ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2016р. Справа№ 914/431/16

Суддя О.Запотічняк при секретарі М.Зубрицькій розглянула справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс", с.Синельникове, Дніпропетровська область,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Стрий, Львівська область,

про: стягнення 41 684,56 грн.

За участю представників:

Від позивача: Павліха В.І. - представник;

Від відповідача: не з'явився;

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про: стягнення 41 684,56 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання умов укладеного з відповідачем договору поставки від 29.07.2015р. №1652ОП/ЛЬ він поставив останньому алкогольну продукцію на загальну суму 33 108,18 грн. Відповідач повинен був оплатити отриманий товар протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару, однак станом на дату подання позову до суду відповідач не оплатив отриману продукцію, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість в сумі 33 108,18 грн.

За неналежне виконання договірних зобов'язань, відповідачу нараховано 6500,79 грн. - пені, 1619,12 грн. -15% річних та 456,47 грн. - інфляційних втрат.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 19.02.2016 року порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 15.03.2016року.

11.03.2016р. на адресу суду надійшло клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням уповноваженого представника у відрядженні та неможливістю його прибуття в судове засідання.

У зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Запотічняк О.Д., розгляд справи 15.03.2016р. не відбувся.

Ухвалою від 24.03.2016р. розгляд справи було призначено на 29.03.2016р.

В судове засідання 29.03.2016р. з'явився представник позивача, надав пояснення по суті спору в яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задоволити з підстав наведених в позовній заяві та матеріалах справи.

Представник зазначив, що на виконання умов укладеного з відповідачем договору поставки від 29.07.2015р. №1652ОП/ЛЬ позивач поставив останньому алкогольну продукцію на загальну суму 33 108,18 грн. Факт поставки підтверджується видатковою накладною від 31.08.2015р. №16021 та товарно-транспортною накладною від 31.08.2015р. За умовами договору відповідач повинен був оплатити отриманий товар протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару, однак станом на дату подання позову до суду не оплатив отриману продукцію, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість в сумі 33 108,18 грн.

За неналежне виконання договірних зобов'язань, відповідачу нараховано 6500,79 грн. - пені, 1619,12 грн. -15% річних та 456,47 грн. - інфляційних втрат.

Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника в судове засідання, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, хоча належним чином про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а матеріалів справи достатньо для її розгляду по суті, у відповідності до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

29 липня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір поставки №1652ОП/ЛЬ за умовами якого постачальник зобов'язався

у зумовлені строки передавати (поставляти) у власність покупця товар (алкогольну продукцію) відповідно до узгоджених постачальником замовлень покупця, а покупець зобов'язався приймати товар у власність та сплачувати за нього зумовлену даним договором грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Відповідно до п.2.1-2.2 договору, постачальник зобов'язався поставляти товар згідно міжнародних правил «ІНКОТЕРМС» в редакції 2000 року на умовах DDR. Місце призначення поставки товару - згідно замовлення покупця в межах місць призначення, зазначених в додатку №2. Поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі узгоджених постачальником замовлень покупця.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на суму 33108,18 грн., що підтверджується видатковою накладною від 31.08.2015р. №16021 та товарно-транспортною накладною від 31.08.2015р. (а.с. 34-36).

Згідно з п.7.1 договору покупець повинен був оплатити поставлений постачальником товар протягом 30 календарних днів з моменту передання товару покупцю.

Згідно із положеннями п.6.1 договору, право власності на товар, ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження переходить від постачальника до покупця з моменту підписання сторонами оформленої належним чином накладної, що засвідчує момент передання товару покупцю.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідач повинен був здійснити розрахунок за отриманий товар не пізніше 30.09.2015р. проте свої договірні зобов'язання не виконав.

12.12.2015р. позивач направляв відповідачу претензії з вимогою в термін до 21.12.2015р. погасити заборгованість, однак станом на дату подання позову до суду відповідач заборгованість не погасив та її розмір становить 33 108,18 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із положеннями ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.9.3 договору, у випадку несвоєчасної оплати поставленого товару покупець сплачує постальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення платежу, та 15% річних у випадку прострочення оплати поставленого товару на 10 і більше календарних днів.

За неналежне виконання договірних зобов'язань позивач нарахував відповідачу 6500,79 грн. - пені, 1619,12 грн. -15% річних та 456,47 грн. - інфляційних втрат.

Судом здійснено перевірку правильності нарахування позивачем пені, 15 % річних та інфляційних втрат і встановлено, що позивачем нараховано 15% річних за період з 01.10.2015р. по 27.01.2016р., хоча право на нарахування 15 % річних виникає у позивача тільки за умови прострочення оплати відповідачем поставленого товару на 10 і більше календарних днів.

В даному випадку таке право виникло у відповідача з 11.10.2015р. а не з 01.10.2015р.

При нарахуванні пені позивачем взято до уваги подвійну облікову ставку НБУ за період з 04.03.2015р. по 27.01.2016р., хоча право на нарахування пені у позивача виникло з 01.10.2015р.

Провівши перерахунок суд прийшов до висновку, що до стягнення підлягають 4 749,44 грн. - пені, 1483,07 грн. -15% річних та 456,47 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково в сумі 39 797,16грн. з яких: 33108,18 грн. - основного боргу, 4 749,44 грн. - пені, 1 483,07 грн. -15% річних та 456,47 грн. - інфляційних втрат. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ч.1ст. 49 ГПК України суд покладає на винну сторону відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 315,61 грн.

Керуючись ст. ст.28, 33, 43, 44, 48, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер: НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" (52500, Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Космічна,1 ) 33108,18 грн. - основного боргу, 4 749,44 грн. - пені, 1483,07 грн. -15% річних, 456,47 грн. - інфляційних втрат та 1 315,61 грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

5. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 04.04.2016р.

Суддя Запотічняк О.Д.