ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.03.2016 р. Справа№ 914/3886/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк, м. Львів

до відповідача: Малого колективного підприємства - магазин Апельсин, м.Стебник, Дрогобицький район, Львівська область

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1, Дрогобицький район, с. Нове Село

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Мороз Н.В.

Суддя Петрашко М.М.

Суддя Кидисюк Р.А.

Представники: При секретарі М. Потикевич

Від позивача: ОСОБА_2

Від відповідача: ОСОБА_3

Від третьої особи: н/з

Суть спору:

Позовну заяву подано Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк», м.Львів до Малого колективного підприємства - магазин «Апельсин», м.Стебник, Дрогобицький район, Львівська область за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, Дрогобицький район, с. Нове Село про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заявою про уточнення позовних вимог від 10.03.2016р. №10-3/23481/4 позивач просить суд звернути стягнення на нерухоме майно, разом з усіма його приналежностями, а саме: нежиле приміщення загальною площею 122,2 (сто двадцять два цілих два десятих) кв.м., що знаходяться за адресою: Львівська обл., Дрогобицький р-н., м. Стебник, вул. Грушевського, 9 (девять), яке належить Малому колективному підприємству - магазин «Апельсин» на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 2003 року шляхом визначеним статтею 38 Закону України «Про іпотеку», п.п. 16, 19 іпотечного договору, а саме на підставі рішення суду шляхом продажу майна Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського 11, код СДРПОУ 19358632) від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі - продажу за початковою ціною 950384,40 гривень для чого забезпечити право Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського 11, код СДРПОУ 19358632) щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь - які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмету іпотеки, тощо) необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скерувати для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» за кредитним договором № КF 50467 від 01.07.2008р. в розмірі 63146,21 доларів США (шістдесят три тисячі сто сорок шість дол. США 21 цент), що = 1457504,51 грн. (один мільйон чотириста пятдесят сім тисяч пятсот чотири гривень 51 копійка), (по курсу НБУ станом на 05.11.2015р, становить: 1$ = 23,081425 грн.) та 14 666,79 грн. (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят шість гривень 79 копійок). Закріпити за Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» права управителя.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 13.11.2015р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 01.12.2015р.

Для об'єктивного та всестороннього вирішення спору, 01.12.2015р. розгляд справи відкладався з підстав, наведених у відповідній ухвалі суду.

Ухвалою суду від 17.12.2015р. залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 та відкладено розгляд справи на 12.01.2016р. Крім того, ухвалою суду від 17.12.2015р. відмовлено в задоволенні заяви (клопотання) ПАТ «ВіЕс Банк» про забезпечення позову. Строк вирішення спору продовжено та відкладено розгляд справи ухвалою суду від 12.01.2016р.

Ухвалою господарського суду від 26.01.2016р. призначено колегіальний розгляд справи в складі трьох суддів та відкладено розгляд справи на 23.02.2016р. Для всебічного, повного та об'єктивного вирішення спору, 23.02.2016р. розгляд справи відкладався з підстав, наведених у відповідній ухвалі суду. 10.03.2016р. продовжено строк вирішення спору до 12.04.2016р., розгляд справи відкладено на 31.03.2016р.

В судове засідання 31.03.2016р. представник позивача зявився, позовні вимоги підтримав повністю, позов просить задоволити відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 10.03.2016р.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти звернення стягнення на предмет іпотеки за початковою ціною визначеною іпотечним договором від 01.07.2008р. заперечив. Зокрема, зазначив, що ринкова вартість предмета іпотеки порівняно з 2008р. змінилась та є значно більшою. 30.03.2016р. на електронну адресу господарського суду надіслав клопотання про призначення екпертизи для обєктивного та повного розгляду справи та визначення вартості заставного майна.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила, причин неявки суду не повідомила. Вимог ухвал суду не виконала.

Судом встановлено:

01.07.2008р. між Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк» (Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» є правонаступником усіх прав та зобовязань Відкритого акціонерного товариства «Електрон Банк» (позивач, за договором - банк) та ОСОБА_1 (третя особа, за договором позичальник) був укладений кредитний договір №KF 50467.

З метою забезпечення виконання зобовязань між Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (позивач, за договором іпотекодержатель) та ОСОБА_3 колективним підприємством магазин «Апельсин» (відповідач, за договором іпотекодавець - майновий поручитель) укладено договір іпотеки від 01.07.2008р.

Як випливає з умов п.1. договору іпотеки, цей договір забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору №KF 50467 від 01.07.2008р., укладеного між іпотекодержателем та боржником - ОСОБА_1.

Згідно п.2 договору іпотеки, з метою повного та своєчасного виконання основного зобовязання (кредитний договір №KF 50467 від 01.07.2008р.) іпотекодавець майновий поручитель передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, разом з усіма його приналежностями, а саме: нежиле приміщення, загальною площею 122,2 кв.м., що знаходиться по вул. Грушевського, 9 в м. Стебник, м. Дрогобич, Львівської області. Загальна вартість нежилого приміщення згідно витягу з реєстру прав на нерухоме майно №19245942 від 19.06.2008р. КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» становить 645000,00 грн. (предмет іпотеки).

Згідно п.4 договору іпотеки передбачено, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь - якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами кредитного договору, а також відшкодувати витрати, повязані з предявленням вимоги за основним зобовязанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрати на утримання і збереження предмета іпотеки, витрати на страхування предмета іпотеки, збитки завдані порушенням основного зобовязання чи умов даного договору.

