ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.16р. Справа № 904/489/16
За позовом : Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

До : Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Компанія», м. Дніпропетровськ

Про : стягнення 23 768, 44 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача : ОСОБА_2 ( дов.№2332/2-04 від 31.12.15р.) ;

Від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ :

КП «Адміністративно-технічне управління» ДМР (позивач) з урахуванням уточнень (зменшення) позовних вимог (а.с.79-80) звернувся з позовом до ТОВ «ОСОБА_1 Компанія» (відповідач) про стягнення 23 768, 44 грн. заборгованості за договором №1391 про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів від 01.10.2011р. за період лютий листопад 2015р. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх обовязків в частині здійснення своєчасної та повної оплати вартості наданих послуг з надання у тимчасове користування місць для розташуванням рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності.

ТОВ «ОСОБА_1 Компанія» (відповідач) відзив на позов та витребувані судом документи не надав, до судових засідань не одноразово не зявився, не зважаючи на ту обставину, що про час та місце судових засідань був своєчасно повідомлений на адресу, зазначену в позовній заяві та Спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 30.03.16р., а.с.73-75 ( що підтверджується відповідними повідомленнями, повернутим органами звязку з позначкою: « за закінченням терміну зберігання», а.с.72, 77). Як зазначено в п.4 Інформаційного листа ВГСУ від 02.06.06 р. № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році»: до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій». Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відзиву на позов та представника відповідача за наявними в справі доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Між КП «Адміністративно-технічне управління» ДМР (підприємство) та ТОВ «ОСОБА_1 Компанія» (розповсюджувач зовнішньої реклами) був укладений договір про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів №1391 від 01.10.11р.

Відповідно до п. 1.1 договору підприємство на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами, наданих розповсюджувачу зовнішньої реклами рішеннями виконкому міської рада надає розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування місця для розташування рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності, а розповсюджувач зовнішньої реклами розташовує рекламні засоби згідно з виданими дозволами та, здійснює оплату за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів. Місця розташування рекламних засобів зазначені в додатку, що є невідємною частиною цього договору; всі необхідні відомості щодо місця розташування рекламного засобу та його конструкції наводяться в дозволі на розміщення зовнішньої реклами (п.1.2. договору). Строк тимчасового користування місцями розташування рекламного засобу відповідає строку дії дозволу (п.1.3 договору).

Відповідно до п. 3.1. договору розповсюджувач зовнішньої реклами зобовязався своєчасно і в повному обсязі вносити на розрахунковий рахунок підприємства плату за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів згідно з розділом 4 цього договору. Згідно з п.4.1. договору ціною цього договору є розмір плати за тимчасове користування; розмір плати обчислюється відповідно до Положення про порядок оплати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів у місті Дніпропетровську, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради від 18.02.04р. №29/15 зі змінами ( рішення Дніпропетровської міської ради від 14.09.11 №37/15 ). У разі внесення міською радою змін та доповнень до цього положення, що стосується визначення розмірі плати, підприємство в односторонньому порядку здійснює перерахунок з моменту внесення таких змін та доповнень ( якщо іншу дату не зазначено у рішенні міської ради ) та самостійно корегує розмір плати. Нарахування плати за тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу здійснюється з дати прийняття виконкомом міської ради рішення про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами (п.4.2. договору).

Плата здійснюється щомісячно за поточний місяць (якщо інший період оплати не обумовлено сторонами додатково) згідно з рахунком, своєчасно одержаним у підприємстві, протягом трьох робочих днів з дати його одержання; розповсюджувач зовнішньої реклами зобовязаний одержати рахунок у підприємстві не пізніше триденного терміну після закінчення попереднього періоду оплати; у разі неявки розповсюджувача до підприємства для одержання рахунку, рахунок може бути надісланий розповсюджувачу факсом або поштою; у разі надіслання поштою рахунок вважається отриманим, якщо його надіслано за повідомленою розповсюджувачем зовнішньої реклами письмово поштовою адресою, а у разі якщо поштова адреса не відома, за адресою місцезнаходження ( місця проживання), зазначеною цьому договору, в тому числі у випадку відсутності розповсюджувача зовнішньої реклами за такою адресою або неотримання ним кореспонденції, що надійшла , з інших причин (п.4.3. договору). Розповсюджувач зовнішньої реклами не звільняється від оплати у разі відсутності рекламного засобу на місці, щодо якого видано дозвіл на розміщення зовнішньої реклами. (п.4.4. договору) (а.с.28-35).

Під час розгляду справи судом були дослідженні надані позивачем оригінали первинних документів (договору №1391 від 01.10.11р., рішень міської ради, рахунків фактур), що підтверджують фактичне надання позивачем послуг відповідачу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобовязання за вищезазначеним договором виконав належним чином та своєчасно виставляв відповідачу рахунки-фактури на оплату послуг з надання у тимчасове користування місць для розташуванням рекламних засобів (а.с.22-27). Натомість відповідач в порушення прийнятих на себе зобовязань надані позивачем послуги (за період лютий листопад 2015р ) не оплатив (сплачено лише після порушення провадження у справі 26 231, 56 грн.); у звязку з чим ( згідно наданого позивачем розрахунку) за відповідачем рахується заборгованість з оплати за вищезазначеним договором у загальному розмірі 23 768, 44 грн. (а.с.81).

На час прийняття рішення у справі позивачем були надані докази часткової сплати відповідачем заборгованості в розмірі 26 231, 56 грн., однак доказів сплати іншої частини заборгованості відповідач не надав .

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України).

Згідно до приписів ст.33 ГПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Відповідачем жодних доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, не надано.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає обґрунтованими та такими ,що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача: 23 768, 44 грн. основної заборгованості за договором; в інший частині позовних вимог провадження у справі підлягає припиненню на підставі приписів ст.80 ГПК України ( у звязку із відсутністю спору, оскільки відповідачем після порушення провадження у справі було сплачено 26 231, 56 грн. - частину основної заборгованості за договором №1391 від 01.10.2011р.).

Судові витрати відповідно до приписів ст.49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі, оскільки сплата відповідачем частини заборгованості за договором була здійснення після порушення провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 525, 526,530 ЦК України; ст.ст. 33, 49, 75, 80, 82-85 ГПК України, господарський суд ,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Компанія» (49000, м. Дніпропетровськ, ж/м. Тополя-3, 14/41; ) на користь позивача - Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради (49005, м. Дніпропетровськ, проспект Гагаріна, 13/15; ): 23 768, 44 грн. - заборгованості за договором та 1 378, 00 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог - припинити провадження у справі.

Суддя Васильєв О.Ю.

04.04.16р.