ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 р. Справа № 923/176/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства "Дорожник" Херсонської міської ради

до Управління транспортної, дорожної інфраструктури і зв'язку Херсонської міської ради

про стягнення 159149,88 грн,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (директора), ОСОБА_2 (представника за дорученням),

від відповідача ОСОБА_3 (представника за дорученням),

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача 121881,60 грн заборгованості, яка виникла у звязку з невиконанням зобовязань щодо своєчасної оплати вартості наданих послуг за договором № 4 «Про послуги щодо очищування, інші (послуги з утримання доріг у зимовий період)» від 02.02.2015, а саме послуг з чергування техніки при зимовому утриманню доріг у грудні 2015 року за актами №№ 4, 5 та 6. В подальшому заявою від 22.03.2016 позивач збільшив розмір позовних вимог, заявивши до стягнення додатково 37268,28 грн, як оплату послуг, наданих у січні 2016 року.

Відповідачем зазначені вимоги визнаються в повному обсязі, а факт неоплати наданих послуг він повязує з відмовою Державної казначейської служби здійснити відповідне перерахування коштів.

Розгляд справи проведено в судових за сіданнях, як відбулися 10, 22 та 28 березня 2016 року.

Крім викладеного судом встановлено, що між сторонами 02.02.2015 укладеного договір № 4 «Про послуги щодо очищування, інші (послуги з утримання доріг у зимовий період)», за умовами якого позивач зобовязався надати відповідачу послуги щодо чергування техніки при зимовому утриманні доріг у м. Херсоні у кількості 5808 годин.

За умовами договору сторонами досягнуто згоди серед іншого:

- за пунктом 3.1. договору щодо ціни послуг, яка складає 480902,40 грн;

- за пунктом 4.1. (підпункти 4.1.1, 4.1.2.) порядку розрахунків, а саме розрахунки проводяться по факту надходження коштів на розрахунковий рахунок замовника та надання послуг при наявності відповідного бюджетного призначення (бюджетних асигнувань), шляхом оплати замовником наданих послуг після підписання сторонами акта виконаних робіт типової форми КВ-2в;

- за пунктом 5.1. договору строку надання послуг протягом 2015 року;

- за пунктом 6.1.2. договору обовязку замовника приймати надані послуги згідно з актом виконаних робіт типової форми № КБ-2в;

- за пунктом 10.1. договору строку дії договору до 31.12.2015.

Поряд з цим, між сторонами 22.01.2016 укладено додаткову угоду № 3, якою внесено зміни до договору № 4 від 02.02.2015, а саме:

- збільшено вартість ціни послуг до 577033,20 грн;

- встановлено інший строк надання послуг до 01.03.2016.

На виконання умов договору позивачем, за його твердженнями, надані у грудні 2015 та січні 2016 років відповідні послуги, про що складено акти прийому виконаних робіт № 4 на суму 39744 грн, № 5 на суму 39744 грн, № 6 на суму 42393,60 грн та № 7 на суму 37268,28 грн, а всього на суму 159149,88 грн.

Водночас, з вивчення вказаних актів слідує, що вони не підписані відповідачем.

Аналіз правовідносин, які існували між сторонами свідчить, що за своєю юридичною природою між ними укладено договори про надання послуг, згідно до приписів статті 901 Цивільного кодексу України за якими одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Статтею 530 того ж Кодексу передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, а якщо зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати підлягає виконанню з настанням цієї події.

В даному контексті та з огляду на умови пункту 4.1.2. договору № 4 від 02.02.2015 слідує висновок про виникнення обовязку відповідача з оплати наданих послуг лише після підписання актів виконаних робіт, які в даному випадку ним не підписувалися, а тому і обовязок з оплати у нього не виник, у звязку з чим і не виникло кореспондуюче цьому право позивача на заявлення таких вимог.

За таких обставин позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Повне рішення підписане 28.03.2016

Суддя М.К. Закурін