РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2016№910/31314/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Грабовської А.С.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/31314/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Умиг Мьюзік», м. Київ,

організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Стейки і Бургери», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватне акціонерне товариство «Мандарин плаза», м. Київ,

про стягнення 68 900 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав,

за участю представників:

позивача - Сербуль О.Ю. (генеральний директор; паспорт НОМЕР_1);

відповідача - Волянського М.Ю. (довіреність від 13.01.2016 №б/н);

третьої особи - не з'явився.

Приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (далі - Організація) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Умиг Мьюзік» (далі - ТОВ «Умиг Мьюзік») про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Стейки і Бургери» (далі - ТОВ «Стейки і Бургери») на поточний рахунок Організації один мінімально допустимий розмір компенсації за незаконне використання кожного з творів:

- «Rain fall down» (виконавець - «The Rolling Stones»), що складає 10 мінімальних заробітних плат і на дату подання позову складає 13 780 грн.;

- «Perfect world» (виконавець - «Gossip»), що складає 10 мінімальних заробітних плат і на дату подання позову складає 13 780 грн.;

- «How do you do» (виконавець - «Roxette»), що складає 10 мінімальних заробітних плат і на дату подання позову складає 13 780 грн.;

- «Material girl» (виконавець - Madonna), що складає 10 мінімальних заробітних плат і на дату подання позову складає 13 780 грн.;

- «Undress me how» (виконавець - «Morcheeba»), що складає 10 мінімальних заробітних плат і на дату подання позову складає 13 780 грн.

Позов мотивовано тим, що: 03.02.2015 представником Організації ОСОБА_3 проведено фіксацію фактів використання музичних творів у ресторані «The Burger» (ТОВ «Стейки і Бургери», м. Київ, вул. Червоноармійська, 5), у зв'язку з чим складено акт №03/02/15, яким зафіксовано факти публічного виконання музичних творів: «Rain fall down» у виконанні «The Rolling Stones», «Perfect world» у виконанні «Gossip», «How do you do» у виконанні «Roxette», «Material girl» у виконанні Madonna, «Undress me how» у виконанні «Morcheeba»; актом зафіксовано, що публічне виконання музичних творів для фонового озвучення приміщення закладу здійснюється за допомогою наявного в закладі обладнання; перебування ОСОБА_3 у ресторані «The Burger» підтверджується також фіскальним чеком від 03.02.2015 №19991; факт публічного виконання спірних музичних творів засвідчується також відеозаписом на DVD-диску, яким підтверджено час і місце використання саме у закладі ТОВ «Стейки і Бургери» музичних творів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.2015 порушено провадження у справі.

ТОВ «Стейки і Бургери» 14.01.2016 подало суду письмові заперечення на позовну заяву, у яких вказало таке: позивач не подав суду доказів наявності в нього виключних майнових чи суміжних прав на спірні твори; відповідач заперечує факт відтворення ним спірного твору, а також достовірність наданого позивачем відеозапису.

Представник відповідача у судовому засіданні 22.02.2016 подав копію договору оренди від 12.06.2014 №42С, укладеного приватним акціонерним товариством «Мандарин плаза» (далі - ПАТ «Мандарин плаза») та ТОВ «Стейки і Бургери», та зазначив, що: ТОВ «Стейки і Бургери» не використовувало спірні твори; разом з тим, ПАТ «Мандарин плаза» (орендодавець за договором оренди від 12.06.2014 №42С) використовує спірні твори відповідно до договору з організацією колективного управління майновими правами на виплату винагороди (роялті) за використання об'єктів авторського права.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.02.2016 залучено до участі у справі ПАТ «Мандарин плаза» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача; зобов'язано ПАТ «Мандарин плаза» подати суду:

- письмові прояснення по суті даного спору;

- договір з будь-якою організацією колективного управління майновими правами на виплату винагороди (роялті) за використання об'єктів авторського права або письмові пояснення в разі його відсутності;

- письмові пояснення щодо використання третьою особою спірних музичних творів станом на 03.02.2015.

Разом з тим, станом на 21.03.2016 ПАТ «Мандарин плаза» вказаних документів та пояснень суду не подало.

