ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016 року Справа № 912/4677/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Крицька Я.Б.

за участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність б/н від 22.03.2016р.;

представник скаржника до судового засідання не зявився, про час та місце судового засідання скаржник повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства "Креатив"

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 09.02.2016р. у справі № 912/4677/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Югос Плюс", Запорізька область, Токмацький район, с. Кірове

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Креатив", м. Кіровоград

про стягнення 145 071,06 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Югос Плюс" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до ОСОБА_2 акціонерного товариства "Креатив" про стягнення з останнього 145 071,06 грн. заборгованості за поставлений товар по договору поставки №С14-02851 від 08.05.2015 року, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 09.02.2016р. у справі № 912/4677/15 (суддя Глушков М.С.) позов задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 акціонерного товариства "Креатив" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮгосПлюс" заборгованість в розмірі 145 071,06 грн., а також 2 176,07 грн. судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Креатив" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить суд скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 09.02.2016р. у справі № 912/4677/15 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Так, скаржник вказує в апеляційній скарзі, що господарський суд не звернув уваги на не виконання позивачем своїх зобовязань по договору поставки №С14-02851 від 08.05.2015 року щодо надання відповідачу товаросупровідних документів, а саме якісного посвідчення, документу про вміст токсичних елементів, пестицидів, мікотоксинів і радіонуклідів, одержання яких є підставою для оплати товару. Отже, згідно умов договору поставки № С14-02851 від 08.05.2015р. та ст.ст. 612, 613 ЦК України відповідач не прострочив виконання грошового зобовязання, тому підстави для стягнення коштів в оплату товару були відсутні.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.03.2016 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено розгляд в судове засідання на 23.03.2016р.

Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу та у судовому засіданні по справі проти апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим у відповідності до фактичних обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а апеляційну скаргу скаржника безпідставною.

Так, позивач зазначає, що усі необхідні документи на товар були передані представнику відповідача при одержанні товару, а потім їх копії додатково направлялися відповідачу разом з претензією про оплату товару.

Скаржник наданим йому правом участі у судовому засіданні не скористався та не забезпечив явку в судове засідання свого повноважного представника, але надіслав до апеляційного суду електронною поштою клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із неможливістю явки представника та про призначення наступного судового засідання у режимі відеоконференції.

Беручи до уваги, що неявка представника скаржника не перешкоджає перегляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, можливість явки до судового засідання іншого представника юридичної особи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності представника скаржника, за наявними у справі матеріалами, відхиливши відповідне клопотання останнього.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повноту з'ясування і доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.05.2015 року між сторонами укладено договір поставки № 14-02851 (далі - договір) за умовами п.п. 1.1., 4.1. якого продавець (позивач) зобов'язався поставити і передати у власність покупця (відповідача), а покупець зобов'язався прийняти та оплатити насіння соняшнику врожаю 2014 року в кількості 70 тонн +/- 35 тонн (за вибором покупця), за ціною 9 530 грн. за тонну, з орієнтовною сумою договору 667 100 грн., на умовах даного договору.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. та 3.6. договору сторони погодили, що товар поставляється на умовах FCA франко-автомобіль (Правила-Інкотермс 2010), за винятком застережень, прямо встановлених умовами договору, за адресою: Склад, с. Владівка, Чернігівський район, Запорізька область (склад Продавця); термін поставки товару - протягом 3 днів після здійснення оплати покупцем. Продавець зобов'язаний у письмовій формі за 3 (три) календарних дні повідомити покупця про готовність поставки товару із зазначенням дати та місця поставки. Після закінчення терміну поставки, продавець не звільняється від обов'язку поставити товар на суму отриманої передплати. Покупець має право в односторонньому порядку відмовитись від отримання непоставленого товару, письмово попередивши про це продавця; датою поставки товару є дата фактичного отримання товару покупцем в місці поставки відповідно до п. 3.1. даного договору, що зазначається в товарно-транспортній накладній. Для отримання товару покупець зобов'язаний надати продавцю довіреність на отримання товару.

