донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

23.03.2016 справа №905/1483/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: суддіОСОБА_1Л ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі розглянувши апеляційну скаргу за участю представників сторінка від позивача відповідача ОСОБА_4 Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод», м. Краматорськ, Донецька область не зявились ОСОБА_5 (довіреність від 11.01.2015р №7/16-ю) ОСОБА_6 (довіреність від 07.05.2015 №32/15-ю)
на рішення господарського судуДонецької області
від18.01.2016 р.
у справі№905/1483/15 (суддя Демідова П.В.)
за позовом до про Публічного акціонерного товариства «Златобанк», м.Київ Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод», м. Краматорськ, Донецька область стягнення заборгованості за кредитним договором №207/27/13-KLMV за основним боргом в сумі 12091,36 доларів США, за процентами в сумі 20610,53 доларів США

ВСТАНОВИВ:
До господарського суду Донецької області звернулося Публічне акціонерне товариства «Златобанк», м. Київ з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод», м. Краматорськ, Донецька область про стягнення заборгованості за кредитним договором №207/27/13-KLMV за основним боргом в сумі 12 091,36 доларів США, за процентами в сумі 20 610,53 доларів США

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором №207/27/13-KLMV від 31.07.2013 року.

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.01.2016 року у справі №905/1483/15 (суддя Демідова П.В.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Златобанк», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод», м. Краматорськ Донецької області про стягнення заборгованості за кредитним договором № 207/27/13-KLMV за основним боргом в сумі 12 091,36 доларів США, за процентами в сумі 20 610,53 доларів США задоволені.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» на корить Публічного акціонерного товариства «Златобанк» заборгованість за кредитним договором № 207/27/13-KLMV за основним боргом в сумі 12 091,36 доларів США, за процентами в сумі 20 610,53 доларів США.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 13 993,95 грн.

Відповідачем у справі подана апеляційна скарга, у якій заявник просить скасувати судове рішення через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для вирішення спору, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування скарги заявник вказує на те, що господарським судом рішення прийнято за одне судове засідання за умови наявності обґрунтованого клопотання сторони про перенесення розгляду справи, чим порушено принцип змагальності і, як наслідок, це призвело до неповного зясування обставин, що мають значення для вирішення спору.

Також зазначає, що в тексті судового рішення відсутня інформація щодо встановлення судом наявності у позивача ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями. Позивач не мав жодної ліцензії НБУ на момент звернення до господарського суду із позовною заявою, оскільки знаходиться у стадії ліквідації. Постановою Правління НБУ №310 від 13.05.2015 року прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк». Відтак, позивач повинен був заявити вимоги в національній валюті України (гривні) за офіційним курсом Національного банку України на день подачі позовної заяви.

У відзиві на скаргу вказано на її безпідставність.

Відповідно до частини другої статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників апелянта, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

31 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (далі кредитодавець або позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» (далі позичальник або відповідач) укладений кредитний договір (далі договір) №207/27/13- KLMV.

Предметом договору за умовами п. 1.1 є надання кредитодавцем позичальнику кредиту. Позичальник зобовязався в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього кредитного договору. Відповідно до п. 1.2 договору кредитодавець надає позичальнику кредитні кошти у наступних валютах: у гривні та/або доларах США у формі відкриття відкличної кредитної лінії, в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного цим договором. Базовою валютою є

гривня. Кредит може надаватися траншами у будь-якій валюті, зазначеній в кредитному договорі, відповідно до письмової заяви позичальника. Згідно з п. 1.3. (в редакції додаткової угоди від 30.07.2014р.) договору максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 5 000 000,00 доларів США. Відповідно до п. 1.4. (в редакції додаткової угоди від 29.01.2015р.) договору, кінцева дата повернення кредиту - не пізніше 27.02.2015р. Відповідно до п. 1.5. договору за користування кредитом позичальником сплачується проценти у вигляді фіксованої процентної ставки. Процентна ставка встановлюється у наступних розмірах: - 25% річних за користування кредитними коштами у гривні; 13% річних за користування кредитними коштами у доларах США. З п. 3.4.2 договору вбачається, що позичальник зобовязаний сплачувати проценти/комісію у розмірі та в порядку, передбаченому цим договором, згідно з умовами кредитного договору. Пунктом 3.4.3 договору встановлено, що позичальник зобовязаний повернути кредит в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені цим кредитним договором, в тому числі достроково, у разі настання обставин, за яких банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, в тому числі у випадку настання несприятливих обставин/подій. Додатковими угодами, договорами про внесення змін від 07.02.2014р., від 07.04.2014р., від 30.04.2014р., від 07.11.2014р., від 05.12.2014р., від 29.12.2014р. до договору було відстрочено сплату процентів за користування кредитом.

Договір №207/27/13- KLMV від 31.07.2013р., доповнення та додаткові угоди до нього підписані та скріплені печатками обох підприємств без зауважень.

Оцінивши договір банківського кредиту, з якого виникли цивільні права та обовязки сторін, судова колегія дійшла висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором кредиту, який підпадає під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України та ст. 345-346 Господарського кодексу України.

Як вбачається зі змісту кредитного договору №207/27/13- KLMV від 31.07.2013р. та додаткові угоди, доповнення, укладених у його межах, сторонами погоджено всі істотні умови вищевказаних правочинів. Оскільки сторонами не надано доказів їх припинення або визнання у встановленому порядку недійсними, виходячи зі встановленої ст. 204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, колегія суддів вважає вищевказану угоду дійсною та обовязковими для виконання сторонами.

