КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"01" квітня 2016 р. Справа №30/380

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Рудченка С.Г.

Михальської Ю.Б.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 року

за скаргою Дочірнього підприємства "Ардал" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві у справі № 30/380 (суддя: Ващенко Т.М.)

за позовом Дочірнього підприємства "Ардал"

до 1.Державного підприємства "Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту "Льодовий стадіон", 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрсоцбудінвест"

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 року у справі №30/380 скаргу Дочірнього підприємства "Ардал" задоволено.

Визнано протиправними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І., що полягали у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №45559412 від 29.12.2015р.

Скасовано постанову №45559412 від 29.12.2015р. заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. про закінчення виконавчого провадження №45559412 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 15.03.10. № 30/380 про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" привести земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 9, кадастровий номер 8 000000000:79:392:0130 у придатний стан для її цільового використання, шляхом знесення самовільно збудованих на ній будівель, споруд та інших об'єктів нерухомості, демонтажу об'єктів рухомого майна і їх вивезення.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду першої інстанції від 25.02.2016р., Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні скарги.

У відповідності до ст. 91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Статтею 53 ГПК України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану ухвалу було винесено Господарським судом міста Києва 25.02.2016р., зокрема, у присутності представника апелянта.

Всупереч нормам Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга була направлена апелянтом до Господарського суду міста Києва згідно відтиску штемпеля «Укрпошта» на конверті лише 17.03.2016р., тобто з порушенням строку передбаченого ст. 93 ГПК України.

В доданому до апеляційної скарги клопотанні апелянт просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.02.2016р. по справі №30/380 та прийняти апеляційну скаргу до розгляду. Причину пропуску строку апелянт мотивує тим, що оскаржувану ухвалу суду було отримано ним лише 12.03.2016р., в зв'язку з чим він не міг скористатися своїм правом на подання апеляційної скарги у встановлені строки.

Наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини 1 статті 53 ГПК України.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску процесуального строку оцінити доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

За змістом ст. 53 ГПК України поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно нездоланними і пов`язаними з дійсно існуючими труднощами для своєчасного здійснення процесуальних дій.

Отже, наведена норма пов`язує можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини пропуску такого строку.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 53 ГПК України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах) (постанова Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України").

Дослідивши клопотання про відновлення строку для подання апеляційної скарги, а також існуючі норми чинного процесуального законодавства, судова колегія приходить до висновку про його необгрунтованість з огляду на наступне.

Відповідно до п.3.18 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом статті 87 ГПК надіслання повних рішень та ухвал сторонам, прокурору, третім особам, які були присутні в судовому засіданні, законом не передбачено (за винятком ухвали, в якій роз'яснюється рішення суду, що за змістом частини п'ятої статті 89 ГПК надсилається особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, якщо рішення суду роз'яснено за його заявою, незалежно від присутності зазначених осіб у судовому засіданні). Водночас ці сторони, прокурор, треті особи (які були присутні в судовому засіданні) мають право згідно з частиною другою статті 22 ГПК України знайомитися з відповідними процесуальними актами, знімати їх копії, а також заявляти клопотання про видачу їм належно засвідчених копій судових рішень.

Як зазначалось вище, оскаржувану ухвалу було винесено Господарським судом міста Києва 25.02.2016р., зокрема, у присутності представника апелянта.

Як свідчать матеріали справи, апелянт не скористався своїм правом передбаченим ч.2 ст.22 ГПК України, зокрема, щодо заявлення клопотання про видачу йому належно засвідчену копію оскаржуваної ухвали суду.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що апеляційну скаргу можна було подати відразу після оголошення оскаржуваної ухвали суду, а після отримання повного тексту останньої доповнити апеляційну скаргу, чого апелянтом зроблено не було.

Апелянтом відповідно до вимог ст.ст.33, 34 ГПУ України не надано належних та допустимих доказів того, що у нього існували об'єктивно непереборні, що не залежали від його волевиявлення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами обставини для своєчасного вчинення такої процесуальної дії, як звернення до суду з апеляційною скаргою.

Враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія не вбачає підстав для задоволення поданого клопотання та відмовляє в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 року у справі №30/380.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

В зв'язку з відмовою в поновленні строку на апеляційне оскарження апеляційна скарга не приймається судом і повертається скаржнику без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 53, 86, 91, 93, п.4 ч.1 ст.97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1.Відхилити клопотання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві про поновлення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.03.2016 року у справі №30/380.

2.Повернути Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2016р. у справі №30/380 та додані до неї матеріали.

3.Повернути Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві (03056, м.Київ, вул. Виборзька, 32) судовий збір в розмірі 1 378 (тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. сплачений за платіжною квитанцією №0.0.522193640.1 від 17.03.2016р.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді С.Г. Рудченко

Ю.Б. Михальська