донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

30.03.2016 справа №905/2646/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: суддіАгапов О.Л Мясищев А.М. Малашкевич С.А.
при секретарі за участю представників сторін від позивача від відповідача від ВДВС розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 ОСОБА_5 (довіреність б/н від 02.06.15) не з'явились не з'явились Товариства з обмеженою відповідальністю "Тієнс Україна", м.Київ
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від13.01.16 р.
у справі№905/2646/14 (суддя Носівець В.В.)
за позовом до про орган виконання Товариства з обмеженою відповідальністю "Тієнс Україна", м.Київ Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м.Донецьк стягнення 368891,90 грн. 1) Відділ державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, м. Краматорськ, Донецька область 2) Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Тієнс Україна» на підставі ст.121-2 ГПК України надійшла скарга на дії в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку щодо незаконного винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.06.2015 р. та на бездіяльність начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо неналежного розгляду скарги на дії державного виконавця у адміністративному порядку у справі № 905/2646/15, відповідно до якої ТОВ «Тієнс Україна» просило суд:

1) відновити строк для подання скарги на дії та постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.06.2015 року, винесену в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Давиденко С.О., та прийняти дану скаргу до розгляду;

2) визнати незаконними дії в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Давиденко С.О. щодо порушення строку надіслання постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.06.2015 року та вжити заходів, передбачених частинами першою і другою статті 90 ГПК;

3) скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.06.2015 року, винесену в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Давиденко С.О.;

4) визнати незаконною бездіяльність начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Могильного Ю.В., що полягає у недотриманні процедури адміністративного розгляду скарги ТОВ "ТІЄНС Україна", оформленої із дотриманням вимог ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» у порядку, передбаченому ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження» та вжити заходів, передбачених частинами першою і другою статті 90 ГПК;

5) зобов'язати в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Давиденко С.О. винести постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 12.05.2015 року у справі № 905/2646/14 та вжити дій та заходів, передбачених законом, спрямованих на реальне виконання рішення суду у виконавчому провадженні.

Ухвалою господарського суду від 04.12.2015 р. строк для подання скарги поновлений.

На адресу господарського суду 24.12.2015 р. від ТОВ "ТІЄНС Україна" надійшла заява про зміну предмету скарги, в якій у п. 3 вимог скарги скаржник просив визнати недійсною (замість скасувати) постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.06.2015 р., винесену в. о. начальника відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Давиденко С.О.(т.2, а.с.138-139).

Постанова, що оскаржувалась, мотивована неможливістю проведення виконавчих дій на непідконтрольній органам державної влади території

На думку скаржника посилання державного виконавця в постанові від 11.06.2015 року на пункт 8 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» є неправомірним, оскільки жодним Законом України не встановлено обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження.

У відзиві на скаргу Відділ державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (м. Краматорськ) обґрунтованість скарги не визнав, акцентувавши увагу суду на неможливості здійснення виконавчих дій на непідконтрольній органами державної влади території та практику Вищого господарського суду України з аналогічних справ.

Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (м. Краматорськ) скаргу також не визнало.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.01.2016 року у справі № 905/2646/14 скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІЄНС Україна" відхилена.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ТІЄНС Україна" подана апеляційна скарга на ухвалу суду у якій апелянт просить змінити судову ухвалу, скаргу задовольнити частково: визнати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.06.2015 року, винесену в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Давиденко С.О. недійсною; зобов'язати в.о. начальника державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Давиденко С.О. винести постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу господарського суду Запорізької області від 12.02.2015 року у справі №905/2646/14.

Відзиви на апеляційну скаргу не надані.

У зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Малашкевича С.А. протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.03.2016 змінено склад судової колегії по розгляду скарги. Скарга розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя - Агапов О.Л., судді: Мартюхіна Н.О. М'ясищев А.М.

У зв'язку з відрядженням судді Мартюхіної Н.О. протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 28.03.2016 змінено склад судової колегії по розгляду скарги. Скарга розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя - Агапов О.Л., судді: Малашкевич С.А., М'ясищев А.М.

