Господарський суд Чернігівської області
===================================================================================================================================================================
УХВАЛА

"24" березня 2016 р. Справа № 927/77/16

Позивач: Заступник керівника Менської місцевої прокуратури в інтересах держави
15600, Чернігівська обл., м. Мена, вул. Чернігівський шлях, 9
В особі: Бірківської сільської ради Менського району Чернігівської області
15674, Чернігівська обл., Менський район, с. Бірківка, пров. Шкільний, 11
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державна екологічна інспекція в Чернігівській області
14017, м. Чернігів, вул. Малясова, 12
Відповідач: Менське районне дочірнє агросільськогосподарське спеціалізоване підприємство "Менарайагролісництво"
15600, Чернігівська обл., м. Мена, вул. Робітнича, 10
про відшкодування збитків 13152,37 грн.
Суддя В.М. Репех

Представники сторін:

від позивача: не з"явився

від третьої особи: не з"явився

від відповідача: ОСОБА_1-представник, дов. від 21.03.2016 року № 48

в судовому засіданні прийняла участь прокурор відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_2 посв. від 23.10.2012 р. № 010890

СУТЬ СПОРУ:

Заступником керівника Менської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Бірківської сільської ради Менського району Чернігівської області (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державна екологічна інспекція в Чернігівській області) заявлено позов до Менського районного дочірнього агросільськогосподарського спеціалізованого підприємства "Менарайагролісництво" про стягнення 13152,37 грн. шкоди заподіяної незаконною вирубкою лісових насаджень в кв. 46 вид.1 лісового масиву на території Бірківської сільської ради Менського району.

Бірківська сільська рада Менського району належним чином була повідомлена про час та місце проведення розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень № 430, але в судове засідання не з"явилась, причини неявки суду не повідомила.

Державна екологічна інспекція в Чернігівській області належним чином була повідомлена про час та місце проведення розгляду справи, але в судове засідання не з"явилась.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому проти позовних вимог заперечує посилаючись на наступне. Так, 13.02.2014р. до Менського РВ УМВС України в Чернігівській області надійшла заява від ДП «Менарайагролісництво» про виявлене правопорушення: проведення 08.02.2014 р. самовільної рубки невідомими особами 5-ти дерев у кварталі 46 вид.іна території Бірківської сільської ради Менського району.

Заяву зареєстровано в Журналі єдиного обліку за №465 від 14.02.2014 р. Під час перевірки, як зазначено у позовній заяві, осіб, які скоїли самовільну рубку, не встановлено, про що складено висновок від 12.03.2014 р.

Посадовим особам ДП «Менарайагролісництво» про підозру у скоєнні зазначено правопорушення не повідомлялося, протокол про вчинення адмінправопорушення складався.

ДП «Менарайагролісництво» є постійним лісокористувачем лісової ділянки, на якій було вчинене вказане порушення, і за статутними документами та відповідно до ст.19 Лісового кодексу України, здійснює охорону і захист лісів від самовільних рубок. Зокрема, на підприємстві на підставі відповідного Положення функціонує підрозділ лісової охорони, затверджено маршрути та графіки обходу представниками лісової охорони лісових ділянок.

ДП «Менарайагролісництво» є підприємством комунальної форми власності, повноваження лісової охорони, на відміну від державних лісогосподарських підприємств, не визначені законодавчо. Представники лісової охорони не мають права, зокрема, затримувати лісопорушників, складати протоколи про лісопорушення, відбирати пояснення, приймати рішення щодо відповідальності за вчинене правопорушення тощо. Виявивши незаконну рубку, представники лісової охорони комунальних агролісогосподарських підприємств, згідно наданих їм повноважень, зобов'язані невідкладно повідомити правоохоронні органи про виявлення правопорушення.

З метою встановлення осіб, винних у скоєнні незаконної рубки, Відповідач в межах наданих законодавством повноважень, невідкладно, належним чином звернувся до Менського РВ УМВС України в Чернігівській області із відповідною заявою про злочин та надав відповідні матеріали, що підтверджують факт вчинення незаконної рубки.

