РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016Справа №910/351/16
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця"

до приватного акціонерного товариства "Юкрейніан Кемікал Продактс"

про стягнення 544 059,96 грн.

Представники сторін:

від позивача: Ніколащенко С.О. - представник за довіреністю № 28 від 13.01.2016 року;

від відповідача: Карук О.О. - представник за довіреністю № 393 від 24.12.2015 року.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" до приватного акціонерного товариства "Юкрейніан Кемікал Продактс" про стягнення 544 059,96 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем порушені умови договору про експлуатацію залізничної під'їзної колії №ДН-4/29/679-1 від 07.06.2013 року, Статуту залізниць України та Правил користування вагонами і контейнерами в частині здійснення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, що призвело до фіксування даного порушення працівниками залізниці та виникнення у відповідача заборгованості у розмірі 544 059,96 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.01.2016 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 08.02.2016 року.

В судове засідання 08.02.2016 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 13.01.2016 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 015, але 05.02.2016 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача виконав вимоги ухвали суду від 13.01.2016 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 08.02.2016 року розгляд справи відкладено на 23.02.2016 року, у зв'язку із неявкою представника відповідача у судове засідання.

У судовому засіданні 23.02.2016 року представник відповідача подав клопотання про залучення третіх осіб до участі у справі.

Представник позивача заперечував проти даних клопотань.

Суд відмовив у задоволенні даних клопотань.

Представник відповідача подав клопотання про витребування доказів по справі.

Представник позивача заперечував проти даного клопотання.

Суд відмовив у задоволенні даного клопотання.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

Представники сторін подали клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні 23.02.2016 року оголошено перерву до 22.03.2016 року

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.02.2016 року задоволено клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів. Продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні 22.03.2016 року представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

07.06.2013 року між ДП Одеська залізниця (залізниця) та приватним акціонерним товариством «Кримський ТИТАН» (власник колії) укладено договір про експлуатацію залізничної під'їзної колії №ДН-4/29/679-1 від 07.06.2013 року.

Додатковою угодою №2 від 10 березня 2015 року до договору про експлуатацію залізничної під'їзної колії №ДН-4/29/679-1 від 07.06.2013 року, у зв'язку із зміною найменування власника колії внесено зміни до договору, вказавши найменування власника колії замість приватного акціонерного товариства «Кримський ТИТАН» - приватне акціонерне товариство "Юкрейніан Кемікал Продактс".

Відповідно до п.1 договору, згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під'їзна колія, що належить власнику колії, та примикає до станційної з'єднувальної колії 20 станції Вадим Одеської залізниці через стрілку № 4, яка обслуговується власним локомотивом. Межею під'їзної колії є знак "Межа під'їзної колії", який встановлено навпроти світлофора МІ6. Розгорнута довжина під'їзної колії складає 34 662 погонних метри.

Цей договір укладається терміном на 5 років з 10.06.2013 року до 10.06.2018 року включно (п.20 договору).

Пунктом 4 договору передбачено, що маневрова робота, подача і забирання вагонів на під'їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів та маневрової роботи і Інструкції з сигналізації, Місцевої інструкції про забезпечення безпеки руху при виконанні маневрової роботи локомотивом промислового підприємства ПрАТ «Кримський ТИТАН» на коліях загального користування станції Вадим Херсонської дирекції залізничних перевезень.

Згідно п. 5 договору повідомлення про готовність вагонів для передачі на під'їзну колію передаються: цілодобово нарочним або по телефону за 2 години до передачі із записом в книзі повідомлень.

Відповідно до п. 6 договору вагони для під'їзної колії формуються локомотивом Залізниці на коліях ст. Вадим №1,2, 3, 4, 5,7, 18. Здавання вагонів провадиться: на коліях ст. Вадим №1, 2, 3, 4, 5, 7, 18. Подальший рух вагонів виконується локомотивом Власника колії.

Згідно п. 11 договору, максимальна переробна спроможність вантажних пунктів за добу з урахуванням часу на технологічні операції:

по вивантаженню: дерев, борошно - 9 вагонів за 12 годин; пісок кварцовий - 8 вагонів за 12 годин, фосфорити -апетити -11 вагонів за 8 годин; металева стружка - 7 вагонів за 12 годин; ільменіти та шлаки - 17 вагонів за 8 годин; сірка - 19 вагонів за 12 годин; нафтопродукти - 5 вагонів за 12 годин; устаткування - 8 вагонів за 12 годин; кислоти соляна, сірчана - 8 вагонів за 12 годин; щебінь, пісок -11 вагонів за 8 год., цемент у цементовозах - 4 вагони за 12 годин, цегла, цемент у критих вагонах - 3 вагони за 8 год., сода кальцинована - 3 вагонів за 8 годин, гідрати - 4 вагони за 12 год., аміак - 7 вагонів за 12 годин, інші вантажі - згідно норм часу встановлених Правилами перевезення вантажів, годин.