У судовому засіданні 21.03.2016 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення у справі, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 22.02.2016 було надіслано ПАТ «Мандарин плаза» на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (01004, м. Київ, вул. Басейна, буд. 6), що підтверджується відміткою канцелярії на звороті такої ухвали. До матеріалів справи долучено конверт повернення поштового відправлення з адреси третьої особи з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 21.03.2016 без участі представника третьої за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.01.2014 Організацією (організація) і ТОВ «Умиг Мьюзік» (видавник) укладено договір №АУ003К про управління майновими авторськими правами (далі - Договір №АУ003К), за умовами якого:

- видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, що належать або протягом дії Договору №АУ003К будуть належати видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені видавника використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов Договору №АУ003К (пункт 2.1 Договору №АУ003К);

- у випадку виявлення порушень майнових прав організація має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії як для захисту прав видавника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню названими правами (пункт 8.3 Договору №АУ003К);

- Договір №АУ003К набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2014 (пункт 11.1 Договору №АУ003К).

Відповідно до пункту 3.1 Договору №АУ003К ТОВ «Умиг Мьюзік» надано декларацію щодо переданих в управління музичних творів:

- «Rain fall down»; автори музики та тексту Jagger Michael Phillip, Richards Keith; виконавець «The Rolling Stones»; контрольована частка видавника щодо публічного виконання - 50%; контрольована частка видавника щодо публічного сповіщення - 50%;

- «Perfect world»; автори музики і тексту Fitton Luke, Higgins Brian Thomas, Scott Toby Le Messurier, Patterson Mary Beth; виконавець «Gossip»; контрольована частка видавника щодо публічного виконання - 25%; контрольована частка видавника щодо публічного сповіщення - 25%;

- «How do you do»; автор музики та тексту Per Gessle; виконавець «Roxette»; контрольована частка видавника щодо публічного виконання - 50%; контрольована частка видавника щодо публічного сповіщення - 50%;

- «Material girl»; автори музики та тексту Peter Brown / Robert Rans; виконавець Madonna; контрольована частка видавника щодо публічного виконання - 50%; контрольована частка видавника щодо публічного сповіщення - 50%;

- «Undress me how»; автори музики та тексту Godfrey Paul David, Godfrey Ross Charles, Edwards Skye, Wagner Kurt; виконавець «Morcheeba»; контрольована частка видавника щодо публічного виконання - 37,5%; контрольована частка видавника щодо публічного сповіщення - 37,5%.

Із названої декларації вбачається, що позивач отримав від товариства з обмеженою відповідальністю «Національне музичне видавництво» майнові права на зазначені твори на підставі договору про передачу авторських і суміжних прав від 31.12.2014 №НЛВ-138/15, чинного до 31.12.2016.

Отже, на підставі Договору №АУ003К Організація набула повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на музичні твори: «Rain fall down»; «Perfect world»; «How do you do»; «Material girl»; «Undress me how».

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» (далі - Постанова № 5) зазначено, що відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з підпунктом «г» частини першої статті 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

Разом з тим така організація, пред'явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду за захистом прав суб'єктів авторського і (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація.

У випадку, якщо організація колективного управління звертається на захист прав фізичних осіб, такий спір розглядається в порядку цивільного судочинства. Якщо ж вона звертається на захист юридичних осіб, то, залежно від суб'єктного складу, спір розглядається в порядку господарського судочинства.

У пункті ж 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» (далі - Постанова № 12) наведено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Документами, що підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій колективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із статтями 42, 43 названого Закону; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статтями Закону України «Про авторське право і суміжні права» - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень.

Організація є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності свідоцтвом про облік організацій колективного управління від 24.01.2011 №18/2011.

Крім того, 15.11.2014 позивач надав погодження Організації на звернення до суду з позовом до ТОВ «Стейки і Бургери» про захист авторських прав та виплату компенсації за порушення авторських прав на вказані об'єкти авторського права.

Отже, враховуючи викладене доводи відповідача стосовно того, що Організація не має виданого в установленому порядку свідоцтва уповноваженого органу є безпідставними і не беруться судом до уваги.

