РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2016Справа №910/3276/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спецматеріали Майстер»

До товариства з обмеженою відповідальністю «Основа»

Про стягнення 241699,35 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Диких В.О. (за дов.)

від відповідача не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Спецматеріали Майстер» до товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» про стягнення за договором субпідряду на виконання робіт з вогнезахисту № 02/08-ОВ від 02.08.2012 241699,35 грн., з яких: 144069,00 грн. боргу, 81020,08 грн. інфляційних, 16610,27 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за виконані позивачем роботи.

Суд своєю ухвалою від 29.02.2016 порушив провадження у справі №910/3276/16, розгляд останньої призначив на 21.03.2016.

Відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю забезпечити участь представника в судовому засіданні.

Суд клопотання відхилив, оскільки відповідачем в справі є юридична особа, яка не позбавлена можливості забезпечити прибуття у судове засідання іншого представника.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

02.08.2012 приватне підприємство (наразі - товариство з обмеженою відповідальністю) «Спецматеріали Майстер» (субпідрядник) та товариство з обмеженою відповідальністю «Основа» (генпідрядник) уклали договір субпідряду №02/08-ОВ (далі - Договір), за п.1.1 якого генпідрядник доручає, а субпідрядник зобов'язується власними та залученими силами і засобами у відповідності до затвердженої робочої документації, діючих будівельних норм і правил та в обумовлений Договором строк виконати роботи по підвищенню вогнестійкості конструкцій, а саме: «Підвищення межі вогнестійкості металевих конструкцій», на об'єкті: «Реконструкція корпусу з виробництва чіпсів за адресою: вул. Польова, 17, с. Петрівці, Вишгородський район, Київська область».

Відповідно до п. 3.1 Договору загальна договірна вартість робіт за цим Договором складає орієнтовно 194069,00 грн..

Субпідрядник після отримання актів та довідок ф. № КБ-3 зобов'язаний прийняти виконані

належним чином роботи, підписати акти та довідки ф. № КБ-3, повернути субпідряднику два примірники підписаного акту та два примірника підписаної довідки ф. КБ-3 протягом трьох робочих днів після підписання генпідрядних актів та довідок по ф. № КБ-3 замовником будівництва, або надати субпідряднику мотивовану письмову відмову в підписанні актів та довідки ф. № КБ-3 (п. 4.4 Договору).

За п. 5.2 Договору генпідрядник сплачує субпідряднику вартість виконаних робіт у звітному місяці в перебіг 20-ти банківських днів місяця, наступного за звітним, але тільки з дня підписання сторонами актів ф. № 2 та довідки ф. КБ-3 з урахуванням раніше сплаченого авансу.

Підписані субпідрядником і надані генпідряднику акти та довідки ф. № КБ-3 є єдиними документами, на підставі яких генпідрядник здійснює проведення щомісячних розрахунків за виконані роботи ( п. 5.3 Договору).

Позивач виконав, а відповідач прийняв роботи вартістю 194069,00 грн., що підтверджується підписаним 31.08.2012 підрядником та субпідрядником актом приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2012 року.

04.09.2012 комісія у складі: представника генпідрядної організації (голови комісії) - генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю «Основа», представника виконавця робіт - генерального директора приватного підприємства «Спецматеріали Майстер», представника Державної інспекції техногенної безпеки України, склала акт прийняття виконаних робіт з вогнезахисного обробляння, згідно з яким роботи з вогнезахисного обробляння виконані у відповідності до регламенту та проекту проведення робіт, порушень вимог нормативно-правових актів нормативно-технічної документації не встановлено. Відповідно до акту роботи вважаються прийнятими з 04.09.2012. Строк експлуатації вогнезахисту металевих конструкцій до 04.09.2022.

Як зазначено вище, відповідач повинен був сплатити вартість робіт протягом 20-ти банківських днів. Суд виходить з того, що банківський день - робочий день, протягом якого банк здійснює банківські операції, тобто це проміжок часу з десятої до шістнадцятої години з понеділка по п'ятницю, за винятком днів, що припадають на державні свята.

Таким чином відповідач повинен був сплатити 194069,00 грн. до 01.10.2012.

Проте, відповідач у визначені Договором строки 194069,00 грн. не сплатив. Так, згідно з підписаним сторонами актом звірки взаєморозрахунків, станом на 01.10.2013 заборгованість боржника становила 194069,00 грн.

В подальшому відповідач сплатив 50000,00 грн. (10000,00 грн. - в листопаді 2014 року, 20000,00 грн. - в грудні 2014 року, 10000,00 грн. - в січні 2015 року та 10000,00 грн. в лютому 2015 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

При цьому правила переривання перебігу позовної давності (стаття 264 ЦК України) застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

З огляду на викладене підписання відповідачем акта звірки взаєморозрахунків та часткова сплата відповідачем боргу свідчить про переривання перебігу позовної давності. Отже, станом на дату подачі позову до суду (25.02.2016) позовна давність за даними боргом, яка становить три роки (ст. 257 ЦК України), не сплила.

Станом на день розгляду справи 144069,00 грн. боргу відповідач не погасив.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 144069,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив до стягнення 16610,27 грн. трьох процентів річних та 81020,08 грн. інфляційних, визначивши початок прострочення з 20.09.2012, тоді як суд встановив, що початком прострочення є 01.10.2012.

За розрахунком суду до стягнення з відповідача підлягає стягненню 16439,30 грн. трьох процентів річних (12154,57 грн. за період з 01.10.2012 по 01.11.2014 та 4284,73 грн. за період з 01.03.2015 по 25.02.2016) та 80984,68 грн. інфляційних (38196,19 грн. за період з 01.10.2012 по 01.11.2014 та 42788,49 грн. за період з 01.03.2015 по 25.02.2016). У стягненні 170,97 грн. трьох процентів річних та 35,40 грн. інфляційних судом відмовлено.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 144069,00 грн. боргу, 16439,30 грн. трьох процентів річних, 80984,68 грн. інфляційних, а загалом 241492,98 грн.. У стягненні 170,97 грн. трьох процентів річних та 35,40 грн. інфляційних судом відмовлено.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» (вул. Ковпака, 17, м. Київ, 03150, код 13669489) на користь товариство з обмеженою відповідальністю «Спецматеріали Майстер» (вул. Михайла Грушевського, 28/2, н.п. № 43, м. Київ, 01021, код 35572832) 144069,00 грн. боргу, 16439,30 грн. трьох процентів річних, 80984,68 грн. інфляційних, 3622,40 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення підписано 31.03.2016.

Суддя С. А. Ковтун