Дослідивши матеріали справи, пояснення представника позивача, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила.

Предметом спору у Донецькому апеляційному господарському суді є відмова у відкритті виконавчого провадження.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 16.04.2015 р. у справі №905/2646/14 позовні вимоги ТОВ "ТІЄНС Україна" про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 368891,90 грн. вартості безпідставно набутого майна задоволені. З фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на користь ТОВ "ТІЄНС Україна" стягнуто 368 891,90 грн. та 7 377,84 грн. витрат зі сплати судового збору.

На виконання рішення господарського суду Запорізької області від 16.04.2015 року у справі 12.05.2015 р. виданий наказ про стягнення грошових коштів з ОСОБА_6, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 (т.2, а.с.112).

ТОВ "ТІЄНС Україна" на підставі заяви № 201 від 29.05.2015 р., яка відправлена 02.06.2015 р., звернулось до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про примусове виконання судового рішення (відкриття виконавчого провадження) у справі № 905/2646/14 від 16.04.2015 р.

Постановою в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку С.О. Давиденко від 11.06.2015 р. відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду у справі №905/2646/14 від 12.05.2015 р. на підставі п. 8 ч. 1 с. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження -т.2, а.с.121).

В оскаржуваній постанові державним виконавцем зазначено, що згідно виконавчого документа місце знаходження боржника визначено за адресою: м. Донецьк, вул. Кірова 3/2. Законами України «Про боротьбу з тероризмом», «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р затверджено перелік населених пунктів (зона АТО), на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, у зв'язку з чим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться.

З огляду на викладені у спірній постанові обставини, слідує, що стягувачу відмовлено у відкритті виконавчого провадження не у зв'язку із недотримання позивачем положень Закону України «Про виконавче провадження», а у зв'язку з неможливістю здійснення виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого документу на певній території не підконтрольній державній владі України, на що акцентує увагу і апелянт.

В апеляційній скарзі заявник зазначає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, порушив норми Закону «Про виконавче провадження», а саме не звернув увагу на той факт, що посилання державного виконавця у постанові від 11.06.2015р. на п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, неправомірне, оскільки жодним законом України не встановлено обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Крім того, ухвалу суду винесено з порушенням як Конституції України, так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» основними стадіями виконавчого провадження є:

1) відкриття виконавчого провадження;

2) підготовка до примусового виконання;

3) вжиття заходів примусового виконання рішення;

4) закінчення виконавчого провадження.

Відкриття виконавчого провадження - це стадія, яка полягає у діях державного виконавця, що спрямовані на визначення підстав для відкриття виконавчого провадження.

Питання про порушення виконання (відкриття виконавчого провадження) вирішує державний виконавець у триденний строк із моменту звернення із заявою про виконання або надходження виконавчого документу від суду. У такому разі державний виконавець відкриває провадження не пізніше наступного дня після одержання виконавчого документа і в той самий день проводить виконавчі дії. При винесені постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання боржником рішення суду; попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних із провадженням виконавчих дій; за заявою стягувача державний виконавець має право накласти арешт на майно боржника та оголосити заборону на його відчуження, одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника.

Підготовка до примусового виконання - це дії державного виконавця, спрямовані на встановлення місця знаходження (проживання) боржника, наявності рухомого або нерухомого майна, грошових коштів в установах банків, пропозиції виконати рішення добровільно, створення умов для подальшого виконання виконавчого документу. Мета цієї стадії - створити належні умови для своєчасного й ефективного виконання документів, що надійшли до державного виконавця, а також забезпечити умови для добровільного виконання рішення боржником.

Примусове виконання (застосування заходів примусового виконання рішення) - це вжиття державним виконавцем заходів щодо реалізації припису юрисдикційного акта способами, які визначено законом, із покладанням на боржника виконавчого збору та інших витрат, пов'язаних із виконанням. Як правило, обов'язковою ознакою стадії (етапу) примусового виконання рішення є його оплата, що її покладено на боржника як особу, що зобов'язана за виконавчим документом вчинити певну дію або утриматися від її вчинення.