Відповідно до п.14 договору, право зверення стягнення на пердмет іпотеки виникає у іпотекодержателя з наступних підстав: а) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання, а саме: настання терміну виконання зобовязання боржника за кредитним договором, щодо повернення суми кредиту іпотекодержателю, тобто 01 липня 2023р.; у випадку затримки боржником щомісячної сплати процентів після настання строку їх сплати, у відповідності до умов кредитного договору; у інших випадках, передбачених кредитним договором та/або чинним законодавством України; б) у разі порушення іпотекодавцем обовязків (умов), встановлених іпотечним договором; в) у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця майнового поручителя або при ліквідації юридичної особи іпотекодавця - майнового поручителя.

Підставою для звернення до господарського суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 01.07.2008р. є невиконання боржником - ОСОБА_1 (третьою особою у даній справі) умов кредитного договору №KF 50467 від 01.07.2008р.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

У відповідності до ч.1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду повинна бути зазначена початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації

Згідно правової позиції Верховного суду України викладеної в Постанові від 27.05.2015р. у справі №6-61 цс 15 розяснено, положеннями частини першої статті 39 Закону «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Як зазначає Верховний суд України, виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону «Про іпотеку» судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України приходять до правового висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону (Постанова ВСУ від 27.05.2015р. у справі №6-61 цс 15).

Згідно приписів п.4.4.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014р. № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», якщо господарський суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, то в силу приписів статті 38, частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" у резолютивній частині рішення суду має бути встановлено та зазначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки. З урахуванням положення частини шостої статті 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а у разі відсутності такої згоди - на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Водночас господарський суд за необхідності може згідно із статтею 41 ГПК вирішити питання про призначення у справі відповідної судової експертизи. У випадку застосування процедури продажу предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, навіть за наявності згоди сторін щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки, початкова ціна такого продажу повинна бути встановлена на підставі висновку суб'єкта оціночної діяльності про оцінку майна, оскільки відповідно до частини другої статті 43 Закону України "Про іпотеку" початкова ціна продажу не може бути нижчою за 90 відсотків вартості майна, визначеної шляхом його оцінки.

Суд звертає увагу, що однією з позовних вимог є звернення стягнення на нерухоме майно, разом з усіма його приналежностями, а саме: нежиле приміщення загальною площею 122,2 кв.м., що знаходяться за адресою: Львівська обл., Дрогобицький р-н., м. Стебник, вул. Грушевського, 9, яке належить Малому колективному підприємству - магазин «Апельсин» на підставі договору купівлі-продажу від 26.12. 2003р. шляхом визначеним статтею 38 Закону України «Про іпотеку», п.п. 16, 19 іпотечного договору, а саме на підставі рішення суду шляхом продажу майна Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі - продажу за початковою ціною 950384,40 гривень.

Пунктом 7 договору сторонами визначено, за згодою між іпотекодавцем - майновим поручителем і іпотекодержатилем на підставі ст.18 Закону України «Про іпотеку» та згідно акту погодження договірної вартості предмету іпотеки, укладеного 01.07.2008р., між іпотекодавцем - майновим поручителем і іпотекодержатилем вартість предмету іпотеки за цим договором складає 950384,40 грн.

МКП - магазин Апельсин подано клопотання про призначення судової експертизи від 30.03.2016р. Відповідач посилається на норму ст. 39 Закону України «Про іпотеку», згідно якої у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що вартість спірного нерухомого майна суттєво збільшилась, оскільки договір іпотеки укладався в 2008р. та вартість предмету іпотеки визначалась станом на 2008р. Відтак, вважає, що тільки за умови проведення незалежних експертиз можна буде встановити реальну вартість майна, що передане в іпотеку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 41 ГПК України, для розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути розяснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи має бути доручено компетентним організаціям чи безпосередньо спеціалістам, які володіють необхідними знаннями.

Враховуючи заявлені позовні вимоги, предметом яких є звернення стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на майно згідно іпотечного договору, та заявлене клопотання відповідача, з метою всебічного, повного та обєктивного вирішення даного спору, суд дійшов висновку призначити судову будівельно-технічну (оціночно-будівельну) експертизу, для встановлення ринкової вартості предмета іпотеки за договором іпотеки від 01.07.2008р.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотання сторони або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 41, 79, 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Зупинити провадження у справі.

2. Призначити судову будівельно-технічну (оціночно-будівельну) експертизу.

3. Проведення експертизи доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (м. Львів, вул. Липинського, 54).

4. На вирішення експертизи поставити питання:

- Яка ринкова вартість нежитлового приміщення, загальною площею 122,2 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, 9, м. Стебник, м. Дрогобич, Львівської області?

5. Довести до відома осіб, які безпосередньо проводитимуть судову експертизу про відповідальність, передбачену Кримінальним кодексом України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову без поважних причин від виконання покладеного судом обовязку.

6. Витрати по проведенню експертизи покласти на відповідача.

7. Зобовязати МКП - магазин Апельсин забезпечити доступ експертів Львівського НДІ судових експертиз до предмета дослідження для проведення будівельно-технічної (оціночно-будівельної) експертизи.

8. Про поновлення провадження у справі сторони будуть повідомлені ухвалою суду.

Суддя Мороз Н.В.

Суддя Петрашко М.М.

Суддя Кидисюк Р.А.