ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2016 р.Справа № 922/595/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення 39 584,02грн.
за участю представників сторін:

позивача - Падалко О.О., дов. № 38-4425/395 від 23.11.2010р.;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача 25 799,54грн. основного боргу, 11 831,92грн. збитків від інфляції, 1 217,63грн. 3% річних, 734,93грн. пені за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором про постачання теплової енергії № 3702 від 01.03.2006р., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у призначене судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", відповідно до п.1.1 Статуту, засновано на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та інших законодавчих актів України, та згідно рішення XVI сесії Харківської міської ради XXIV скликання "Про комунальну власність м. Харкова" № 191/03 від 24.09.2003р. належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Метою діяльності Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" є задоволення потреб населення м. Харкова, державних, кооперативних, суспільних, приватних підприємств і організацій у якісній тепловій енергії.

01.09.2006р. між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач) укладено тимчасовий договір про постачання теплової енергії № 3702 (далі договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п.6.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідач за три дні до початку розрахункового періоду зобов'язався сплачувати позивачу вартість, зазначеної в додатку № 1 до договору кількості теплової енергії, що і є заявкою на наступний розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду (п.6.3 договору).

Якщо відповідач розраховується за показниками приладів обліку:

- при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлену та сплачену до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо оплачується відповідачем не пізніше 25-го числа поточного місяця (п.6.4 договору).

За умовами п.6.5 договору для споживачів, що не мають приладів обліку, різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується не пізніше як в термін 5-ти банківських днів з часу отримання рахунку на оплату.

Оскільки відповідач у визначені договором строки за отриману теплову енергію не розрахувався, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 ст.276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

В силу ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Частиною першою ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Позивач на підставі розпорядження про початок опалювальних сезонів 2012-2013р.р., 2013-2014р.р., 2014-2015р.р. та умов договору здійснив постачання теплової енергії до нежитлового приміщення відповідача, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно наданого позивачем розрахунку нарахувань по Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 за спожиту теплову енергію, позивачем здійснено розрахунок заборгованості за період жовтень 2012р.-квітень 2013р., жовтень 2013р.-квітень 2014р., жовтень 2014р.-квітень 2015р. на загальну суму 27 874,54грн.

На адресу відповідача направлялись рахунки за спожиту теплову енергію, які, як зазначає позивач, останнім оплачені частково, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2012р. по квітень 2015р. в розмірі 25 799,54грн., яка на даний час є несплаченою.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Факт наявності заборгованості на суму 25 799,54грн. за період жовтень 2012р.-квітень 2015р. підтверджується документально належними доказами, наявними у справі.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості в сумі 25 799,54грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.2..3 договору, сторони погодили, що у разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, належної до сплати суми за кожен день прострочення.

На підставі зазначеного позивач за період з 16.06.2015р. по 13.12.2015р. нарахував відповідачу пеню в розмірі 734,93грн.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач надав обґрунтований розрахунок пені, який відповідає умовам договору та вимогам Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

За таких обставин суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі даної статті позивач нарахував відповідачу за період з 18.06.2013р. по 01.02.2016р. 3% річних в розмірі 1 217,63грн. та збитки від інфляції в розмірі 11 831,92грн.

Нарахування 3% річних та збитків від інфляції не суперечить вимогам чинного законодавства України, воно відповідає наданому розрахунку, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин позов є цілком обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при задоволенні позову витрати по сплаті судового збору суд покладає на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 526, 610, 611, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, статтями 193, 275, 276 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідент. номер НОМЕР_1 (юридична адреса: АДРЕСА_2; фактична адреса: АДРЕСА_1) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11):

- на р/р 2313 в ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 351823 - 25 799,54грн. основного боргу;

- на р/р 13 в ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 351823) - 11 831,92грн. збитків від інфляції,1 217,63грн. 3% річних, 734,93грн. пені, 1 378,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.03.2016 р.

Суддя Т.А. Лавренюк