Судом враховано, що: відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним; зазначені вище договори є чинними і недійсними у встановленому законом порядку не визнавалися.

З урахуванням наведеного господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що Організацією належними та допустимими доказами доведено її право на звернення до господарського суду з позовом, направленим на захист виключних майнових авторських прав позивача на музичні твори: «Rain fall down» (автори музики та тексту Jagger Michael Phillip, Richards Keith; виконавець «The Rolling Stones»); «Perfect world» (автори музики і тексту Fitton Luke, Higgins Brian Thomas, Scott Toby Le Messurier, Patterson Mary Beth; виконавець «Gossip»); «How do you do» (автор музики та тексту Per Gessle; виконавець «Roxette»); «Material girl» (автори музики та тексту Peter Brown / Robert Rans; виконавець Madonna); «Undress me how» (автори музики та тексту Godfrey Paul David, Godfrey Ross Charles, Edwards Skye, Wagner Kurt; виконавець «Morcheeba»).

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що позивачем не подано суду авторських договорів, укладених з авторами спірних музичних творів.

Проте, такі доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки суду не подано доказів на підтвердження визнання вказаних договорів недійсними, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що авторами не було передано позивачу та товариству з обмеженою відповідальністю «Національне музичне видавництво» майнові права на спірні музичні твори.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону встановлено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

У пункті 28 Постанови № 12 зазначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

03.02.2015 представником Організації ОСОБА_3 проведено фіксацію фактів використання музичних творів у ресторані «The Burger» (ТОВ «Стейки і Бургери», м. Київ, вул. Червоноармійська, 5), у зв'язку з чим складено акт №03/02/15, яким зафіксовано факти публічного виконання музичних творів, зокрема, твору під назвою «Rain fall down» у виконанні «The Rolling Stones», твору під назвою «Perfect world» у виконанні «Gossip», твору під назвою «How do you do» у виконанні «Roxette», твору під назвою «Material girl» у виконанні Madonna, твору під назвою «Undress me how» у виконанні «Morcheeba»; актом зафіксовано, що публічне виконання музичних творів для фонового озвучення приміщення закладу здійснюється за допомогою наявного в закладі обладнання.

Згідно зі статтею 1 Закону публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що акт не може бути належним доказом у справі, оскільки його складено представником Організації без участі представника відповідача.

Судом встановлено, що дійсно акт від 03.02.2015 №03/02/15 підписаний одноособово представником Організації, проте з відеозапису, наданого позивачем, вбачається, що представник Організації ОСОБА_3 03.02.2015 перебував у приміщенні ресторану «The Burger», що також підтверджується і фіскальним чеком від 03.02.2015 №19991.

Крім того, відповідач заперечує проти факту відтворення ним спірних музичних творів, а також достовірність відеозапису збереженого на DVD диску.

До матеріалів справи долучено вказаний DVD диск; суд оглянув у судовому засіданні 01.02.2016 відеозапис фіксації порушення та встановив таке:

- використання музичних творів «Rain fall down», «Perfect world», «How do you do», «Material girl» та «Undress me how» здійснювалося у приміщенні ресторану «The Burger», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська (Велика Васильківська), 5, шляхом публічного виконання у приміщенні ресторану;

- якість відеозапису та безперервна зйомка дає підстави виключити можливість монтажу.

Отже, судом встановлено, що виключні майнові авторські права на музичні твори «Rain fall down»; «Perfect world»; «How do you do»; «Material girl»; «Undress me how» належать позивачу; відповідач не надав доказів укладення ТОВ «Стейки і Бургери» угод із правовласниками, які б дозволяли публічне виконання вказаних творів; використання відповідачем спірних музичних творів у власній господарській діяльності відбулося без дозволу відповідного правовласника та без сплати авторської винагороди.

Слід зазначити, що на підтвердження здійснення публічного сповіщення спірних музичних творів ПАТ «Мандарин плаза», відповідач подав суду договір оренди від 12.06.2014 №42С. Проте, вказаний договір не містить положень стосовно того, що ПАТ «Мандарин плаза» може здійснювати публічне виконання спірних музичних творів у приміщенні ресторану «The Burger».

