РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2016 р. Справа № 07/138-38.1

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Крейбух О.Г.

судді Демянчук Ю.Г. ,

судді Юрчук М.І.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Волинської області (суддя Костюк С.В.) від 11.02.2016 р. у справі № 07/138-38.1

за позовом ОСОБА_2 компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Державного комунального підприємства "Луцьктепло"

про стягнення 21 705 900 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року Державне комунальне підприємство «Луцьктепло» звернулось до господарського суду Волинської області з заявою (вх.01-59/142/15) про відстрочку виконання судового рішення господарського суду Волинської області від 13.10.2010 року у справі № 07/138-38.1 за позовом ОСОБА_2 компанії «Газ України» НАК «Нафтогаз України» до Державного комунального підприємства «Луцьктепло» про стягнення 21 705 900,00 грн. /т.6, а.с.42-46/.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 11.02.2016 року у справі № 07/138-38.1 (суддя Костюк С.В.) заяву Державного комунального підприємства «Луцьктепло» задоволено частково, відстрочено виконання рішення господарського суду Волинської області від 13.10.2010 року у справі № 07/138-38.1 до 01.05.2016 року /т.6, а.с.72-74/.

Позивач ОСОБА_3 компанія «Газ України» НАК «Нафтогаз України», не погоджуючись із даною ухвалою, звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Волинської області від 11.02.2016 року у справі № 07/138-38.1 скасувати та відмовити Державному комунальному підприємству «Луцьктепло» у наданні відстрочки виконання рішення суду у справі № 07/138-38.1 /т.6, а.с.79-82/.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує наступне:

- оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з порушенням приписів ст. 121 ГПК України, оскільки обставини на які посилається боржник у своїй заяві, зокрема тяжке фінансове становище не є винятковими та такими, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим;

- заборгованість заявника перед стягувачем виникла ще у 2010 році, і на протязі 5-ох років боржник так і не спромігся погасити цю заборгованість, що свідчить про зволікання останнім від виконання рішення суду.

- місцевим господарським судом прийнято до уваги доводи лише однієї сторони і не враховано інтересів позивача;

- судові рішення, які набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

Таким чином, на думку позивача, підстави для задоволення заяви боржника про відстрочку виконання рішення суду від 13.10.2010 року у справі № 07/138-38.1 відсутні.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.03.2016 року у справі № 07/138-38.1 апеляційну скаргу ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Демянчук Ю.Г., суддя Юрчук М.І. та призначено до розгляду на 23.03.2016 року /т.6 а.с.77-78/.

В судовому засіданні 23.03.2016 року представник відповідача ДКП «Луцьктепло» заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Позивач участі уповноваженого представника в судовому засіданні 23.03.2016 року не забезпечив, про причини неявки не повідомив. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, останній належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи /т.6, а.с.92/.

Оскільки ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.03.2016 року явка представників сторін в судове засідання 23.03.2016 року обовязковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника ОСОБА_2 компанії «Газ України» НАК «Нафтогаз України».

Статтею 101 ГПК України встановлено, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржувану ухвалу суду від 11.02.2016 року у даній справі слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Волинської області від 13.10.2010 року у справі № 07/138-38.1, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2010 року та постановою Вищого господарського суду України від 16.02.2011 року, позов ОСОБА_2 компанії «Газ України» НАК «Нафтогаз України» до Державного комунального підприємства «Луцьктепло» задоволено частково, стягнуто з Державного комунального підприємства «Луцьктепло» на користь ОСОБА_2 компанії «Газ України» НАК «Нафтогаз України» 20 411 734, 90 грн. /т.1, а.с.63-64/.

03.03.2011 року господарським судом Волинської області на виконання зазначених рішень судів видано відповідний наказ за № 07/138-1 /т.1, а.с.117/.

14.09.2011 року постановою старшого державного виконавця ВПВР ДВС України відкрито виконавче провадження № 28694996 з примусового виконання наказу № 07/138-1 від 03.03.2011 року /т.2, а.с.20/.

