КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2016 р. Справа№ 925/1117/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Отрюха Б.В.

за участю представників: не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу Катеринопільської районної державної адміністрації

на рішення Господарського суду Черкаської області від 05.11.2015

у справі №925/1117/15 (суддя Грачов В.М.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до 1) Катеринопільської районної державної адміністрації;

2) Черкаської обласної державної адміністрації

про зобов'язання укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі, позивач або ФОП ОСОБА_2.) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Катеринопільської районної державної адміністрації (далі, відповідач-1) та Черкаської обласної державної адміністрації (далі, відповідач-2) про зобов'язання укласти додаткову угоду про поновлення Договору оренди землі від 21.04.2004, зареєстрованого у Катеринопільському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру, про що вчинено запис від 23.04.2004 №4, на тих же умовах на строк до 21.04.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснив дії, передбачені статтею 33 Закону України «Про оренду землі», звернувшись до відповідача-1 із заявою про продовження терміну дії договору оренди; після закінчення дії договору позивач продовжував користуватися земельною ділянкою, повідомлень про заперечення у поновленні договору позивач від відповідача-1 не отримував, отже договір оренди вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах в силу положень частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», проте внаслідок не підписання додаткової угоди з боку відповідача-1 на підставі частини 9 статті 33 Закону України «Про оренду землі» просив суд визнати укладеною додаткову угоду про поновлення дії договору.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 05.11.2015 у справі №925/1117/15 позов задоволено частково.

Зобов'язано Катеринопільську районну державну адміністрацію Черкаської області в особі уповноваженого керівника - голови Катеринопільської районної державної адміністрації укласти та підписати з суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду від 21.04.2004, зареєстрованого у Катеринопільському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру, про що вчинено запис від 23.04.2004 № 4, на тих же умовах на строк до 23.04.2024.

В задоволенні позову до Черкаської обласної державної адміністрації відмовлено повністю.

Присуджено до стягнення з Катеринопільської районної державної адміністрації на користь суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 - 1 218,00 грн. судових витрат.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Катеринопільська районна державна адміністрація звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 05.11.2015 у справі №925/1117/15 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Катеринопільської районної державної адміністрації про зобов'язання укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі водного фонду від 21.04.2004 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач-1 посилається на те, що пунктом 1.3. Договору оренди передбачено, що земельна ділянка передається для рибогосподарських потреб без зміни її цільового призначення. Натомість, як зазначає апелянт, Катеринопільська районна державна адміністрація не має повноважень розпоряджатися земельними ділянками для рибогосподарських потреб, а отже і поновлювати договір оренди земельної ділянки водного фонду для рибогосподарських потреб, у той час як вказані повноваження надані частиною 5 статті 122 Земельного кодексу України відповідачу-2 - Черкаській обласній державній адміністрації, з якою і повинна укладатись додаткова угода про поновлення договору оренди.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Катеринопільської районної державної адміністрації було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2016 апеляційну скаргу відповідача-1 прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 22.03.2016.

Представники сторін у судове засідання, призначене на 22.03.2016, не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення сторін про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштових відправлень, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників сторін.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи, розпорядженням Голови Катеринопільської районної державної адміністрації від 21.04.2004 №119 затверджено проект відведення земельної ділянки водного фонду підприємцю ОСОБА_2 під розміщення водного фонду загальною площею 9,8086 га, яка надається на умовах оренди в довгострокове користування терміном на 10 років із земель водного фонду за межами населеного пункту в адмінмежах Єрківської селищної ради.

На підставі вказаного розпорядження 21.04.2004 між Катеринопільською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, як орендарем, було укладено Договір оренди земельної ділянки водного фонду (далі, Договір), за умовами якого орендодавець зобов'язався надати, а орендар прийняти в тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку водного фонду загальною площею 9,8086 га, яка знаходиться в адмінмежах Єрківської сільської ради за межами населеного пункту згідно з планом тимчасового користування, що є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 1.3. Договору сторони погодили, що земельна ділянка передається для рибогосподарських потреб без зміни її цільового призначення терміном на 10 років.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Державна реєстрація Договору проведена Катеринопільським районним відділом Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру, про що вчинено запис від 23.04.2004 за №4.

За таких обставин, строк дії Договору у відповідності до пункту 1.3. останнього визначений до 23.04.2014.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору у даній справі є, зокрема, вимога Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання укладеною додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки водного фонду від 21.04.2004, з посиланням, зокрема, на приписи статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди (стаття 15 Закону України «Про оренду землі»).