Пунктами 5.1. та 5.2. договору покупець зобов'язався здійснити оплату товару на умовах 80% передоплати від розміру, вказаного в п. 4.1. цього договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця на підставі рахунку-фактури; залишок коштів в розмірі 20% покупець сплачує на поточний рахунок продавця протягом 3-х робочих днів з дня отримання від продавця товару/партії товару та відомостей про реєстрацію податкових накладних у ЄРПН на суму, що дорівнює 20% вартості поставленого товару та документів, передбачених п.п. 3.7., 3.8., 3.9. даного договору.

Договір набирає силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання всіх умов, передбачених даним договором (п. 9.1. договору), підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

На виконання умов договору позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру для оплати товару № СФ-0000012 від 08.05.2015 року.

Відповідач у відповідності до положень п. 5.1. договору 14.05.2015 року провів частковий розрахунок за товар у розмірі 80% від 667 100 грн., що склало 533 680 грн.

Відповідно до видаткової накладної від 18.05.2015 року № РН-0000011 позивач поставив на користь відповідача через ОСОБА_3 (довіреність на отримання цінностей №1320 від 14.05.2015 року) соняшник врожаю 2014 року у кількості 75, 330 тон ( в межах кількості зазначеної у договорі) на суму 678 751,06 грн. Товар було прийнято відповідачем без будь-яких зауважень.

Поставка товару також підтверджується відповідними податковими накладними № 1/2 від 14.05.2015 року та № 2/2 від 18.08.2015 року, які зареєстрованів Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 14-17).

Проте відповідач в порушення умов договору, зокрема п. 5.2., не здійснив остаточної оплати поставленого товару, у зв'язку з чим за останнім рахується заборгованість за поставлений соняшник врожаю 2014 року в сумі 145 071,06 грн.

Зазначена сума заборгованості також підтверджується актом звірки складеним між сторонами (а.с. 18).

На день вирішення спору по суті відповідач не надав доказів сплати позивачу заборгованості за договором поставки № С14-02851 від 08.05.2015 року у сумі 145 071,06 грн. та позовних вимог не заперечив.

З огляду на вищенаведене та приписи ст.ст. 193, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлений товар у сумі 145 071,06 грн.

При цьому апеляційний суд відхиляє доводи відповідача щодо не виконання позивачем своїх зобовязань, передбачених п. 3.8. договору та відсутність у звязку з цим у відповідача обовязку здійснення остаточного розрахунку з позивачем, оскільки вони не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Так, згідно п 3.8. договору, продавець при завантаженні товару зобовязаний надати покупцю товарно-транспортну накладну, якісне посвідчення, документ про вміст токсичних елементів, пестицидів, мікотоксинів і радіонуклідів.

Проте, договір не містить умов та порядку передання від продавця покупцю товаросупровідних документів, а за поясненнями представника позивача усі необхідні документи були передані представнику відповідача при відвантаженні товару. Повторно копії усіх, передбачених договором товаросупровідних документів були направлені відповідачу разом з претензією про оплату товару № 9/1 від 29.09.2015р. (а.с. 33-34).

Також, позивачем надані апеляційному суду копії посвідчення № 3 про якість зерна від 18.05.2015р., документу про вміст токсичних елементів, пестицидів, мікотоксинів і радіонуклідів та претензії № 9/1 від 29.09.2015р., які надавалися позивачу, та які апеляційний суд вважає за необхідне прийняти до розгляду, враховуючи не надання відповідачем своїх заперечень проти позову та не дослідження цього питання судом першої інстанції.

Окрім цього, колегія суддів враховує, що відповідачем не заявлялося позивачу претензій та не вчинялося жодних дій (доказів не надано) у звязку з ненаданням йому якісного посвідчення, документу про вміст токсичних елементів, пестицидів, мікотоксинів і радіонуклідів, які передбачені п. 6.11 договору та ст.ст. 666, 687, 688 ЦК України

Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскаржуване рішення господарського суду відповідає чинному законодавству, отже підстави передбачені ст. 104 ГПК України для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду Кіровоградської області від 09.02.2016р. у справі № 912/4677/15 - відсутні.

Згідно ст. 49 ГПК України, витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід віднести на скаржника.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст.49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства "Креатив" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 09.02.2016р. у справі № 912/4677/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 09.02.2016р. у справі № 912/4677/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко

Повний текст постанови виготовлено та підписано 24.03.2016 року.