Тобто Відповідач відразу після виявлення факту порушення лісового законодавства вжив всіх необхідних заходів реагування з метою термінового інформування правоохоронних органів про виявлене ним же правопорушення.

Виходячи зі змісту ст. 1166 Цивільного кодексу України, підставою цивільно-правової (господарсько-правової) відповідальності за заподіяння шкоди, в тому числі внаслідок порушення лісового законодавства, є склад цивільного (господарського) правопорушення, яке включає в себе протиправну поведінку заподіювача шкоди, наявність негативних наслідків (шкоди), причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та наслідками, а також вину правопорушника. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Судом встановлено, що незаконна рубка скоєна не Відповідачем (службовими особами ДП «Менарайагролісгосп»), а особи, які її скоїли, не встановлені; докази протиправної поведінки чи бездіяльності службових осіб Відповідача як лісокористувача, відсутні. Очевидно, що склад правопорушення безпосередньо в діях Відповідача відсутній.

Прокурор та Позивач в позовній заяві заявляють про неналежне виконання посадовими особами Відповідача обов'язків по захисту, охороні лісових насаджень від незаконних рубок, наголошують про бездіяльність Відповідача щодо забезпечення охорони і збереження лісового фонду. Проте, ні прокурор, ні позивач не наводять жодного конкретного доказу невиконання Відповідачем покладених на нього обов'язків з охорони насаджень, докази бездіяльності Відповідача по виявленню винних осіб також відсутні. Не зазначено, в чому конкретно полягає протиправність поведінки Відповідача як заподіювача шкоди.

Звинувачення Відповідача у неналежному виконанні покладених на нього обов'язків ґрунтуються виключно на механічному цитуванні положень нормативно-правових актів законодавства.

Пункт 6 Роз'яснень Вищого господарського суду України N 02-5/744 від 27.06.2001р., яким зокрема, визначено, що у розгляді справ зі спорів про відшкодування шкоди, заподіяної зеленим насадженням ї незаконною вирубкою, господарським судам слід перевіряти, яким чином (зокрема із застосуванням яких вимірювальних засобів) проводилися заміри пнів та чи відображені ці дані у акті. За відсутності відповідних даних у господарського суду немає підстав для задоволення позову.

Ні позовна заява з додатками, ні розрахунок розміру шкоди, виконаний посадовцями ОНПС Чернігівської області без проведення перевірки, ні в жодних інгшх матеріалах не відображено, у який спосіб і із застосуванням яких вимірювальних засобів проведено заміри пнів.

Тим же пунктом 6 Роз'яснень визначено, що у вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства, судам необхідно виходити з того, що обов'язки із забезпечення охорони та захисту лісу покладено на постійних лісокористувачів у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства факту правопорушення, вчиненого невстановленими особами.

Жодних перевірок контролюючими органами факту правопорушення проведено не було.

Враховуючи відсутність таких складових, як безпосередня вина відповідача у скоєнні правопорушення, протиправності поведінки його представників, а відповідно і причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою та наслідками правопорушення, підстави для відповідальності за незаконну рубку лісових насаджеьь у Відповідача як підприємства-лісокористувача, відсутні.

Згідно ст.1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Проте, в судовому засіданні не доведено факту притягнення посадових осіб Відповідача до адміністративної чи кримінальної відповідальності за фактом неналежного виконання ними своїх службових обов'язків чи службову недбалість, не встановлено та не доведено факт вчинення незаконної рубки саме працівниками ДП «Менарайагролісгосп».

Відповідач наголошує, що позовну заяву подано в інтересах особи, яка не може бути позивачем по справі з огляду на положення статті 21 ГПК України, оскільки ані права, ані законні інтереси (у визначенні Конституційного Суду України) Бірківської сільської ради діями чи бездіяльністю ДП «Менарайагролісництво» не порушені.

