці, змін тарифів на електроенергію тощо (п.п. 3.1, 3.2 договору).

Умовами розділу 4 «Порядок розрахунків», в редакції Додаткової угоди № 1 визначено, що виконавець та замовник не пізніше 5-го робочого дня місяця наступного за звітним складають та підписують двосторонній акт прийому-передачі газового конденсату, в якому на підставі двосторонніх декадних актів і на підставі показників вимірювально-обчислювальних комплексів обліку вуглеводневої сировини та конденсату та згідно з нормативами виконавця вказується обсяг видобутого із свердловини відповідних родовищ газового конденсату, переданого замовником виконавцю для збору, підготовки та обсяг газового конденсату підготовленого та протранспортованого виконавцем на ТЦСК - Базилівщина в філію виконавця - Управління з переробки газу та газового конденсату Пат «Укргазвидобування» або відвантаженого виконавцем в автотранспорт замовника на Розумівській УКПГ, Березівській УКПГ, Котелевській УКПГ протягом звітного місяця і переданого замовнику, а також залишеного на зберіганні в комунікаціях ГПУ «Полтавагазвидобування». На основі акту прийому-передачі виконавець складає та разом із замовником підписують акт наданих послуг по зберіганню газового конденсату протягом звітного місяця. Замовник зобовязується щомісяця, до 15-го числа звітного місяця, провести попередню оплату на підставі рахунку-фактури наданого виконавцем в розмірі 25 % від вартості фактично наданих послуг за попередній місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться замовником до 15-го числа місяця наступного за звітним на підставі акту наданих послуг та рахунку-фактури наданого виконавцем, з урахуванням попередньої оплати.

Позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе зобовязання згідно з умовами договору надавши відповідачу в період: серпень 2014 - грудень 2015 послуги по зберіганню газового конденсату в комунікаціях ГПУ «Полтавагазвидобування», про що свідчать додані до матеріалів справи, в кількості 17 шт., підписані в двосторонньому порядку та скріплені печатками підприємств, акти наданих послуг.

Претензій щодо якості чи кількості отриманих послуг з боку відповідача не надходило.

Для здійснення оплати відповідачем отриманих послуг, позивачем виставлені рахунки-фактури, всього на загальну на суму 1546543,99 грн., копії яких наявні в матеріалах справи.

На підтвердження направлення відповідачу актів наданих послуг та рахунків-фактур на оплату отриманих послуг, позивачем до матеріалів справи надані копії фіскальних чеків, реєстри документів, які пересилаються, рекомендованих повідомлень про вручення, описів вкладення у цінний лист, оригінали яких оглянуті судом в судовому засіданні.

Проте, в порушення умов договору та додаткової угоди до нього, відповідач неналежним чином та не в повному обсязі виконував взяті на себе зобовязання, сплативши лише частково вартість отриманих послуг по зберіганню газового конденсату в комунікаціях ГПУ «Полтавагазвидобування», в сумі 678297,35 грн., вартість послуг в сумі 778246,64 грн. залишена відповідачем не сплаченою.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовник) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач перерахував позивачу, в рахунок погашення заборгованості 778246,64 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку позивача від 12.02.2016.

Відповідно до штемпеля підприємства звязку на конверті, позовну заяву з додатками направлено до господарського суду Київської області 15.02.2016, яка була отримана судом 18.02.2016, про що свідчить штемпель канцелярії господарського суду Київської області на першому аркуші позовної заяви. Провадження у справі № 911/532/16 порушено ухвалою суду від 22.02.2016.

Відповідно до абз. 3 п. 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Таким чином, враховуючи, що відповідач сплатив суму заборгованості у розмірі 778246,64 грн. ще до направлення позивачем позовної заяви до господарського суду Київської області та порушення провадження у справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову в частині стягнення з відповідача 778246,64 грн. заборгованості.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо своєчасної оплати отриманих послуг, позивач на підставі п. 6.3 договору, просить суд стягнути з відповідача 198158,78 грн. пені.

Відповідно до п. 6.3 договору, за порушення строків оплати замовник сплачує на користь виконавця пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу, але не більш подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

На підставі вказаних норм права та п. 6.3 договору, враховуючи, що розрахунок пені, наявний в матеріалах справи та здійснений відповідачем з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент її нарахування, є арифметично вірним, вимога позивача про стягнення з відповідача 198158,78 грн. пені визнається судом та підлягає задоволенню.

Крім того, у звязку із неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо оплати отриманих послуг, позивач, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача 24003,48 грн. 3 % річних та 254148,81 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми права, враховуючи, що розрахунок 3 % річних, наявний в матеріалах справи, є арифметично вірним, вимога позивача про стягнення з відповідача 24003,48 грн. 3 % річних визнається судом та підлягає задоволенню.

Проте, здійснивши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено.

Відповідно до п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» та листа Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997 № 62-97р, сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 05.04.2011 № 23/466.

Таким чином, з урахуванням викладеного, судом здійснено розрахунок інфляційних втрат та встановлено, що за вірним арифметичним розрахунком, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 221270,92 грн.

Враховуючи наведе вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи наведе вище, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Надра-Геоцентр» (08800, Київська область, Миронівський район, м. Миронівка, вул. Леніна, 48, ) на користь публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі Газопромислового управління «Полтавагазвидобування» (36008, м. Полтава, вул. Фрунзе, 173, ; р/р № 1001 в ПАТ КБ «Надра», м. Київ, Центр, МФО 380764) 198 158 (сто девяносто вісім тисяч сто пятдесят вісім) грн. 78 коп. пені, 24003 (двадцять чотири тисячі три) грн. 48 коп. 3 % річних, 221 270 (двісті двадцять одну тисячу двісті сімдесят) грн. 92 коп. інфляційних втрат та 6 651 (шість тисяч шістсот пятдесят одну) грн. 50 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В частині вимог про стягнення 778246,64 грн. заборгованості та 32877,89 грн. інфляційних втрат відмовити.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 04.04.2016

Суддя О.О. Христенко