18.10.2011 року постановою державного виконавця ВПВР ДВС України зупинено виконавче провадження з примусового виконання наказу № 07/138-1, виданого 03.03.2011 року, на підставі п.15 ч.1 ст.37, ст.39 Закону України "Про виконане провадження», оскільки ДКП "Луцьктепло" внесено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" /т.2, а.с.21/.

15.01.2014 року постановою головного державного виконавця ВПВР ДВС України поновлено провадження з примусового виконання наказу № 07/138-1, на підставі ч.5 ст.39 Закону України "Про виконане провадження" у зв'язку з тим, що відповідно до п.3.4 ст.3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 01.01.2014 року /т.2, а.с.22/.

17.02.2014 року ухвалою господарського суду Волинської області у справі № 07/138-38.1 виконання рішення господарського суду Волинської області від 13.10.2010 року у справі № 07/138-38.1 відстрочено до 01.05.2014 року /т.1, а.с.238/.

Ухвала господарського суду Волинської області від 17.02.2014р. в апеляційному порядку не оскаржувалася.

28.03.2014 року постановою головного державного виконавця ВПВР ДВС України зупинено виконавче провадження з примусового виконання наказу № 07/138-1, виданого 03.03.2011 року, до 01.05.2014 року на підставі п.13 ч.1 ст.37, ст.39 Закону України "Про виконане провадження" /т.2, а.с.23/.

05.05.2014 року ухвалою господарського суду Волинської області у справі № 07/138-38.1 виконання рішення господарського суду Волинської області від 13.10.2010 року у справі № 07/138-38.1 відстрочено до 30.09.2014 року /т.2, а.с.37-40/.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.05.2014 року ухвалу господарського суду Волинської області від 05.05.2014 року зі справи №07/138-38.1 скасовано. Прийнято нове рішення. У задоволенні заяви Державного комунального підприємства "Луцьктепло" про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 13.10.2010 року у справі №07/138-38.1 до 31 грудня 2014 року - відмовлено /т.2, а.с.67-73/.

Постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 29.05.2014 року в касаційному порядку не оскаржувалася.

03.07.2014 року ухвалою господарського суду Волинської області у справі № 07/138-38.1 виконання рішення господарського суду Волинської області від 13.10.2010 року у справі № 07/138-38.1 відстрочено до 31.12.2014 року /т.2, а.с.124-125/.

Ухвала господарського суду Волинської області від 03.07.2014р. в апеляційному порядку не оскаржувалася.

13.01.2015 року постановою головного державного виконавця ВПВР ДВС України повторно зупинено виконане провадження з примусового виконання наказу № 07/138-1, виданого 03.03.2011р., на підставі п.15 ч.1 ст.37, ст.39 Закону України "Про виконане провадження", оскільки ДКП "Луцьктепло" внесено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". Відповідно до п.3.4. Закону України "Про заходи, направлені на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного" від 23.06.2005 р. № 2711-ІУ, процедура погашення заборгованості паливно-енергетичного комплексу діє до 01.01.2016 р. (виписка з реєстру підприємств ПЕК № 57/80 від 18.08.2014 р.) /т.2, а.с.145/.

25.08.2015 року ухвалою господарського суду Волинської області у справі № 07/138-38.1, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 21.10.2015 року, виконання рішення господарського суду Волинської області від 13.10.2010 року у справі № 07/138-38.1 відстрочено до 01.01.2016 року /т.2 а.с.159-161/.

Постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 21.10.2015 року в касаційному порядку не оскаржувалася.

06.10.2015 року постановою головного державного виконавця ВПВР ДВС України поновлено виконавче провадження з примусового виконання наказу № 07/138-1 від 03.03.2011 р. на підставі ч.5 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що згідно п.3.4 ст.3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливо-енергетичного комплексу» процедура погашення заборгованості підприємствами паливно - енергетичного комплексу діє до 01.09.2015р., крім ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", що має стратегічне значення для енергетичної безпеки держави, для якого процедура погашення заборгованості діє до 01.01.2016 року /т.3, а.с.248/.