За приписами статті 31 Закону України «Про оренду землі» та п.п. «а» пункту 8.2. Договору договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Орендар має право у разі виконання умов договору пріоритетне право на продовження терміну оренди земельної ділянки водного об'єкта (п.п. «б» пункт 6.3. Договору).

Отже, після закінчення терміну дії Договору орендар має переважне право поновлення його на новий термін.

У цьому разі, відповідно до п.п. «ї» пункту 6.4. Договору орендар повинен не менше ніж за три місяці до закінчення терміну дії договору звернутися до орендодавця з клопотанням про продовження строку оренди земельної ділянки без зміни її цільового призначення. Ненадходження такого клопотання у вказаний термін є рівноцінним відмові орендаря від продовження договору оренди.

Підстави і порядок поновлення договору оренди землі врегульовані нормою статті 33 Закону України «Про оренду землі»

Відповідно до пункту 2.17. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній та комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності з 12.03.2011).

Конструкція норми статті 33 Закону України «Про оренду землі» містить два випадки поновлення (пролонгації) договору. Зокрема, у частинах 1 - 5 передбачено переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк і процедура реалізації цього права.

Водночас, згідно частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», на яку посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» необхідна наявність таких юридичних фактів, як-то: 1) орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; 2) орендар належно виконує свої обов'язки за договором; 3) відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; 4) сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14.

Тобто, відповідно до частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

- власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

- уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Згідно з частинами 8 та 9 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення права на поновлення договору) додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

За приписами частини 3 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладання яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом (частина 1 статті 187 Господарського кодексу України).

Господарським судам у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній та комунальній власності, необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору (абз. 3 пункту 2.17. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»).

Як вбачається із матеріалів справи, орендар відповідно до вимог Договору та Закону України «Про оренду землі» звернувся за 90 днів до закінчення терміну дії Договору до Катеринопільської районної державної адміністрації із заявою від 21.01.2014 про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки водного фонду від 21.04.2004 (том 1, а.с. 13).

Розглянувши вказану заяву, Катеринопільська районна державна адміністрація листом від 28.03.2014 (том 1, а.с. 14) повідомила, що із прийняттям Закону України «Про аквакультуру», внесенням змін до статті 51 Водного кодексу України, Земельного кодексу України, прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 29.05.2013 №420 «Про затвердження Типового договору оренди водних об'єктів», наказів Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.05.2013 №236 та від 18.03.2013 №99 «Про затвердження Методики визначення розміру плати за надані в оренду водні об'єкти» змінився існуючий підхід до надання в оренду водних об'єктів у комплексі із земельною ділянкою та за інформацією Департаменту екології та природних ресурсів облдержадміністрації від 10.02.2014 №06/577 на даний час відсутній чіткий механізм надання в оренду водних об'єктів у комплексі із земельною ділянкою.

Однак, вказаний лист відповідача-1 не є по своїй суті листом-повідомленням орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, а містить лише інформацію щодо відсутності чіткого механізму надання в оренду водних об'єктів у комплексі із земельною ділянкою.

Водночас, матеріали справи не містять доказів повернення земельної ділянки водного фонду позивачем відповідачу-1 після закінчення строку Договору оренди, про що свідчить відсутність відповідного акту приймання-передачі земельної ділянки, а отже, позивач продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення Договору оренди.

Відповідно до довідки Катеринопільської районної державної адміністрації №775/010114 від 02.10.2014 (том 1, а.с. 17), з моменту укладення і до закінчення терміну дії Договору позивач належним чином виконував свої обов'язки як орендаря, істотні умови договору не порушував.

Орендарем своєчасно сплачується орендна плата за користування вищевказаною земельною ділянкою, заборгованість відсутня, що підтверджується довідкою Єрківської селищної ради №959 від 14.04.2015 (том 1, а.с. 18).

Протягом одного місяця після закінчення строку дії Договору жодних заперечень у поновленні договору оренди землі від орендодавця - Катеринопільської районної державної адміністрації не надходило.

16.04.2015 позивач знову надіслав відповідачу-1 лист-повідомлення та проект додаткової угоди з проханням укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду від 21.04.2004 (том 1, а.с. 20-23).

Листом від 19.05.2015 відповідач-1 - Катеринопільська районна державна адміністрація повідомила позивача, що відповідно до статті 122 Земельного кодексу України вирішення питання надання в оренду водних об'єктів не належить до повноважень райдержадміністрації (том 1, а.с. 24).

