ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" березня 2016 р.Справа № 916/192/16

За позовом Державне підприємство "Спеціалізований морський порт "Октябрьск";

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕФЕМДЖІ ОДЕСА"

про стягнення 246289,84грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 - за дорученням;

Від відповідача: ОСОБА_3 за дорученням;

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство „Спеціалізований морський порт Октябрьск звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕФЕМДЖІ ОДЕСА" про стягнення 118 035,51грн., яка складається з основної заборгованості у розмірі 104 809,86грн., пені 12 381,92грн. та 3% річних 843,73грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.01.2016року було порушено провадження у справі № 916/192/16 та призначено до розгляду на 08.02.2016 року.

Судове засідання призначене на 08.02.216 року не відбулось, у звязку з перебуванням суді ОСОБА_4 на лікарняному.

08.02.2016 року до господарського суду Одеської області від позивача на виконання вимог ухвали господарського суду Одеської області від 27.01.2016 року надійшов супровідний лист з додатками, а саме: супровідний лист щодо направлення актів звіряння взаємних розрахунків та акт звіряння взаємних розрахунків за період вересень 2015 грудень 2015 року.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.02.2016 року у звязку з виходом судді Гуляк Г.І. з лікарняного, розгляд справи №916/192/16 призначено на 29.02.2016 року.

29.02.2016 року до господарського суду Одеської області від позивача перед початком судового засідання було надано заяву про збільшення позовних вимог, яку судом прийнято до розгляду.

У судовому засідання 29.02.2016 року, позивачем було надано супровідним листом докази надсилання відповідачу рахунку №790 та акту наданих послуг №822 від 30.09.2015 року. Представник відповідача у судове засідання не зявився, витребуваних судом доказів не надав та ухвалою господарського суду Одеської області від 29.02.2016 року розгляд справи був відкладений на 14.03.2016 року.

10.03.2016 року до господарського суду Одеської області від позивача надійшли додаткові письмові пояснення по справі №916/192/16

Також 10.03.2016 року до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з надходженням представника ТОВ „ЕФЕМДЖІ ОДЕСА у відпустці з 26.02.2016 р. по 19.03.2016 р.

У судове засідання представник позивача зявився, щодо клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не заперечував та ухвалою господарського суду Одеської області від 14.03.2016 року, розгляд справи було відкладено на 23.03.2016 року.

23.03.2016 року. до господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання про долучення по справі №916/192/16

У судове засідання представники сторін зявились, позивач на своїх позовних вимогах наполягав у повному обсязі, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідач позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог та не заперечував щодо задоволення позовних вимог, що підтверджується заявою відповідача, наданою у судовому засіданні.

У судовому засіданні 23.03.2016р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

30.12.2014р. між ДП „Спеціалізований морський порт „Октябрьск (портовий оператор) та ТОВ „ЕФЕМДЖІ ОДЕСА (замовник) було укладено договір №456П-2014, за умовами якого визначено порядок та умови надання послуг з вантажних операцій, за замовленням замовника, на території портового оператора з вантажами, які прибули для замовника, що перевозяться водним, залізничним, автомобільним видами транспорту та повязаних з цим робіт і послуг. Варіанти вантажних операцій, послуги, їх вартість строки завезення, обєм робіт та інше стосовно вантажу окремої номенклатури наводяться у додатках до цього договору, які є його невідємною частиною (п.п.1.1., 1.2. договору). Під вантажними операціями, згідно умов Договору, розуміється - навантаження, вивантаження й перевантаження вантажу, завантаження і розвантаження транспортного засобу, технологічне накопичення вантажу, складські операції з вантажем.

Додатком №1 до Договору були встановлені ставки оплати за роботи та послуги, що виконуються Позивачем.

Відповідно до п.2.1.2. договору, портовий оператор проводить своєчасну перевалку вантажів Відповідача з одного виду транспорту на інший своїми силами і засобами згідно діючими на території Позивача правилами і нормами та згідно чинного законодавства України.