10.12.2015 року ДКП «Луцьктепло» знову звернулось з заявою відповідно до ст.121 ГПК України про відстрочку виконання рішення строком до 31.12.2016 року. В обґрунтування заяви, відповідач вказував на обставини, що ускладнюють виконання рішення суду, які зумовлені причинами, що не залежать від нього. /т.6, а.с. 42-46/.

За результатом розгляду вищевказаної заяви, господарським судом Волинської області прийнято оскаржувану ухвалу від 11.02.2016 року, якою відповідачу ДКП «Луцьктепло» надано відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 13.10.2010 року у справі № 07/138-38.1 до 01.05.2016 року.

Суд першої інстанції приймаючи вищевказану ухвалу виходив з того, що на підприємстві ДКП «Луцьктепло» склалась складна економічна ситуація, яка виникла у звязку зі збитковістю послуг з теплопостачання. Зокрема однією з причин тяжкого економічного стану відповідача є дефіцит коштів, пов'язаний з постійними неплатежами споживачів за надані спожиті послуги. Зі сторони підприємства-боржника вживаються всі можливі заходи для стабілізації та забезпечення сталого функціонування підприємства в умовах зростання кризових явищ, вишукуються способи погашення існуючої кредиторської заборгованості.

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно частини 2 статті 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Колегія суду зауважує, що відповідно до част.1, 3 ст.121 Господарського процесуального кодексу України: при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання; про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку; в необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також, не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Рівненський апеляційний господарський суд, звертає увагу на те, що відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України № 9 від 17 жовтня 2012 року, господарський суд на підставі статті 121 Господарського процесуального кодексу України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі-рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує наступне.

Згідно із пунктом 7.1.1 даної постанови Пленуму Вищого господарського суду України, відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Як вбачається з пункту 7.2 постанови Пленуму ВГСУ, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом; при цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення; проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Відповідно до пункту 7.6 згаданої постанови Пленуму ВГСУ, частина третя статті 121 Господарського процесуального кодексу України вимагає від господарського суду винесення ухвали про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку його виконання. Відповідна ухвала може бути оскаржена в апеляційному та в касаційному порядку. За відсутності підстав для вчинення зазначених процесуальних дій господарський суд виносить ухвалу про відмову відповідно у відстрочці або розстрочці виконання рішення, у зміні способу і порядку його виконання.

Поряд з тим, колегія суддів відзначає, що згідно з пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження №14 від 26 грудня 2003 року, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання, суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 121 Господарського процесуального кодексу України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Аналіз наведеного вище свідчить про те, що відстрочка або розстрочка виконання рішення суду чи зміна способу його виконання можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Крім цього, повинні враховуватись інтереси сторін, їх матеріальний стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України і за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, має право відстрочення виконання рішення. Тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Як вбачається зі змісту заяви боржника Державного комунального підприємства «Луцьктепло» про відстрочку виконання рішення суду, вона обґрунтована тим, що на підприємстві склалась дуже складна економічна ситуація, яка виникла у звязку зі збитковістю послуг з теплопостачання.

Зокрема, довідкою Державного комунального підприємства «Луцьктепло» за № 6668/08 від 03.12.2015 року підтверджується, що станом на 01.11.2015 року дебіторська заборгованість за послуги з теплопостачання перед підприємством становить 72677,1 тис. грн., в т.ч. міський бюджет 52,6 тис. грн., державний бюджет 665,7 тис. грн., обласний бюджет 14,3 тис.грн., інші споживачі 4392,1 тис. грн., населення 45272,6 тис. грн., пільги та субсидії 1973,1 тис. грн., інша поточна заборгованість 20306,7 тис. грн. Крім того, заборгованість державного бюджету з різниці в тарифах становить 11519,6 тис. грн. /т.6, а.с.47/