Закінчення виконавчого провадження - це дія державного виконавця, що полягає у завершення проведення виконавчих дій у певному виконавчому провадженні, за певними виконавчим документом. Підстави закінчення виконавчого провадження визначено у ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу у порядку, передбаченому законом.

Статтею 11 Закону України «про виконавче провадження» передбачені обов'язки і права державних виконавців при виконанні судових рішень.

Аналіз положень зазначеної статті свідчить, що виконання державним виконавцем обов'язків, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім всіх необхідних заходів для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки.

Законодавець покладає на державного виконавця коло обов'язків та надає йому права, які мають бути застосовані державним виконавцем для повного виконання, в даному випадку, рішення господарського суду, тобто державний виконавець повинен вжити всі можливі та необхідні заходи, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження», для примусового виконання виконавчого документу.

Закон України «Про виконавче провадження» зобов'язує державного виконавця вчиняти виконавчі дії у певній послідовності для задоволення вимог стягувача та дотримання прав боржника, тобто, виконавче провадження має послідовні стадії виконання виконавчого документу і порушувати цей порядок або ставити виконання рішення суду в залежність від певних обставин незаконно.

Як свідчать матеріали справи, боржник - фізична особа-підприємець ОСОБА_6 зареєстрована та проживає у місті Донецьку, тобто на території на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, внаслідок проведення на цій території антитерористичних дій. Даний факт є загальновідомим. Дані про зміну місця проживання (перебування) боржника матеріали справи не містять.

Згідно з п.п. 1. п. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 25 зазначеного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Частиною 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З наведеного слідує, що навіть перша стадія виконавчого провадження - його відкриття, державним виконавцем із дотриманням вимог Закону «Про виконавче провадження» не може бути вчинена, внаслідок неможливості надіслання боржникові постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Для можливості проведення виконавчих дій за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна, виявлення рахунків, вкладів, цінних паперів, тощо також має бути відкрите виконавче провадження (ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження»).

З огляду на викладене, приймаючи до уваги зазначені обставини та норми права, судова колегія вважає доводи скаржника про неправомірність дій державного виконавця щодо відмови стягувачу у відкритті виконавчого провадження відносно фізичної особи, яка проживає у м. Донецьку такими, що не підтверджені обставинам справи.

При розгляді спору, колегія спору судова колегія враховує і наступне.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Указом Президента України від 14 квітня 2014року №405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України. Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду спору антитерористична операція триває.

За змістом ст.1 Закону «Про боротьбу з тероризмом» антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Згідно вказаного Закону райони проведення такої операції визначаються, в тому числі, керівництвом антитерористичної операції.

На виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", приписів Закону України «Про боротьбу з тероризмом», керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014р. №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014року.

Згідно Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції встановлюється особливий порядок пов'язаний з наданням спеціальних повноважень, необхідних для забезпечення безпеки і здоров'я громадян, які опинилися в районі проведення антитерористичної операції, нормального функціонування державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств,установ, організацій. У зв'язку із зазначеними приписами Закону, КМУ затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. До переліку пунктів, на території яких органі влади тимчасово не здійснюють свої повноваження увійшло місто Донецьк. Згідно Тимчасового порядку здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 22 січня 2015року №27, встановлено особливий порядок переміщення в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а також вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, осіб, транспортних засобів та вантажів. До зазначених територій включені території, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не у повному обсязі повноваження, передбачені законодавством України.

Здійснення державними виконавцями на території м. Донецька (на непідконтрольній органами державної влади території) передбачених Законом «Про виконавче провадження» дій, несе реальну загрозу їх життю та здоров"ю.