Згідно п. 2.1.6 договору Портовий оператор забезпечує збереження вантажу під час його перевалки та зберігання на території Портового оператора.

Відповідно до п.3.1. договору, розрахунки за послуги портового оператора здійснюються згідно тарифів Портового оператора, які встановлені Порядком справляння плат за навантажувально-розвантажувальні роботи у ДП „СМТ „Октябрськ, затвердженого Наказом директора ДП „СМТ „Октябрськ №141 від 15.07.2014 року, а також Додатками до договору, відповідно до розділу 4 цього Договору.

Відповідно до п.3.3. договору розрахунки за роботи/послуги Портового оператора проводяться Замовником шляхом здійснення попередньої та остаточної оплати робіт/послуг згідно рахунків Портового оператора. Остаточна оплата здійснюється за надані Портовим оператором послуги/виконання роботи з урахуванням суми проведеної попередньої оплати.

П. 3.10.2. договору передбачено, що нарахування платежів за надані послуги, виконані роботи здійснюються в доларах США згідно діючих тарифів Портового оператора, передбачених Порядком справляння плат за НРР та Додатками до цього Договору, для резидента з перерахуванням у гривні по курсу НБУ на дату надання послуг та п .3.10.3 предбачено, що оплата здійснюється згідно з рахунками Портового оператора, які попередньо направляютьяс разом з Актами наданих послуг факсом (048) 757-8-03 або по електронній пошті на адресу замовника, з наступним врученням протягом трьох робочих днів представнику Замовника під розпис у спеціальному журналі обліку видачі первинних бухгалтерських документів контрагентам/клієнтам, який знаходиться в бухгалтерії Портового оператора. У разі якщо представник Замовника не отримав рахунок в бухгалтерії Портового оператора протягом визначеного терміну, бухгалтерії Портового оператора рахунки поштою на адресу Замовника. Оплата здійснюється Замовником протягом (десяти) банківських днів з дати акту надання послуг вказаної Портовим оператором.

Так на виконання умов договору, позивач взяті зобовязання виконав належним чином та здійснив зберігання вантажу, що підтверджується актом наданих послуг №822 від 30.09.2015 року та виставленим рахунком на оплату №790 на загальну суму 104 809,86 грн (у т.ч. ПДВ 17 468,31 грн.), який за умовами договору повинен бути сплачений відповідачем - у строк до 15.10.2015 року; та актом надання послуг №1107 від 31.12.2015 року, рахунок за № 1061 на загальну суму 116 850,61 грн. (у т.ч ПДВ 19 475,10), який відповідач повинен був оплатити у строк до 19.01.2016 року.

Відповідно до п.2.2.2 Договору Замовник зобовязаний отримувати рахунки та акти надання послуг в бухгалтерії портового оператора відповідно до п. 3.10.3 Договору та згідно п. 2.2.3. Договору Замовник зобовязаний своєчасно сплачувати Портовому оператору платежі за виконані ним роботи та послуги.

Як встановлено у ході розгляду справи відповідач в порушення п. 2.2.2. договору не отримав рахунки та акти виконаних робіт в бухгалтерії позивача, позивач в свою чергу здійснив направлення листом вих №01-7/2132 від 07.10.2015 року та листом вих №01-7/31 від 08.01.2016 року вказані документи на адресу відповідача - Замовника.

10.12.2015 року позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію за №01-2/2671, яка була залишена останнім без розгляду.

З урахуванням збільшення розміру позовних вимог, загальна сума заборгованісті ТОВ „ЕФЕМДЖІ ОДЕСА перед ДП „СМТ „Октябрськ станом на 29.02.2016 року складає (104 809,86 грн + 116 850,61 гпн.) 221 660,47 грн.

Згідно п.6.4 Договору, за порушення строків оплати, встановлених договором, Позивач має право стягнути з винної сторони (Відповідача) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, яка діяла у період прострочення.

Позивачем було здійснено розрахунок суми пені яка складає 23057,90 гривень.

Згідно п.6.5. Договору, у разі прострочення оплати Відповідачем, Позивач, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, має право стягнути суму боргу з Відповідача, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми простроченого платежу.