За період часу з 01.01.2010 року по 01.11.2015 року Державним комунальним підприємством "Луцьктепло" було пред'явлено до виконання в органи ДВС судових рішень про стягненню боргів з фізичних осіб на суму 39284,2 тис.грн., фактично стягнуто через органи виконавчої служби з фізичних осіб-боржників 5433,5 тис. грн. (інформаційна довідка по роботі з боржниками долучена до матеріалів заяви) /т.6, а.с.48/.

Тяжкий фінансовий стан відповідача підтверджує надана бухгалтерська довідка за № 6668/08 від 03.12.2015 року, відповідно до якої вбачається, що кредиторська заборгованість підприємства-боржника станом на 01.11.2015 року складає 141 266,9 тис. грн. в тому числі: 65645,4 тис. грн. заборгованості перед НАК "Нафтогаз України", 24175,9 тис. грн. перед ДК "Газ України", 2473,3 тис. грн. перед ПАТ "Волиньобленерго", 4016,3 тис. грн. перед КП "Луцькводоканал", 28209,9 тис. грн. перед ТОВ "Східноєвропейська теплогенеруюча компанія", 726,4 тис. грн. заборгованості перед АТ "СКФ "Україна", 5851,0 тис. грн. заборгованості по заробітній платі, 5254,4 тис. грн.. заборгованості по сплаті податків (ЄСВ, ПДФО), 4914, 3 - інша поточна заборгованість /т.6, а.с.49/.

Обсяг заборгованості Державного бюджету з різниці в тарифах, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися або погоджувалися відповідними органами державної влади за січень-вересень 2015 року становить 11 519,6 тис.грн., що підтверджується витягом з протоколу № 1 від 09.11.15р. комісії з узгодження обсягу заборгованості з різниці в тарифах /т.6, а.с.52-54/.

Станом на 30 вересня 2015 року непокриті збитки підприємства склали 69 681 тис.грн., що підтверджується балансом та звітом про фінансовий стан /т.6, а.с.55/.

Окрім цього, відповідач зазначає, що усі грошові кошти, які надходять на поточні рахунки ДКП "Луцьктепло" зі спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником газу, самостійно перераховуються банком в автоматичному режимі згідно з порядком розподілу коштів, затвердженим Кабінетом Міністрів України, виключно на рахунок гарантованого постачальника (ПАТ НАК Нафтогаз України), теплогенеруючої організації, теплопостачальної організації, теплотранспортуючої організації. Лише тими коштами, які залишилися після розподілу та відрахування на користь гарантованого постачальника газу, підприємство може розпоряджатися.

Також відповідач вказує, що важке фінансово-економічне становище підприємства зумовлене затвердженими національним регулятором тарифами на теплову енергію, які всупереч вимогам статті 20 Закону України "Про теплову енергію" не забезпечують відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, тобто не відшкодовують дійсних фактичних затрат, понесених підприємством.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи колегія суддів зазначає, що відповідач є комунальним підприємством, яке створено для задоволення потреб споживачів, у тому числі, населення та державних органів в теплопостачанні у вигляді опалення та гарячого водопостачання. Підприємство не уповноважене чинним законодавством самостійно встановлювати тарифи, які відповідають витратам за надання послуг.

Матеріалами справи підтверджується, що на підприємстві боржника склалось важке фінансове становище, однією із причин тяжкого економічного стану відповідача є дефіцит коштів, пов'язаний з несвоєчасною оплатою наданих послуг населенню.

Зі сторони відповідача Державного комунального підприємства «Луцьктепло» вживаються заходи по стягненню заборгованості з боржників. Однак, вжиті заходи з незалежних від боржника причин не призводять до повного погашення дебіторської заборгованості.