по навантаженню: двоокис титану - по 4 вагони за 12 годин на кожному фронті; мінеральні добрива - 9 мінераловозів за 12 годин, 4 напіввагони або 4 критих вагонів; червоний пігмент - 4 критих за 12 годин, залізний купорос - 5 вагонів за 12 годин; сірчанокислий алюміній - 4 вагони за 12 годин; металобрухт - 5 вагонів за 12 годин; фосфогіпс - 9 вагонів за 12 годин; огарки - 9 вагонів за 12 годин; сірчана кислота - 8 вагонів за 12 годин, інші вантажі - згідно норм часу встановлених Правилами перевезення вантажів, годин.

Час перебування вагонів на під'їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від власника колії складається акт загальної форми. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. Загальний час, за який вноситься власником колії плата за користування вагонами, включає час затримки з його вини та час перебування вагонів у безпосередньому розпорядженні власника колії.

Пунктом 15 договору передбачено, що власник колії сплачує залізниці плату:

за користування вагонами (контейнерами) - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом (Тарифного керівництва №1);

за маневрову роботу, яка виконується за письмовою заявкою власника колії - згідно Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом (Тарифного керівництва №1);

інші збори і плати згідно Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом та вільних тарифів (Тарифного керівництва №1).

Збори і плати вносяться: централізовано через розрахункові підрозділи залізниці з урахуванням діючого коефіцієнту на підставі діючого договору № 1420272 "Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги".

В липні 2015 на адресу приватного акціонерне товариства "Юкрейніан Кемікал Продактс" на станцію Вадим Одеської залізниці надійшли вагони з вантажем, а саме:

- №66240144 згідно накладної №45231040;

- №60751013 згідно накладної № 45321551;

- № 60491735 згідно накладної № 44118636;

- № 60353265 згідно накладної № 45199122;

- № 65302275 згідно накладної № 45376076;

- № 67877266 згідно накладної № 45248465.

Після прибуття вагонів на станцію Вадим представники філії відповідача відповідно до вимог пункту 42 Статуту залізниць України та договору були про це повідомлені, про що свідчить запис у книзі повідомлення про час подавання вагонів під вивантаження, копія якої наявна в матеріалах справи.

У зв'язку із затримкою вагонів працівниками залізниці складені акти загальної форми про затримку на станційних путях станції Вадим Одеської залізниці з вини відповідача, а саме: № 1143, 1150, 313, 314, 1163, 1031, 1035, 1156, 1004, 1005, 1392, 1036, 1185, 1012, 1013, 1396, 1037,1128, 1152, 311, 312, 1164, 1030, 1034, 1169, 1006, 1008, 1393, 1032, 309, 310, 1162, 1016, 1033.

Працівниками станції Вадим Одеської залізниці після вивантаження та забирання вагонів з під'їзної колії складені відомість плати за користування вагонами № 17099030 на суму 249 796,00 грн.

Крім того, працівниками станції складена накопичувальна картка №17090519 зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов'язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) 17.09.2015р. на суму 203 587,30 грн.

Таким чином, загальна сума плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у вагонах становить 453 383,30 грн. + 20% ПДВ, всього 544 059,96 грн.

Пунктом 5 статті 307 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до положень статті 119 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства.

Відповідно до п. 3 "Правил користування вагонами і контейнерами", які затверджені наказом міністерства транспорту України від 25 лютого 1999 року N 113 (далі - Правила) облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам'яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6). За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Пунктом 12 Правил визначено, що загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Згідно п. 13 Правил, плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

У відповідності до п. 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.

Також пунктом 8 Правил визначено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Враховуючи вищезазначене, факт порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору та Статуту залізниць України в частині здійснення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 544 059,96 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача не приймаються до уваги, оскільки Статутом залізниць України передбачений обов'язок одержувача прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами, а плата за користування вагонами та збору за зберігання вантажу передбачена укладений між сторонами договором. Більш того, факт затримки вагонів працівниками залізниці зафіксовано в актах. В свою чергу неправомірні дії сторонніх осіб, які направлені на блокування доступу до вагонів вантажовласника не входять до предмету доказування в межах даної справи та не відносяться до предмету даного спору.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49 ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Юкрейніан Кемікал Продактс" (01601, м. Київ, вулиця Мечникова, будинок 2, літера А; ідентифікаційний код: 32785994) на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код: 40075815) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, будинок 19, ідентифікаційний код: 40081200) заборгованість в сумі 544 059 (п'ятсот сорок чотири тисячі п'ятдесят дев'ять) грн. 96 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 160 (вісім тисяч сто шістдесят) грн. 90 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 04.04.2016 року.

Суддя С.М.Мудрий