Бірківська сільська рада Менського району Чернігівської області, в інтересах якої заявлено позов, не має жодного відношення з точки зору правових відносин як до незаконно зрубаної невстановленими особами деревини, так і до земельної ділянки лісового фонду, на території якої скоєно незаконну рубку (зазначена ділянка знаходиться за межами населеного пункту).

Ліс, як державний ресурс, згідно Конституції України, є об'єктом права Українського народу. Від імені українського народу здійснення прав власника як на земельну ділянку лісового фонду, на території якої невстановленими особами здійсняю незаконну рубку, так і власне на ліс як ресурс, в даному випадку належить державі Україна (в особі органів виконавчої влади). Тобто, форма власності є державною.

Для реалізації прав власника лісового ресурсу, Відповідачеві рішенням Чернігівської обласної ради у 2001 році передано у постійне користування земельні ділянки лісового фонду на території Менського району, зокрема, ділянка, на якій здійснено незаконну порубку.

Ні земельна ділянка, на якій здійснено незаконну рубку, ні власне сам ліс, не належать на праві власності Бірківській сільській раді; не передано цій сільській раді у користування.

Бірківська сільська рада не має жодних повноважень щодо розпорядження, зокрема, контролю за використанням, відтворенням, охороною і захистом лісу тощо.

Пункти 1,2 частини 1 статті 19 Лісового кодексу України приписують, що право самостійного господарювання в лісах та виключне право на заготівлю деревини належить постійним лісокористувачам. Пунктом 4 частини 1 цієї ж статті визначено, що постійним лісокористувачам належить також і право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 105 Лісового Кодексу України, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Вищенаведені норми права у їх сукупності доводять, що невстановленими особами шляхом здійснення самовільної порубки на території Бірківської сільської ради завдано шкоди державі Україна в особі лісокористувача лісу, що росте у вищевказаних виділі та кварталі - Менському районному дочірньому агролісогосподарському спеціалізованому підприємству «Срібнерайагролісництво», яке і має право на відшкодування збитків.

У матеріалах справи відсутні докази, що в силу статей 8,9 Лісового кодексу України ліс, що росте у кварталі 46 виділі 1 на території Бірківської сільської ради, є власністю саме Бірківської сільської ради.

З викладеного випливає, що Бірківська сільська рада Менського району Чернігівської області не може бути позивачем по справі (не є належним позивачем), оскільки відсутні порушені права, які потребували б захисту позивачем в судових органах.

Тобто, спірні матеріальні правовідношення між Позивачем і Відповідачем відсутні.

Відповідач по справі надав письмове клопотання про зобов"язання прокурора та позивача надати письмові пояснення по справі з відповідним нормативно-правовим обґрунтуванням та поданням підтверджуючих доказів.

Згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Представник прокуратури в судовому засіданні заперечила проти поданого клопотання про зобов"язання надати письмові пояснення по справі вказавши на його необґрунтованість та зазначила, що відповідне нормативно-правове обґрунтування викладене в самій позовній заяві.

Суд розглянувши подане клопотання позивача вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Представник Відповідача в судовому засіданні 24.03.2016 року, надав клопотання про продовження строку вирішення спору, який спливає 28.03.2015р., на 15 днів в зв"язку з необхідністю надання додаткових доказів необхідних для розгляду справи по суті.

У відповідності з ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на пятнадцять днів.

Зважаючи на необхідність витребування додаткових доказів, необхідних для розгляду справи по суті, суд вважає даний випадок винятковим, а тому клопотання про продовження строку розгляду спору являється обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є необхідність витребування нових доказів.

В звязку з вищевикладеним суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Керуючись ст. ст. 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк розгляду спору по справі № 927/77/16 на пятнадцять днів.

2. Розгляд справи відкласти, призначивши судове засідання на 05 квітня 2016року на 12 год. 00 хв. в приміщенні господарського суду Чернігівської області у м. Чернігові, проспект Миру, 20; зал судових засідань № 11.