З огляду на вищевказане, не приймається до уваги і посилання апелянта на порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та невизначеній безпосередньо законами України перелік обставин, що виключають здійсненні виконавчого провадження виходячи з положень Постанови Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України "Про відступ України від окремих зобов'язань, визначених Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод" від 21.05.2015року №462, відповідно до п.9 якої (заяви) Україна користується своїм правом на відступ від зобов'язань, визначених пунктом 3 статті 2, статтями 9, 12, 14 та 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтями 5, 6 (право на справедливий суд), 8 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в окремих районах Донецької та Луганської областей України, визначених Антитерористичним центром при Службі безпеки України у зв'язку з проведенням антитерористичної операції, на період до повного припинення збройної агресії Російської Федерації, відновлення конституційного ладу та порядку на окупованій території України та повідомлення Генеральному секретарю Організації Об'єднаних Націй та Генеральному секретарю Ради Європи про продовження застосування у повному обсязі Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наявність вищевказаної Постанови Верховної Ради України, вищевказані Закони та підзаконні акти, що регулюють правовідносини на час проведення АТО, законодавчо визначену територію, на якій органи державної влади не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі покладені на них повноваження (у тому числі і розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України, яка діє на час розгляду апеляційної скарги), судова колегія вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин аналогію права щодо визначення безпосередньо законами підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження відносно фізичної особи, яка проживає (перебуває) у м. Донецьку.

Про розгляді скарги апелянт акцентував увагу суду на необхідності розмежування понять (стадій) відкриття виконавчого провадження та безпосередньо його виконання.

Враховуючи відсутність у спорі, що розглядається, підстав для зупинення виконавчого провадження, визначених статтями, 37, 38 Закону «Про виконавче провадження» безпосередньо після винесення постанови по відкриття провадження, довід до уваги не прийнятий.

У зв'язку з викладеним, на думку колегії, господарський суд дійшов правомірного висновку щодо відсутності підстав для визнання недійсною постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.06.2015 року.

Вимоги скаржника щодо визнання незаконними дій в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Давиденко С.О. щодо порушення строку надіслання постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.06.2015 року та вжиття заходів, передбачених частинами першою і другою статті 90 ГПК, місцевим судом правомірно відхилені з огляду на наступне.

Дійсно державним виконавцем порушено строк надіслання постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.06.2015 р. стягувачу. Після звернення ТОВ "ТІЄНС Україна" до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою № 211 від 17.09.2015 р. про надання інформації про хід виконавчого провадження, відділом державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку листом від 05.10.2015 р. вих. № 2-4-1024 надано відповідь, що у зв'язку з помилкою в адресі на поштовому конверті, виконавчий документ та постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.06.2015 р., надіслані стягувачу 11.06.2015 р., повернулись до відділу. ВДВС Ленінського РУЮ у м. Донецьку направив вдруге на адресу ТОВ "ТІЄНС Україна" оригінал наказу № 905/2646/14 від 12.05.2015 р. з постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.06.2015р., які стягувач отримав 15.10.2015 р. Отже, фактично ТОВ "ТІЄНС Україна" отримало копію постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.06.2015 р. лише 15.10.2015 р. (а.с 117 том 2).

Однак, порушення державним виконавцем строку надіслання постанови та допущення помилки при заповнені поштових реквізитів стягувача, у даному випадку, не потягнуло за собою негативних наслідків для ТОВ "ТІЄНС Україна", а господарським судом поновлено строк для подання скарги до господарського суду на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, в поряду ст. 121-2 ГПК України.

Вимоги скаржника щодо зобов'язання в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Давиденко С.О. винести постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу господарського суду Запорізької області від 12.05.2015 року у справі № 905/2646/14 та вжити дій та заходів передбачених цим законом спрямованих на реальне виконання рішення суду у виконавчому провадженні також не підлягають задоволенню з огляду на вищевикладене.

В іншій частині ухвала господарського суду Запорізької області також заснована на нормах матеріального та процесуального права, апелянтом не оскаржується.

При розгляді скарги судова колегія враховує і правову позицію у аналогічній справі, викладену у Постанові Вищого господарського суду України від 10.11.2015 року у справі № 908/476/15-г (т.2, а.с.190-192).

Враховуючи вищевказане, судова колегія не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 99, 101-103, 105-106, 121-2 ГПК України Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 13.01.2016 року у справі № 905/2646/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили в день її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у 20-ти денний строк.

Головуючий суддя О.Л. Агапов

Судді: С.А.Малашкевич

А.М. Мясищев

Надруковано 6 прим:1-позивачу,1-відповідачу,1-ДВС, 1-у справу,1-ДАГС,1-ГСЗО