Позивачем здійснено розрахунок 3% річних в сумі 1 571,47 гривень.

З урахуванням уточненої позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 221 660,47 грн , пеню в сумі 23057,90 грн. та 3% річних в сумі 1 571,47 грн.

Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представників сторін та проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Так, у п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір.

Підставою виникнення господарських зобов'язань за приписами ч. 1 ст. 177 Господарського кодексу України є договір.

Згідно із ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Так як було встановлено судом в ході розгляду справи сторони уклали договір №456П-2014 від 30.12.2014 року, за умовами якого визначено порядок та умови надання послуг з вантажних операцій, за замовленням замовника, на території портового оператора з вантажами, які прибули для замовника, що перевозяться водним, залізничним, автомобільним видами транспорту та повязаних з цим робіт і послуг. Варіанти вантажних операцій, послуги, їх вартість строки завезення, обєм робіт та інше стосовно вантажу окремої номенклатури наводяться у додатках до цього договору, які є його невідємною частиною (п.п.1.1., 1.2. договору). Під вантажними операціями, згідно умов Договору, розуміється - навантаження, вивантаження й перевантаження вантажу, завантаження і розвантаження транспортного засобу, технологічне накопичення вантажу, складські операції з вантажем. Додатком №1 до Договору були встановлені ставки оплати за роботи та послуги, що виконуються Позивачем.

Так на виконання умов договору, позивач взяті зобовязання виконав належним чином та здійснив зберігання вантажу, що підтверджується актом наданих послуг №822 від 30.09.2015 року та виставленим рахунком на оплату №790 на загальну суму 104 809,86 грн (у т.ч. ПДВ 17 468,31 грн.), який за умовами договору повинен бути сплачений відповідачем - у строк до 15.10.2015 року; та актом надання послуг №1107 від 31.12.2015 року, рахунок за № 1061 на загальну суму 116 850,61 грн. (у т.ч ПДВ 19 475,10), який відповідач повинен був оплатити у строк до 19.01.2016 року, але у встановлені строки оплату не здійснив, у звязку з чим в останнього виникла заборгованість в сумі 221 660,47, яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 526, ст. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 3 інформаційного листа від 15.03.2011 № 01-06/249 Вищого господарського суду України право учасників господарських правовідносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов'язань, у тому числі, встановлювати неустойку за порушення не грошового зобов'язання, визначено частиною 2 ст. 546 ЦК України, що узгоджується із свободою договору, яка передбачена ст. 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні, договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, суб'єкти господарських відносин при укладенні договору наділені правом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності пені за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов'язань.

Таким чином суд вважає правомірним нарахування позивачем пені в сумі 23 057,90 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо нарахувань 3% річних приходить висновку про його правильність та стягує заявлену суму річних в розмірі 1 571,47 гривень з відповідача на користь позивача.

Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги Державного підприємства „Спеціалізований морський порт Октябрьск підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд вважає їх обґрунтованими такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронних законом інтересів інших осіб.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України при задоволенні позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ЕФЕМДЖІ ОДЕСА (Код , 65014, м. Одеса, вул.. Інбер Віри, б. 5) на користь Державного підприємства „Спеціалізований морський порт „Октябрьск (54052, м. Миколаїв, Корабельний район, а/с 170, , п/р 9324 у філії МОУ АТ 2Ощадбанк у м. Миколаєва, №10014/0187, МФО 326461) основний борг в сумі 221 660 /двісті двадцять одна тисяча шістсот шістдесят/ гривень 47 копійок, пеню в сумі 23057 /двадцять три тисячі пятдесят сім/ гривень 90 копійок, 3% річних в сумі 1571 /одна тисяча пятсот сімдесят одна/ гривна 47 копійок, витрати по сплаті судового збору в сумі 3 694 /три тисячі шістсот девяносто чотири/ гривни 35 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10-денного строку з моменту складання повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Одеським апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25 березня 2016 р.

Суддя Г.І. Гуляк