3. Зобов"язати прокурора надати письмове пояснення з відповідним нормативно-правовим обґрунтуванням та поданням підтверджуючих доказів:

- чи проводилася відповідними контролюючими та правоохоронними органами перевірка щодо дійсності та правильності наданих Відповідачем даних щодо породи, категорії, кількості та, головне, діаметрів пнів зрубаних дерев, якщо так якими документами це підтверджується (акт перевірки, акт обстеження, акт огляду місця події тощо), за допомогою яких приладів, чи були ці прилади сертифіковані належним чином, якщо вони вимагали сертифікації; якщо ні чому;

- у якій саме власності перебуває ліс, в якому здійснена самовільна порубка, у комунальній чи у державній;

- яким чином та відповідно до якого правового режиму порубаний ліс відноситься саме до Бірківської сільської ради: належить на праві власності чи користування саме цій сільраді, саме до повноважень цієї сільради відноситься розпорядження даним лісом тощо;

- які саме права або охоронювані законом інтереси і саме Бірківської сільської ради порушено в даному випадку;

- чим визначено, що саме Бірківська сільська рада є уповноваженою здійснювати функції держави у даних спірних правовідносинах;

- яка частина, якої статті, якого Кодексу чи Закону встановлює компетенцію саме сільських рад по здійсненню державного контролю саме в сфері лісових правовідносин, особливо стосовно самовільних порубок, в т.ч. надає право проводити перевірки, складати відповідні акти перевірок та розрахунки завданої шкоди, звертатися з відповідними позовами, і стосовно лісів якої саме форми власності: державної чи комунальної;

- які контрольні функції зі складанням відповідних документів в даному випадку були здійснені саме Бірківською сільською радою.

4. Зобов"язати Бірківську сільську раду Менського району Чернігівської області надати письмове пояснення з відповідним нормативно-правовим обґрунтуванням та поданням підтверджуючих доказів: :

- чи безпосередньо Відповідачем була здійснена незаконна вирубка лісу, якщо ні на якій правовій та фактичній підставах для обрахунку розміру завданої шкоди була застосовна саме постанова Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008р. N665;

- у якій саме власності перебуває ліс, в якому здійснена самовільна порубка, у комунальній чи у державній;

- знаходиться даний ліс саме в межах села Бірківка або за його межами;

- яким чином та відповідно до якого правового режиму порубаний ліс відноситься саме до Бірківської сільської ради: належить на праві власності чи користування саме цій сільраді, саме до повноважень цієї сільради відноситься розпорядження даним лісом тощо;

- які саме права або охоронювані законом інтереси і саме Бірківської сільської ради порушено в даному випадку;

- чим визначено, що саме Бірківська сільська рада є уповноваженою здійснювати функції держави у даних спірних правовідносинах;

- які норми і права встановлюють компетенцію саме сільських рад по здійсненню державного контролю саме в сфері лісових правовідносин, особливо стосовно самовільних порубок, в т.ч. надає право проводити перевірки, складати відповідні акти перевірок та розрахунки завданої шкоди, звертатися з відповідними позовами, і стосовно лісів якої саме форми власності: державної чи комунальної;

- які контрольні функції зі складанням відповідних документів в даному випадку були здійснені саме Бірківською сільською радою.

- зобов"язати Бірківську сільську раду Менського району забезпечити явку повноважного представника для участі в судовому засіданні.

5. Повноваження представників сторін мають бути підтверджені довіреністю, оформленою в установленому порядку (засвідченою нотаріально або, якщо довіреність видає юридична особа - підписом її керівника та завірена печаткою цієї організації, з наданням документів, що підтверджують повноваження особи, яка підписала довіреність); у разі представництва інтересів сторони безпосередньо її керівництвом - відповідним документом, що підтверджує його призначення або обрання (або засвідчені належним чином витяги з них).

Суддя В.М. Репех