У Х В А Л А

24 березня 2016 року Справа № 913/933/15

Провадження № 9/913/933/15

За заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ

про розстрочку виконання рішення

у справі за позовом Приватного підприємства «Фірма «ХІМЕКС», м. Івано-Франківськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ

про стягнення 12 161 грн. 65 коп.

суддя Ворожцов А.Г.,

секретар судового засідання Богуславська Є.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув,

від відповідача - представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Луганської області від 10.12.2015 у справі № 913/933/15 позовні вимоги Приватного підприємства «Фірма «ХІМЕКС» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 12161,65 грн. задоволено, з відповідача на користь позивача стягнуто борг за надані послуги перевезення в сумі 10000,00 грн., пеню в розмірі 2161,65 грн., витрати пов'язані з оплатою послуг адвоката в сумі 2151,00 грн. та судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.01.2016 рішення господарського суду Луганської області від 10.12.2015 у справі № 913/933/15 залишено без змін.

На виконання рішення суду, після перегляду справи в апеляційній інстанції, позивачеві 09.02.2016 був надісланий відповідний наказ № 913/933/15 від 08.02.2016.

14 березня 2016 року до господарського суду Луганської області звернувся відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1, із заявою б/н від 01.03.2016 про розстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 10.12.2015 у справі № 913/933/15, згідно з наданим графіком погашення боргу, шістьма рівними платежами по 2588,44 грн.

Дослідивши матеріали справи, доводи заявника, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви та необхідність відмови у її задоволенні з таких підстав.

В силу ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності зі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до положень пункту 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У відповідності з приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем (боржником) у даній справі, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, крім заяви про розстрочку виконання судового рішення не надано жодних документів та належних доказів, які б свідчили про наявність виключних обставин, на які він посилається у заяві, як на такі, що заслуговують на увагу при вирішенні питання про надання розстрочки виконання судового рішення.

Також, заявником не наведено будь-яких пояснень та не надано жодних доказів, що могли б свідчити про те, що він вживав всіх необхідних заходів до виконання договірних зобов'язань у строк, а також про те, що трапилася виняткова обставина, яка унеможливила таке виконання.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

З урахуванням положень вказаної норми посилання відповідача на проблеми фінансового характеру, несприятливою фінансовою ситуацією в Україні, що пов'язана з дестабілізацією економіки в країні, рівнем інфляції, судом до уваги не приймається.

За таких обставин, з наданих відповідачем матеріалів суд не вбачає наявності обставин виключного характеру, що можуть стати підставою для надання розстрочки виконання рішення суду.

Таким чином, заява відповідача про розстрочку виконання рішення у справі № 913/933/15 є необґрунтованою, тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 01.03.2016 про розстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 10.12.2015 у справі № 913/933/15 відмовити.

Суддя А.Г. Ворожцов