ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" березня 2016 р.Справа № 916/71/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ"

До відповідача: Комунальної установи "Комінтернівська центральна районна лікарня"

про стягнення 29348,03 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю

Від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю

У судових засіданнях, що відбулись 08.02.2016р. та 29.02.2016р. оголошувались перерви до 29.02.2016р. о 12:15 та 21.03.2016р. о 12:00, відповідно, в порядку ст. 77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Публічне акціонерне товариство "ОДЕСАГАЗ" звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою у якій, з урахуванням уточнень від 21.03.2016р. просить суд стягнути з Комунальної установи "Комінтернівська центральна районна лікарня" на користь позивача 1363,20 грн. 3% річних, 21143,27 грн. пені, 6841,56 грн. інфляційного збільшення.

Відповідач - Комунальна установа "Комінтернівська центральна районна лікарня" заявлені позовні вимоги у справі визнає частково, та звертається увага суду на те, що причиною проведення несвоєчасних платежів за спожитий газ було несвоєчасне отримання комунальною установою коштів з держаного бюджету. Крім того, представником відповідача звертається увага суду на те, що нарахована пеня, 3% річних та інфляційні за поставлений газ у грудні 2014р. заявлені позивачем з пропуском позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

01 грудня 2014 року та 19 січня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "ОДЕСАГАЗ" (Постачальник) та Комунальною установою "Комінтернівська центральна районна лікарня" (Споживач) укладено договори на розподіл та постачання за регульованим тарифом та розподіл природного газу для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів №008723-БТ(14-4) та № 008723-БТ(15). Відповідно до п.п. 2.1 - 2.2 вказаних договорів Постачальник зобовязався надати Споживачу послуги з постачання та розподілу природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності обєктів Споживача відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін; Споживач зобовязався сплатити Постачальнику вартість послуг з постачання та розподілу природного газу ГРМ у розмірі, строки та порядку, передбачені умовами договору.

Відповідно до п. 2.3 договорів газ передається на пункти споживання, обладнані вузлами обліку з коректором та розташовані за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, смт. Комінтернівське, вул. Грубника, 27.

З урахуванням п. 11.1 договорів дія договору №008723-БТ(14-4) від 01 грудня 2014 року поширювалась до 31.12.2014р., а з урахуванням договору № 008723-БТ(15) від 19 січня 2015 року дія даного договору поширювалась до 31.12.2015р. На підставі додаткової угоди від 29.06.2015 р. до договору № 008723-БТ(15) від 19 січня 2015 року строк дії договору в частині реалізації газу визначено до 30.06.2015р.

З урахуванням п. 5.1. договорів передбачено, що розрахунки за реалізований Споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює регулювання в сфері енергетики (НКРЕ)

Згідно з умовами п.5.6. договорів оплата за постачання природного газу здійснюється Споживачем грошовими коштами шляхом поточного перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника протягом місяця поставки 100% вартості запланованих обсягів газу. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до складеного між сторонами актами приймання передачі природного газу за період з 31.12.2014р. по 30.04.2015р. на виконання договору у лютому, березні, квітні, травні та червні 2015 року позивачем було передано відповідачу 84241 куб м газу вартістю 731425,29 грн.

Як вбачається з письмових пояснень представника позивача, оплата отриманого газу проводилась відповідачем з порушенням строків, що були визначені у п. 5.6. договору.

Відповідно до положень п. 7.2.1 договору у разі порушення Споживачем строків оплати, із Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У звязку з простроченням сплати вартості отриманого газу, позивачем здійснено розрахунок пені, 3% річних та інфляційних. Так, відповідно до даних такого розрахунку за відповідачем рахується 1363,20 грн. сума 3% річних (розраховані за фактичний період прострочення за кожним з періодичних платежів), 21143,27 грн. пеня (розрахована за фактичний період прострочення за кожним з періодичних платежів), 6841,56 грн. інфляційне збільшення (розраховані за січень 2015р. на поточну заборгованість за зобовязанням за грудень 2015р.).