Заявкою №969 від 01.08.2013р. позичальник (відповідач) на підставі кредитного договору №207/27/13- KLMV від 31.07.2013р. просив надати грошові кошти в сумі 5 000 000,00 доларів США.

На виконання умов договору банківського кредиту кредитор (позивач) 01.08.2013р. надав відповідачу грошові кошти на суму 5 000 000, 00 доларів США, що підтверджується наявним в матеріалах справи меморіальним ордером №10941 від 01.08.2013р. та випискою по особливому рахунку № 2594, відкритому в ПАТ «Златобанк» для відображення кредитних операцій та обліку заборгованості за кредитною угодою. Перерахування кредитних коштів було здійснено на поточний рахунок відповідача, який вказаний останнім в договорі. За змістом ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» бухгалтерській облік та його відображення у відповідних регістрах обліку є належними доказами, які підтверджують проведення господарської операції. Таким чином, колегія суддів вважає доведеним факт надання кредитних коштів відповідачеві в межах укладеного кредитного договору.

Відповідно до ст. 193 Господарського Кодексу України, ст.ст. 525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом.

Як зазначає позивач, у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором №207/27/13- KLMV від 31.07.2013р., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 12 091,36 доларів США, заборгованості за відсотками в сумі 20 610,53 доларів США. Зазначені заборгованості підтверджуються виписками з особливих рахунків №2594 та №2594, що свідчить, що на час розгляду справи строк виконання зобовязань настав та зобовязання не виконані.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», бухгалтерський облік це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. Таким чином, господарським судом правомірно прийняті зазначені документи як належні докази, якими підтверджується спірна заборгованість.

Доводи апелянта стосовно прийняття рішення від 18.01.2016 року за відсутності відповідача колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 28 Господарського процесуального кодексу учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому процесі іншого працівника, з числа як свої працівників, так і осіб, повязаних з ним трудовими відносинами та не позбавляє відповідача права забезпечити захист інтересів шляхом подання відповідних доказів та відзиву.

Така позиція суду узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, яка викладена в Постанові Пленуму ВГСУ №18 від 26.11.2011 року.

З матеріалів справи вбачається, що господарським судом ухвалами про порушення провадження по справі та про відкладення розгляду справи відповідача зобовязано надати відзив на позовну заяву та документи, які підтверджують заперечення проти позову.

Таким чином, відповідач не був позбавлений права і можливості для захисту своїх інтересів під час розгляду справи.

Щодо відсутності банківської ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями судова колегія зазначає.

Пунктом 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 №1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» у вирiшеннi спорiв про визнання недiйсними кредитних договорiв, предметом яких є надання кредиту в iноземнiй валютi, господарськi суди повиннi дослiджувати, чи отримав банк або iнша фiнансова установа в установленому порядку лiцензiю Нацiонального банку України на здiйснення валютних операцiй.

Обiг iноземної валюти на територiї України пiдпорядковується спецiальному правовому режиму, встановленому законодавством України.

Використання iноземної валюти як засобу платежу (валютна операцiя) є використанням iноземної валюти на територiї України для виконання будь-яких зобовязань або оплати товарiв, що придбаваються (абзац другий пункту 1.4 Положення про порядок видачi Нацiональним банком України iндивiдуальних лiцензiй на використання iноземної валюти на територiї України як засобу платежу, затвердженого постановою Правлiння Нацiонального банку України вiд 14.10.2004 № 483 ).

Вiдповiдно до приписiв статей 1, 5 Декрету про систему валютного регулювання i валютного контролю надання кредитiв в iноземнiй валютi вiднесено до валютних операцiй,

здiйснення яких потребує отримання генеральних чи iндивiдуальних лiцензiй Нацiонального банку України.

Генеральнi лiцензiї видаються на здiйснення валютних операцiй, що не потребують iндивiдуальної лiцензiї, на весь перiод дiї режиму валютного регулювання.

Згiдно з пiдпунктом «в» пункту 4 статтi 5 зазначеного Декрету у разi надання i одержання резидентами кредитiв в iноземнiй валютi, якщо термiни i суми таких кредитiв перевищують встановленi законодавством межi, вони потребують отримання iндивiдуальної лiцензiї. Проте на даний час законодавством таких меж не встановлено i єдиною правовою пiдставою для здiйснення банками кредитування в iноземнiй валютi є наявнiсть у них генеральної лiцензiї на здiйснення валютних операцiй.

Водночас господарським судам слiд брати до уваги, що пунктом 1.5 вказаного Положення про порядок видачi Нацiональним банком України iндивiдуальних лiцензiй на використання iноземної валюти визначено, що використання iноземної валюти як засобу платежу на територiї України без iндивiдуальної лiцензiї дозволяється, якщо iнiцiатором або отримувачем за валютною операцiєю є уповноважений банк; ця норма стосується лише операцiй уповноваженого банку, на здiйснення яких Нацiональний банк України видав йому банкiвську лiцензiю та генеральну лiцензiю на здiйснення валютних операцiй.

Як вбачається з матеріалів справи на момент укладення кредитного договору ПАТ «Златобанк» мав відповідну ліцензію на здійснення валютних операцій (т. 1, а.с. 111-113).

Враховуючи вищевказане, судова колегія не вбачає підстав для скасування судового рішення.

У звязку з викладеним, керуючись ст.33, 99, 101-103, 105 ГПК України Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2016 року у справі № 905/1483/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили в день її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України в 20-ти денний строк.

Головуючий суддя: О.Л. Агапов

Судді: Н.О. Мартюхіна

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим

1- позивачу

1- відповідачу

1- у справу

1- ДАГС

1- ГСДО