РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016Справа №910/845/16

За позовомПублічного акціонерного товариства "Смілянський машинобудівний завод"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплектінвест"
простягнення 31 981,79 грн
Суддя Ярмак О.М.

За участю представників:

від позивачаФілатов С.М. (представник за довіреністю від 27.01.2016 № 43)
від відповідачане з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Смілянський машинобудівний завод" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплектінвест" про стягнення з нього 31 981,79 грн заборгованості за договором поставки № АП-0500 від 31.08.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/845/16 та призначено розгляд справи на 23.02.2016.

Ухвалою від 23.02.2016 розгляд справи відкладено судом на 22.03.2016.

16.03.2016 позивачем подано до суду клопотання про подання витребуваних документів.

В судове засідання 22.03.2016 з'явився представник позивача.

Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та інші документи на підтвердження своєї правової позиції не подав, позовні вимоги не спростував. Про дату, час та місце судового засідання у справі відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертом повернення ухвали від 23.02.2016 з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення.

Оскільки відповідач вважається таким, що повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подав, з метою уникнення порушення процесуальних строків розгляду спору, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача обґрунтував позовні вимоги, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Що стосується вимоги позивача про накладення арешту на фінансові рахунки відповідача в ПАТ "Сбербанк Росії", викладеної у прохальній частині позовної заяви, то суд відмовляє у задоволенні вказаної вимоги з підстав її необґрунтованості та недоведеності належними доказами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31.08.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплектінвест" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Смілянський машинобудівний завод" (покупець) укладено договір поставки № АП-0500 (далі - Договір поставки), згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов'язаний передати у власність, а покупець прийняти та оплатити на умовах викладених в даному Договорі, металопрокат (товар), сортамент, кількість та ціна якого вказані у специфікаціях, оформлених як додатки до даного Договору, які є його невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 3.1 Договору поставки ціна на товар встановлюється за домовленістю між постачальником та покупцем, з урахуванням ПДВ вказується у рахунках та інших супровідних документах.

Згідно з п. 3.4 Договору поставки оплата всієї вартості товару, вказаного в рахунку, здійснюється шляхом 100% передплати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 2 банківських днів з моменту виставлення рахунку.

У п. 4.2 Договору поставки сторони погодили, що строк поставки товару - протягом 10 робочих днів після 100% передплати. Інші строки поставки окремих партій товару узгоджуються сторонами у специфікаціях до цього Договору.

Згідно з п. 5.1 Договору поставки товар приймається покупцем відповідно до видаткової накладної.

У п. 6.1 Договору поставки визначено обов'язок постачальника передати покупцю товар, погоджений сторонами, в строк та на умовах, передбачених даним Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.08.2015 постачальником було виставлено покупцю рахунок на оплату № 1680, за яким визначено загальну суму товару в розмірі 39 411,72 грн.

17.09.2015 позивачем було перераховано відповідачу 39 411,72 грн як передплату за товар за вказаним рахунком, що підтверджується долученим до справи платіжним дорученням № 2170 від 17.09.2015 та не спростовано відповідачем.

Натомість, як вбачається з видаткової накладної № 125 від 18.09.2015 відповідач поставив позивачу товар в кількості та асортименті меншому від визначеного рахунком.

Надалі позивач звернувся до відповідача з претензією № 0844 від 24.09.2015, в якій просив повернути кошти у сумі 31 981,79 грн у зв'язку з недопоставкою товару. Відповіді на указану претензію позивачем отримано не було.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу вимог ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитись від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частиною 2 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю, а у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно, тобто, або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

З аналізу кількості та асортименту товару, що вказані у оплаченому позивачем рахунку та видатковій накладній судом встановлено, що відповідач дійсно поставив не увесь оплачений позивачем товар, вартість якого складає 31 981,79 грн, а доказів його поставки або ж повернення сплачених за нього грошових коштів відповідачем в матеріали справи подано не було.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку відповідача, враховуючи те, що станом на даний час постачальник поставку товару на користь покупця не здійснив, грошових коштів у вигляді попередньої оплати покупцю не повернув, обґрунтованих пояснень причин свого прострочення не надав, позовні вимоги про стягнення з відповідача 31 981,79 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору за подання позовної заяви відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та у розмірі, передбаченому ст. 4 Закону України "Про судовий збір", покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплектінвест" (03194, м. Київ, бул. Кольцова, 17, прим. 5, ідентифікаційний код 39764855) на користь Публічного акціонерного товариства "Смілянський машинобудівний завод" (20700, Черкаська обл., м. Сміла, вул. Леніна, 37, ідентифікаційний код 14313725) 31 981 (тридцять одну тисячу дев'ятсот вісімдесят одну) грн 79 коп. попередньої оплати та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.М. Ярмак

Повне рішення складено: 28.03.2016