ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.03.2016 Справа № 905/573/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.

при секретарі судового засідання Степаненко Д.І.,

розглянувши матеріали справи за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Одеська залізниця», м. Одеса

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОІМПЕКС», м. Селидове

про стягнення 72820,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1 за довіреністю №05/02/1 від 05.02.2016р.

Позивач, Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії «Одеська залізниця», м. Одеса звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОІМПЕКС», м. Селидове про стягнення штрафу у розмірі 72820,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13.11.2015р. зі станції Кривий Торець Донецької залізниці відповідач, згідно накладної №49929201 відправив сім вагонів з вантажем - вугілля камяне, зокрема у вагоні №56084965, на станцію Бурштин Львівської залізниці. При проходженні вагону станції Знамянка Одеської залізниці, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі вказаній відправником у накладній, у зв'язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 72820грн., який він просить стягнути з відповідача.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача 02.03.2016р. надав клопотання, в якому просив суд зменшити розмір штрафу з огляду на те, що останній провадить свою господарську діяльність на території м.Дзержинськ, Донецької області, яка знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, також зазначив, що невірно зазначена маса вантажу не повязана з безпекою руху та не заподіяла позивачу збитків або інших негативних наслідків. 23.03.2016р. надав уточнення до наданого клопотання, в якому просив зменшити суму нарахованого позивачем штрафу за неправильно зазначену масу вантажу до 0,5 розміру провізної плати, а саме до 7282,00 грн.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомленого представника відповідача у світлі приписів ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю Енергоімпекс (вантажовідправник), зі станції Кривий Торець Донецької залізниці на станцію Бурштин Львівської залізниці, відвантажило на адресу ДТЕК Бурштинська ТЕС ПАТ ДТЕК Західноенерго (вантажоодержувач) за залізничною накладною №49929201, вантаж вугілля камяне. При оформленні залізничної накладної №49929201 відповідачем у вагоні № 56084965 вказано масу вантажу: нетто 66400кг, тара 22200кг. Завантаження вантажу у вагон здійснювалось засобами відправника. Маса визначена на електронних вагах (150т), заводський №371.

При проходженні вагону №56084965 станції Знамянка Одеської залізниці, було здійснено контрольну перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вищезазначеному вагоні з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній №49929201.

Невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладній, засвідчено комерційним актом АА №032552/448/97 складеним 17.11.2015, в розділі Д якого зазначено: На поверхні вантажу захисне маркування не пошкоджене. В вагоні двері заварені, люка щільно закриті. Обєм кузова 73м3. Каток застосовувався. Просипання вантажу відсутнє. Слідів втрати та крадіжки вантажу не виявлено. Зважування вагона здійснене 17.11.2015 на тензометричних статичних вагонних вагах СВ-150000В2 ст. Знамянка Одеської залізниці (держповірка ваг 11.09.2015) працівником станції Івановим в присутності зам. ДС Кирилова. При зважуванні виявилось брутто 82000кг., тара з документа 22200кг., нетто 59800кг, що складає різницю ваги проти документа в сторону зменшення на 6600кг.

Крім того, відомості щодо розходження в масі вантажу визначеної відправником між масою вантажу визначеного залізницею після контрольного зважування, містяться в актах загальної форми №89839 від 16.11.2015 та №53264 від 16.11.2015р., складених станцією Знамянка Одеської залізниці

Факт зважування та розходження у масі вантажу підтверджується і протоколом зважування партії завантажених вагонів станції Знамянка Одеської залізниці, здійсненого 17.11.2015, відповідно до якого маса вантажу у вагоні №56084965 менша ніж зазначена у накладній.

Згідно технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ) вагонних ваг, тип тензометричні, заводський №, міжповірочний інтервал ЗВВТ становить 1 раз на 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками 1 раз на 6 місяців. 11.09.2015 була проведена державна повірка зазначених ваг.

На станції призначення (ст. Бурштин Львівської залізниці) був заповнений розділ Є комерційного акту АА №032552/448/97 складеного 17.11.2015, відповідно до якого, при переважуванні вантажу перевірки вантажу різниці між комерційним актом, складеним на станції Знамянка Одеської залізниці не виявлено.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором перевезення перевізник зобовязаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 37 Статуту залізниць України (далі Статут) встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно з ч.1 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до ст.122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно з абз.2 п.2.6 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (далі Правила № 644), маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.

Пунктом 5.5. Правил № 644 закріплено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Частиною 1 статті 118 Статуту встановлено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Позивачем за неправильно зазначену у залізничній накладній №49929201 масу вантажу у вагоні №56084965 нарахований штраф відповідачу в розмірі 72820,00 грн. Судом встановлено, що розмір суми штрафу відповідає вимогам ст.ст. 118, 122 Статуту.

Відповідно до ч.2 ст.233 ГК України, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

З огляду на те, що допущене відповідачем порушення не спричинило збитків для залізниці та іншим учасникам господарських відносин, а також враховуючи, що фактична маса вантажу виявилась меншою за масу вантажу, яка зазначена в накладній, що, в свою чергу, не створювало небезпеку на залізничному транспорті, то суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу частково та зменшує розмір штрафу до 0,5 провізної плати.

Крім того, судом прийнято до уваги, що Наказом Антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення, Донецька область визначена як район проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Водночас, судом зазначається, що, на підставі ст. 38 ГПК України, господарський суд витребоває докази за наявності відповідного клопотання, у разі неможливості самостійно надати докази сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоімпекс (85400, Донецька область, м.Селидове, вул. Миру, буд.34, ) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ) штраф у розмірі 7282,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоімпекс (85400, Донецька область, м.Селидове, вул. Миру, буд.34, ) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ) судовий збір в сумі 1378,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний 25.03.2016 р.

Суддя Ю.В. Бокова