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням умов укладених договорів відповідачем щодо строків сплати вартості фактично отриманого газу та направлені на стягнення з відповідача 1363,20 грн. 3% річних, 21143,27 грн. пені, 6841,56 грн. інфляційного збільшення.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Комунальною установою "Комінтернівська центральна районна лікарня" прийнятих на себе зобовязань за умовами договорів №008723-БТ(14-4) від 01 грудня 2014 року та № 008723-БТ(15) від 19 січня 2015 року щодо своєчасної та повної сплати отриманого газу.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені, наведеної в листі Національного банку України №25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на виконання Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, сума простроченого платежу помножена на розмір пені за кожен день прострочення у відсотках, розділена на сто та помножена на кількість днів прострочення платежу буде дорівнювати сумі пені за прострочення платежу.

Відповідно до положень п. 7.2.1 договорів у разі порушення Споживачем строків оплати, із Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача щодо сплати Відповідачем 1363,20 грн. 3% річних, 21143,27 грн. пені, 6841,56 грн. інфляційного збільшення., вважає його вірним, а вимоги про їх стягнення правомірними.

При цьому, дослідивши усі обставини справи, суд вважає за необхідне врахувати обставини справи, що вказують на те, що причиною проведення несвоєчасних платежів за спожитий газ було несвоєчасне отримання відповідачем коштів з держаного бюджету, у звязку з чим суд вважає вказані обставини достатніми для зменшення розміру належної до стягнення пені у два рази.

Положеннями ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положення ч. 2 ст. 233 Господарського кодексу України визначають, у випадку коли порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

В свою чергу, згідно п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Так, при вирішенні питання про зменшення заявленої до стягнення пені у справі судом враховуються наступні обставини:

1) Комунальною установою "Комінтернівська центральна районна лікарня" вжито заходи задля повного погашення основної заборгованості, а допущені відповідачем прострочення сплат повязані несвоєчасним надходження коштів з державного бюджету.

2) доказів, які б вказували на імовірність збитків або засвідчували наявність збитків у позивача, у звязку з несвоєчасним виконанням прийнятих на себе зобовязань відповідачем матеріали справи не містять.

З урахуванням вищевикладених обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пеня у розмірі 10571,63 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача 1363,20 грн. 3% річних, 10571,63грн. пені, 6841,56 грн. інфляційного збільшення.

При цьому, судом відхиляються посилання представника відповідача на пропуск Публічним акціонерним товариством "ОДЕСАГАЗ" строку позовної давності в частині вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних за поставлений газ у грудні 2014р., оскільки згідно до п. 5.6 укладених договорів, момент виникнення прострочення у відповідача настав з 11.01.2015р., відповідно, у розумінні положень ст. 258 ЦК України строк для звернення до суду з вимогами про стягнення пені закінчився з 11.01.2016р., а у розумінні положень ст. 257 ЦК України строк для звернення до суду з вимогами про стягнення 3% річних та інфляційних закінчиться з 11.01.2018р. Оскільки позовна заява ПАТ "ОДЕСАГАЗ" надійшла до суду 11.01.2016р., правових підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних за поставлений газ у грудні 2014р. немає.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Комунальної установи "Комінтернівська центральна районна лікарня" (67500, Одеська область, Комінтернівський район, смт. Комінтернівське, вул. Грубника, 27; код 02775107; р/р 2925, р/р 925 в ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011) на користь Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1, код 03351208; р/р 944 у ФООУ ПАТ „Ощадбанк, МФО 328845) 10571 (десять тисяч пятсот сімдесят одна) грн. 63 коп. пені, 6841 (шість тисяч вісімсот сорок одна) грн. 56 коп. суми інфляційного збільшення, 1363 (тисяча триста шістдесят три) грн. 20 коп. 3% річних та 1378 (тисяча триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

3.В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 25 березня 2016 року.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко