ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016р. Справа№ 914/614/16

За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Західно Український центр Медсервіс, м. Львів

до відповідача: Червоноградська центральна міська лікарня, м. Червоноград, Львівська область

про стягнення 2 234,27 грн.

Суддя Ділай У.І.

За участі представників:

Від позивача: ОСОБА_1 представник (Довіреність б/н від 10.10.2014р.)

Від відповідача: не зявився

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811 ГПК України про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Західно Український центр Медсервіс, до відповідача: Червоноградська центральна міська лікарня про стягнення 2 234,27 грн.

Ухвалою суду від 04.03.2016р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 22.03.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні 22.03.2016р. позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та з посиланням на матеріали справи, надав для огляду оригінали документів долучених до матеріалів справи. Також подав заяву (вх. №11991/16) про те, що в провадженні господарського суду Львівської області не вирішувався даний спір, між тими ж сторонами про той же предмет.

Відповідач в судове засідання 22.03.2016р. явку повноважного представника не забезпечив, проте направив відзив (вх. №11764/16), в якому не погодився з позовними вимогами, просив відмовити в їх задоволенні, а також повідомив про неможливість забезпечити присутність повноважного представника, у звязку із відсутністю коштів на відрядження.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

18 листопада 2014 року господарським судом Львівської області винесено рішення у справі № 914/3820/14 про стягнення з Червоноградської центральної міської лікарні на користь Товариства з обмеженого відповідальністю „Західно-Український центр „Медсервіс" 7707,34 грн. основного боргу; 543,79 грн. 3% річних; 1279,41 грн. інфляційних втрат.

У позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю „Західно-Український центр „Медсервіс" (справа № 914/3820/14) заявляло про стягнення інфляційних втрат за період з січня 2013р. по вересень 2014р., а стягнення 3% річних за період з 07 червня 2012 року по 13 жовтня 2014 року.

01.12.2014р. на виконання рішення у справі № 914/3820/14 господарським судом Львівської області видано наказ.

Червоноградська центральна міська лікарня погасила заборгованість згідно рішення господарського суду Львівської області у справі № 914/3820/14 лише 31 березня 2015 року, що підтверджується копією платіжного доручення №124 від 31.03.2015р., долученою до матеріалів справи.

Спір виник внаслідок того, що відповідач виконав рішення суду щодо оплати заборгованості невчасно. Позивач звернувся до господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення з відповідача 107,05грн. трьох процентів річних від простроченої суми та 2127,22 грн. інфляційних втрат за період з 14 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року.

Відповідач у відзиві заперечив проти позовних вимог та зазначив наступне.

Відповідач є бюджетною установою, яка утримується за рахунок коштів місцевого бюджету. Кошторисом доходів і видатків Червоноградської центральної міської лікарні на 2014 рік не було передбачено видатків на оплату судових витрат та погашення заборгованості минулих періодів. Виділення додаткових коштів проводиться рішенням сесії Червоноградської міської ради. Відповідачем було надіслано лист на виділення додаткових коштів. Після процедури перезатвердження кошторисів, відповідач оплатив суму, згідно рішення господарського суду Львівської області у справі № 914/3820/14 від 18.11.2014р.

Згідно платіжного доручення № 124 від 31.03.2015р. (копія долучена до матеріалів справи) заборгованість оплачено в добровільному порядку без примусового виконання в органах державної виконавчої служби.

У відзиві відповідач покликається на позицію Верховного Суду України по аналізу практики застосування статті 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві з метою забезпечення однакового застосування законодавства у вирішенні справ зазначеної категорії, виявлення проблемних І спірних питань у судовій практиці. А саме, судам слід мати на увазі, що грошові зобов'язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК України, передбачають насамперед договірні правовідносини. Стаття 625 ЦК України регулює зобов'язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.

При прийнятті рішення суд виходить і наступного:

Факт порушення Червоноградською центральною міською лікарнею своїх зобовязань за договором встановлено рішенням господарського суду Львівської області від 18.11.2014р. у справі №914/3820/14.

В силу положень ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно із заявленими позовними вимогами позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 107,05грн. 3% річних та 2127,22 грн. інфляційних втрат за період з 14 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постановах Верховного Суду України від 08.11.2010 у справі N 4/719 та від 15.11.2010 у справі N 4/720 зазначено, що інфляційне нарахування на суму боргу та 3 % річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Указане відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 04.07.2011р. у справі N 13/210/10, від 24.10.2011р. у справі N 6-38цс11.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Зобовязання за договором відповідачем виконані в частині сплати сплати основного боргу в сумі 7707,34грн. лише 31.03.2015р., що підтверджується копією платіжного доручення №124, долученою до матеріалів справи.

Відтак, позовні вимоги ТзОВ Західно Український центр Медсервіс є правомірними.

Заперечення відповідача щодо відсутності коштів на оплату заборгованості судом не приймаються до уваги, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідач як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями та відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 N 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі „Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005р.).

Перевіривши розрахунок позивача, підстави та правильність нарахування суми інфляційних втрат та 3% річних за період з 14 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, судом встановлено, позовні вимоги про стягнення з відповідача 107,05грн. 3% річних та 2127,22 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4-3, 33, 43, 49, 82-84, 116 ГПК України , суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з Червоноградської центральної міської лікарні (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Івасюка, буд. 2, ідентифікаційний код 01996869) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Західно-Український центр Медсервіс (79057, м. Львів, вул. Антоновича, буд. 128, ідентифікаційний код 22334457) 107,05грн. 3% річних, 2127,22 грн. інфляційних втрат та 1378,00 грн. судового збору.

3.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 25.03.2016р.

Суддя Ділай У.І.