ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.03.16р. Справа № 904/1140/16

За позовом Дочірньої компанії "ГАЗ УКРАЇНИ" Національної акціонерної компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"

до Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго"

про стягнення 399 806,28 грн. за договором поставки природного газу

Суддя С.Г. Юзіков

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. № 137/16 від 01.02.16р.

Відповідача - ОСОБА_2, дов. № 06 від 05.01.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 399 806,28 грн. боргу за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-230 від 28.05.2012р., з яких: 283 912,50 грн. - основного боргу, 57 340,86 грн. - пені, 15 899,16 грн. штрафу, 37 552,16 грн. - збитків від інфляції, 5 101,60 грн. - 3 % річних, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Відповідач позов визнав, зазначив, що основною причиною порушення зобовязань за договором є велика кредиторська та дебіторська заборгованість у 2014-2015р., а також те, що після прийняття Постанови Кабінету міністрів України №217 від 18.06. 14р. "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу", після розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відсоток коштів, що залишався у підприємства становив 14-20%.

Також Відповідач заявив клопотання про зменшення розміру пені і штрафу, мотивуючи скрутним фінансовим станом підприємства, на обґрунтування свого клопотання Відповідач надав копії балансу підприємства за 2015р, звіт про фінансові результати за 2015р., додаток до звіту щодо стану позовної роботи підприємства за 2014, 2015 роки та інш.

Представник Позивача заперечував клопотання Відповідача про зменшення штрафних санкцій, посилаючись на те, що у підприємства Позивача також скрутне матеріальне становище.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.05.2012р. Позивачем (Кредитором) з Відповідачем (Боржник) укладено договір №14/12-230 про реструктуризацію заборгованості (далі Договір), за п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Кредитор та Боржник домовились про розстрочення погашення заборгованості у вигляді основного боргу (далі реструктуризація), що виникла у Боржника перед Кредитором за Договором поставки природного газу від 14.10.10р. №06/10-1271-БО-3 (надалі - Договір поставки природного газу).

Відповідно до п.2.1. Договору загальна сума основного боргу, що підлягає реструктуризації за п.1.1 цього договору, становить 1 135 650,29 грн., станом на 31.03.12р., що підтверджується ОСОБА_1 звірки розрахунків.

Згідно з п.2.2 Договору Боржник зобов'язався сплатити у повному обсязі суму основного боргу, вказану у п. 2.1 цього договору, шляхом сплати зобов'язання частинами відповідно до графіку погашення заборгованості (далі Графік), зазначеного у цьому пункті. Грошові кошти по платежах поточного місяця згідно з Графіком повинні надходити від Боржника на рахунок Кредитора у сумі, визначеній цим Графіком, не пізніше останнього числа місяця, в якому платіж підлягає виконанню.

Згідно з п.2.3. Договору зобов'язання Боржника по сплаті чергового платежу вважаються виконаними за умови надходження на рахунок кредитора грошових коштів у термін та в сумі, встановлених у п.2.2. договору, на відповідний місяць.

У випадку, якщо у Боржника існує прострочення оплати щомісячних платежів за попередні місяці, Кредитор зараховує кошти, що надійшли від Боржника як погашення заборгованості за простроченими платежами попередніх місяців незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу (п.2.5 Договору).

Пунктом 3.4 Договору сторони погодили, що за прострочення виконання зобов'язань, вказаних у пункті 2.2 Договору, Боржник зобов'язаний сплатити Кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф 7% від суми простроченого платежу.

Відповідно до п.5.1. договору договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до 30.04.2017р., а в частині виконання зобов'язань за договором - до їх повного здійснення.

Позивач зазначає, що Відповідач не повністю розрахувався за Договором, у зв'язку з чим його заборгованість на момент подання позову до суду становить 283 912,50 грн. Крім того, Позивачем нараховані пеня 57 340,86 грн. за загальний період з 19.02.15р. по 19.02.16р., штраф 15 899,16 грн., 3 % річних - 5 101,60 грн. за період з 01.11.14р. по 19.02.16р., збитки від інфляції 37 552,16 грн. за період з листопада 2014р. по січень 2016р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з п.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 598 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов визнав.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

Відповідач просив Господарський суд, приймаючи рішення, зменшити розмір нарахованих штрафу та пені, які підлягають стягненню, мотивуючи тим, що Відповідач є бюджетною організацією, заборгованість виникла через скрутне фінансове становище підприємства, а також через те, що Відповідач не є фактичним споживачем газу.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій, аналогічні положення містить ст. 551 ЦК України.

Господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України).

Беручи до уваги те, що зменшення нарахованої неустойки є правом суду, враховуючи скрутне фінансове становище Відповідача те, що Відповідач є комунальним підприємством, яке споживає газ, зокрема, для надання послуг населенню і бюджетним організаціям м. Новомосковська, що Позивач не надав доказів скрутного становища підприємства, з урахуванням інтересів обох сторін, суд вважає за можливе зменшити розмір стягуваних пені до 28 670,43 грн. та штраф до 7 949,58 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, стягненню підлягають 283 912,50 грн. основного боргу, 28 670,43 грн. пені, 7 949,58грн. штрафу, 37 552,16 грн. збитків від інфляції, 5 101,60 грн. 3% річних, решта позовних вимог задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частковою.

Стягнути з Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" (51200, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Микити Головка, буд.17, код 033 421 90) на користь Дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, код 313 018 27) 283 912,50 грн. основного боргу, 28 670,43 грн. пені, 7 949,58 грн. штрафу, 37 552,16 грн. збитків від інфляції, 5 101,60 грн. 3% річних, 5 997,09 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________