Посилання відповідача-1 на відсутність у нього повноважень щодо укладання додаткової угоди до Договору оренди є безпідставними з огляду на наступне.

Приписи статті 13 Конституції України визначають, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Частиною 1 статті 14 Закону України «Про аквакультуру» встановлено, що рибогосподарський водний об'єкт для цілей аквакультури надається в користування на умовах оренди юридичній чи фізичній особі відповідно до Водного кодексу України.

Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 51 Водного кодексу України у редакції, чинній на період виникнення спірних правовідносин, у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми. Водні об'єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою. Водні об'єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Згідно з п. «а» частини 3 статті 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, зокрема, для ведення водного господарства.

Відповідно до статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частиною 1 статті 58 Земельного кодексу України визначено, що до земель водного фонду належать землі, зайняті:

а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами;

б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами;

в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них;

г) береговими смугами водних шляхів;

ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів.

Так, факт приналежності спірної земельної ділянки до земель водного фонду підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Катеринопільському районі Черкаської області від 13.08.2015 №14-28-0.4-958/2-15 (том 1, а.с. 37), згідно якої відповідно плану (схеми) існуючого використання земель та державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми - 6зем) земельна ділянка ВОДНОГО ФОНДУ площею 9,8086 га знаходиться за межами населеного пункту смт. Єрки Катеринопільського району Черкаської області.

Крім того, сам відповідач-1 у Розпорядженні від 21.04.2004 №119 «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки водного фонду за межами населеного пункту в адмінмежах Єрківської селищної ради» (том 1, а.с. 10), укладеному між сторонами Договорі оренди (пункт 1.1.), листах від 28.03.2014 №133/8101-21 (том 1, а.с. 14), від 02.10.2014 №775/01-01-14 (том 1, а.с. 17) та від 19.05.2015 №361/01-14 зазначає, що спірна земельна ділянка є земельною ділянкою водного фонду, що, згідно вищезазначених норм права, відповідає визначеній пунктом «є» частини 1 статті 19 Земельного кодексу України категорії земель - «землі водного фонду».

Таким чином, оскільки Земельний кодекс України не визначає окремо такого цільового призначення земель, як землі для рибогосподарських потреб, а матеріалами справи підтверджується, що спірна земельна ділянка за своїм цільовим призначенням належить до земель водного фонду, відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про аквакультуру», частин 1, 3, 4 статті 51 Водного кодексу України, п. «а» частини 3 статті 122 Земельного кодексу України надання її у користування на умовах оренди та, відповідно, укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди, належить до повноважень саме відповідача-1, а не відповідача-2, як про це зазначає скаржник у апеляційній скарзі.

З огляду на вищевикладене, оскільки позивач у відповідності до приписів статті 33 Закону України «Про оренду землі» та пункту 6.4. Договору оренди земельної ділянки водного фонду від 21.04.2004 своєчасно звернувся до відповідача-1 з метою продовження Договору, втім, протягом одного місяця після закінчення строку дії Договору від відповідача-1 не надійшло заперечень проти поновлення Договору оренди, позивач продовжує користуватись земельною ділянкою водного фонду після закінчення строку договору оренди і не повернув її відповідачеві та належним чином виконував свої обов'язки як орендаря та істотні умови договору не порушував, договір вважається поновленим на тих самих умовах і на той самий строк.

При цьому, з врахуванням встановленої законодавцем необхідності оформлення такого поновлення договору шляхом обов'язкового укладення додаткової угоди із уповноваженим керівником органу уповноваженим керівником органу виконавчої влади і без прийняття рішення цим органом про поновлення договору оренди землі, а також встановленого судом факту її неукладення у місячний строк, колегія суддів зазначає, що законні права позивача підлягають захистові шляхом визнання укладеною з відповідачем-1 додаткової угоди до цього договору про його продовження на той самий строк.

Враховуючи те, у даному випадку згідно пункту «а» частини 3 статті 122 Земельного кодексу України особою, уповноваженою надавати у власність або у користування землі за межами населених пунктів для ведення водного господарства є Катеринопільська районна державна адміністрація, судом першої інстанції правомірно відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог до відповідача-2 - Черкаської обласної державної адміністрації.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, а заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймає до уваги, оскільки останні не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Катеринопільської районної державної адміністрації є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Катеринопільської районної державної адміністрації на рішення Господарського суду Черкаської області від 05.11.2015 у справі №925/1117/15 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 05.11.2015 у справі №925/1117/15 залишити без змін.

Матеріали справи №925/1117/15 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

Б.В. Отрюх