Важке фінансове становище відповідача підтверджується також, копією звіту про фінансові результати за 9 місяців 2015 року, згідно якого збитки Державного комунального підприємства «Луцьктепло» становлять 32 021 тис. грн., в той час згідно звіту про фінансові результати за 9 місяців 2015 року ОСОБА_3 компанія «Газ України» НАК «Нафтогаз України» отримала чистий фінансовий результат у вигляді прибутку в розмірі 1898009 тис. грн. /т.6, а.с.66-67/.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014р. «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу» (з наступними змінами та доповненнями) постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, регулюється порядок перерозподілу коштів отриманих Державним комунальним підприємством «Луцьктепло» без згоди на це відповідача.

Залишок грошей, що залишається у відповідача згідно встановлених нормативів розподілу грошей затверджених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг незначний. При цьому, відповідачу потрібні гроші на виплату заробітної плати робітникам та на підтримання технологічного процесу виробництва теплової енергії та водопостачання, виконати податкові зобовязання перед бюджетом, існує несвоєчасне отримання оплати від населенням за спожиті комунальні послуги, тому примусове стягнення не дасть очікуваного результату, а тільки погіршить становище відповідача, що може привести до його банкрутства та зупинення усього технологічного процесу виробництва комунальних послуг.

Також варто зазначити, згідно абз.2 п.25 Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладені спеціальні обовязки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 року № 217, у разі не включення нормативів до реєстру нормативів у строк, визначений у пункті 12 цього Порядку, кошти, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті відповідними теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, перераховуються уповноваженим банком на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обовязками.

Згідно даних відповідача, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, не включила нормативи Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до реєстру нормативів на лютий 2016 року. У звязку із цим, усі кошти, які надходили від споживачів на спеціальні рахунки, упродовж лютого місяця 2016 року перераховувалися в повному обсязі на рахунок ОСОБА_2 компанії «Газ України» НАК «Нафтогаз України», що підтверджується довідкою АТ «Ощадбанк» за № 16-4113 від 10.02.2016 року.

Субвенції, які надаються державою, не мають постійного чинного правового механізму з компенсації витрат з різниці в тарифах на теплову енергію, тому виплата такої компенсації та строки виплати у повній мірі залежать від своєчасного внесення законодавчим органом таких витрат до Закону України «Про Державний бюджет на кожний рік»; від фінансування в даному бюджетному році у повному обсязі цих витрат згідно з витратами, передбаченими Законом України «Про державний бюджет»; від строку виконання виконавчими органами влади обов'язків по перерахуванню закладених витрат бюджету у вигляді субвенцій до отримувачів.

Державне комунальне підприємство «Луцьктепло» є важливим та значимим підприємством, оскільки надає послуги з теплопостачання та водопостачання населенню м.Луцька. Примусове стягнення боргу у період опалювального сезону, може призвести до його зриву, що негативно позначиться на якості послуг, що надаються відповідачем та соціальної напруженості серед споживачів.

Враховуючи диспозитивність статті 121 ГПК України щодо повноважень суду при відстроченні виконання рішення, наявність реальних доказів, що підтверджують тяжкий фінансовий стан відповідача та їх виключний характер, наявність обставин, що унеможливлюють своєчасне виконання рішення, а також те, що виконання даного рішення приведе до негативних наслідків для боржника припинення діяльності його підприємства щодо забезпечення потреб споживачів у тому числі населення та державних органів в теплопостачанні у вигляді опалення та гарячого водопостачання, і як наслідок унеможливить виконання рішення взагалі, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відстрочки виконання рішення господарського суду Волинської області від 13.10.2010р. у справі № 07/138-38.1 до 01.05.2016р.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апелянта викладені в апеляційні скарзі, спростовуються аналізом суду обставин справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у звязку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала господарського суду Волинської області від 11.02.2016р. по справі №07/138-38.1 має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Волинської області від 11.02.2016 р. у справі № 07/138-38.1 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 07/138-38.1 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Юрчук М.І.