ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29.03.16 Справа № 904/2130/16

Суддя Євстигнеєва Н.М., розглянувши матеріали

за позовом приватного підприємство "Агрофірма "Старт", с. Кочережки Павлоградського району Дніпропетровської області

до ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Агрофірма "Старт" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, яким просить визнати право власності у разі приватизації державного майна колективного сільськогосподарського підприємства "Шевченко" за приватним підприємством "Агрофірма "Старт" на об'єкти нерухомого майна:

- зерносховище (склад №2) за адресою: провулок Робочий, 5а, с. Кочережки, Павлоградський район, Дніпропетровська область;

- зерносховище (склад №3) за адресою: провулок Робочий, 6а, с. Кочережки, Павлоградський район, Дніпропетровська область;

- гаражі тракторні за адресою: провулок Робочий, 4а, с. Кочережки, Павлоградський район, Дніпропетровська область;

- судові витрати покласти на відповідача.

Розглянувши позовні матеріали, господарський суд вважає їх такими, що підлягають поверненню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У відповідності з п. 3 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно, до прийняття Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1378,00 грн., що був встановлений станом на 01.12.2015 Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік".

Приватне підприємство "Агрофірма "Старт" звернулося до суду із позовом про визнання права власності.

Відповідно до п. 2.2.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що вартість спірного майна становить 2 975 700,00 грн., а тому за розгляд вимоги про визнання права власності підлягає сплаті судовий збір у розмірі 44 635,50 грн. (2 975 700,00 грн. * 1,5 %).

Згідно квитанції №97851 від 21 березня 2016 року, наданого позивачем у якості доказу оплати судового збору за подання позовної заяви, судовий збір сплачено у розмірі 1 380,00 грн.

Отже, позивачем не надано доказів оплати судового збору у встановленому законом розмірі, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Також суд звертає увагу, що у повторно поданій до господарського суду Дніпропетровської області позовній заяві за вих.№ 28/ю від 28.03.2016 позивач не виправив недоліки цієї позовної заяви, які вказані в ухвалі господарського суду від 25.03.2016 № 904/1928/16 - щодо сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Стаття 8 Конституції України та стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають принцип верховенства права, необхідним елементом якого є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії" (CASE OF BRUMГRESCU v. ROMANIA, no. 28342/95, 28 October 1999, para 61, 62) вказав, що принцип правової визначеності як необхідний елемент верховенства права полягає також у тому, що судові рішення, якими остаточно вирішено питання, ніким не повинні ставитися під сумнів.

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2016 у справі № 904/1928/16 набрала законної сили, не була оскаржена, а тому в розумінні Європейського суду з прав людини вказане судове рішення набуло статусу "остаточного" стосовно вирішення питання про відповідність позовної заяви вимогам Господарського процесуального кодексу України та наявності підстав для повернення її без розгляду.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, судовим рішенням, що набуло статусу остаточного, встановлено факт невідповідності позовної заяви вимогам ГПК України та те, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 4 ч.1 ст.63 ГПК України.

Як встановлено, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Совтрансавто-Холдинґ" проти України" (Affaire Sovtransavto Holding c. Ukraine) принцип правової визначеності також вимагає однозначності (послідовності) правозастосування. Таким чином, надання судом іншої оцінки позовній заяві, ніж та, яку вже надано судом, не буде відповідати вимозі однозначності (послідовності) правозастосування.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом також враховано, що ч.3 ст.63 ГПК України унеможливлює прийняття позовної заяви, недоліки якої не усунуто.

На підставі викладеного, суд позбавлений права на прийняття позовної заяви, недоліки якої позивачем не усунуто.

Наведені вище обставини є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Керуючись пунктом 4 статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява з додатками на 66-ти аркушах, в тому числі оригінал оригінал квитанції №97851 від 21.03.2016 року про сплату судового збору у розмірі 1 380,00 грн.

Суддя Н.М. Євстигнеєва