Договір оренди від 12.06.2014 №42С є документом, що підтверджує право відповідача здійснювати свою господарську діяльність у орендованому приміщенні.

Разом з тим, у судовому засіданні 22.02.2016 представник відповідача зазначив, що ПАТ «Мандарин плаза» (орендодавець за договором оренди від 12.06.2014 №42С) використовує спірні твори відповідно до договору з організацією колективного управління майновими правами на виплату винагороди (роялті) за використання об'єктів авторського права.

У зв'язку з викладеним ухвалою господарського суду міста Києва від 22.02.2016 ПАТ «Мандарин плаза» залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, та зобов'язано подати суду, зокрема, договір з будь-якою організацією колективного управління майновими правами на виплату винагороди (роялті) за використання об'єктів авторського права або письмові пояснення в разі його відсутності.

Проте станом на 21.03.2016 ПАТ «Мандарин плаза» вказаного документу суду не подало.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про правомірне використання ТОВ «Стейки і Бургери» спірних музичних творів, а тому використання відповідачем спірних музичних творів у власній господарській діяльності відбулося без дозволу відповідного правовласника та без сплати авторської винагороди.

Відповідно до пункту 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Згідно з частиною першою статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Відповідач процесуальний обов'язок щодо виконання вимог суду не виконав; процесуальним правом з подання доказів, що підтверджують викладені обставини не скористався та не надав суду доказів (у розумінні статті 32 ГПК України), які б спростовували доводи позивача.

Статтею 445 ЦК України передбачено право автора на плату за використання його твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом.

Водночас використання твору без дозволу уповноваженої особи та без сплати авторської винагороди є порушенням авторського права, передбаченим пунктом «а» статті 50 Закону, за яке пунктом «г» частини другої статті 52 цього Закону передбачено можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

Так, у пункті 42 Постанови № 5 зазначено, що розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50 000 мінімальних заробітних плат (пункт «г» частини другої статті 52 Закону), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Позивачем у зверненні до господарського суду з даним позовом визначено суму компенсації 68 900 грн. (5*10*1 378 грн.), виходячи з того, що: суб'єктом майнових авторських прав відносно творів заявлений позивач («Rain fall down»; «Perfect world»; «How do you do»; «Material girl»; «Undress me how».); мінімальна заробітна плата складає 1 378 грн.; мінімальна сума компенсації складає десять мінімальних заробітних плат як компенсація за використання кожного твору.

Разом з тим, у підпункті 51.3 пункту 51 Постанови № 12 наведено, що у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Судом враховано, що: ТОВ «Стейки і Бургери» припустилося порушення щодо музичних творів вперше; використано п'ять музичних творів; контрольовані частки видавника стосовно музичних творів такі: твір «Rain fall down»: щодо публічного виконання - 50%; щодо публічного сповіщення - 50%; твір «Perfect world»: щодо публічного виконання - 25%; щодо публічного сповіщення - 25%; твір «How do you do»: щодо публічного виконання - 50%; щодо публічного сповіщення - 50%; твір «Material girl»: щодо публічного виконання - 50%; щодо публічного сповіщення - 50%; твір «Undress me how»: щодо публічного виконання - 37,5%; щодо публічного сповіщення - 37,5%; а тому, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, доцільно притягнути відповідача до відповідальності у вигляді сплати компенсації у розмірі 11 мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1 378 гривень.

Отже, станом на дату прийняття господарським судом рішення з цієї справи з відповідача підлягає стягненню 15 158 грн. (1 378 грн. х 11) компенсації; у задоволенні ж решти позовних вимог слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Стейки і Бургери» (02068, м. Київ, вул. Драгоманова, буд. 31-Г; ідентифікаційний код 38891392) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на поточний рахунок приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (ідентифікаційний код 37396151; п/р 2453 в АТ «Укрексімбанк», м. Києва, МФО 322313) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Умиг Мьюзік» (03124, м. Київ, вул. М. Василенка, 7-А; ідентифікаційний код 39040213) 15 158 (п'ятнадцять тисяч сто п'ятдесят вісім) грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав позивача та 267 (двісті шістдесят сім) грн. 96 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.03.2016.

Суддя О. Марченко