РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2016 р. Справа № 06/19-68

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Гудак А.В.

суддів Сініцина Л.М.

при секретарі судового засідання Нагорному В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області на ухвалу господарського суду Волинської області від 11.02.16 р.

за скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до

Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області

Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області

на протиправну бездіяльність у справі № 06/19-68

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Горохівської міської ради

про стягнення 339 500 грн.

за участю представників сторін:

стягувач - ФОП ОСОБА_1

від ДВС Турчинський В.Є., представник, довіреність у справі

боржник - не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 11.02.2016 р. у справі № 06/19-68 (суддя Дем"як В.М.) скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області по виконанню постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.2008р. по справі №06/16-68. В задоволенні скарги до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області відмовлено.

Задовольняючи скаргу, місцевий господарський суд керувався положеннями ч.2 ст. 19,124 Конституції України, ст.ст. 1,11,13,25,30,27,62 Закону України "Про виконавче провадження" та прийшов до висновку, що відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області не призвів до своєчасного та в повній мірі виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.2008 р. у справі № 06/16-68 та виданого наказу № 06/19-1 від 05.09.2008 р. Суд зазначив, що невиконання рішення суду через відсутність коштів у бюджетному фінансуванні Горохівської міської ради не може бути виправдана. Також встановлено, що стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Волинської області від 11.02.2016р, скаржник звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, необ'єктивною, а відтак такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального права та такою, що підлягає до скасування з огляду на наступне.

Так, на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області перебував наказ господарського суду Волинської області від 05.09.2008р. № 06/19-1 про стягнення з Горохівської міської ради на користь ОСОБА_1 коштів, на виконання якого було проведено ряд виконавчих дій.

В подальшому, між відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області та Волинською філією ТОВ "Торговий дім Еліт Сервіс" 08.09.2011р. укладено договір № 03-0089/11 про надання послуг по реалізації і проведенню аукціону з реалізації арештованого рухомого майна.

Оскільки зазначене майно не було реалізовано на аукціоні, відповідно до ст.62 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області 18.10.2011р. проведено переоцінку зазначеного майна, відповідно до п.4.1. Правил комісійної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків України від 13.03.1995р. № 37 на 25 %.

17.11.2011р. державним виконавцем проведено огляд арештованого майна боржника та встановлено, що майно є в наявності Горохівської міської ради та використовується належним чином, про що складено акт державного виконавця.

28.11.2011р. державним виконавцем відділу за участю представника торгуючої організації проведено додаткову переоцінку нереалізованого майна на 10 %.

Враховуючи те, що стягувач виявив бажання залишити за собою частину нереалізованого арештованого майна, що належить Горохівській міській раді, в рахунок погашення боргу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалось на реалізацію, а саме: автомобіль ВАЗ 21043, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, універсал, номер кузова НОМЕР_2 вартістю 27136,00 грн., автомобіль ВАЗ 21074, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, седан, номер кузова НОМЕР_4 вартістю 28710,00 грн. та факс "Панасонік" (б/в) - 1 шт. вартістю) 780,00 грн. на загальну суму 56626,00 грн., то актами державного виконавця від 05.04.2012р. та від 29.05.2012р. зазначене майно передано стягувачу в рахунок погашення боргу на суму 56626,00 грн.

Оскільки іншого майна, на яке можливо звернути стягнення не виявлено, державним виконавцем 14.09.2012р. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження". Залишок заборгованості становив 252102,85 грн.

В подальшому, на адресу відділу 02.10.2012р. надійшла заява ОСОБА_1 щодо прийняття до виконання наказу господарського суду Волинської області № 5004/369/12-1 про стягнення з Горохівської міської ради на користь ФОП ОСОБА_1 81283,93 грн., з них 3% річних - 21028,93 грн. та 60255 грн. інфляційних витрат, а також 1626,00грн. витрати по оплаті судового збору. Крім цього, 15.10.2012р. ОСОБА_1 повторно пред'явлено до виконання наказ господарського суду № 06/19-1 від 05.09.2008р. про стягнення з Горохівської міської ради Волинської області на користь ФОП ОСОБА_1 309 000 грн. з розстрочкою виконання рішення терміном на один рік рівними щоквартальними виплатами з дати набрання чинності рішенням суду. В подальшому, 04.10.2012р. та 17.10.2012р. державним виконавцем відділу, керуючись статтями 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження", відкрито виконавчі провадження по виконанню вищезазначених виконавчих документів та з метою встановлення майнового стану боржника державним виконавцем відділу направлено відповідні запити до органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна. 12.02.2013р. державним виконавцем відділу описано та арештовано майно Горохівської міської ради, а саме: пам'ятник - погруддя Т.Г.Шевченка, що знаходиться біля адміністративного приміщення по вул. Шевченка, 17 м. Горохів Волинської області. 19.02.2013р. керуючись ст.13 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем відділу винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

30.04.2013р. державним виконавцем направлене повідомлення сторонам виконавчого провадження про оцінку зазначеного описаного майна.

Оскільки 15.08.2013р. зазначене майно не було реалізовано на аукціоні, відповідно до ст.62 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем відділу за участю представника Волинської філії ТОВ "Укрспецторггруп" проведено переоцінку зазначеного вище майна на 30 %.

Згідно повідомлення ТОВ "Укрспецторггруп" № 175 від 04.09.2013р. реалізація арештованого рухомого майна Горохівської міської ради, а саме: пам'ятника-погруддя Т.Г.Шевченка, не відбулась у зв'язку із відсутністю зареєстрованих покупців, а тому державним виконавцем проведено повторну оцінку зазначеного майна на 50%.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.62 Закону України "Про виконавче провадження", стягувачу запропоновано протягом 15 днів з моменту отримання даного листа вирішити питання щодо залишення за собою нереалізованого майна. Повідомлення стягувача щодо бажання залишити за собою нереалізоване майно на адресу відділу не надходило.

Враховуючи те, що іншого майна, на яке за законом можна звернути стягнення у боржника не виявлено, державним виконавцем 30.12.2014р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

ОСОБА_1 19.03.2015р. повторно пред'явлено до виконання наказ господарського суду № 06/19-1 від 05.09.2008р.

19.03.2015р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню вищезазначеного виконавчого документа.

06.04.2015р. винесено постанову про арешт коштів боржника, а також постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Крім того, з метою встановлення майнового стану боржника державним виконавцем направлено відповідні запити до органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна.

Зокрема встановлено, що боржником відкриті рахунки у ГУ ДКСУ у Волинській області, на які державним виконавцем 06.04.2015р. накладено арешт.

На адресу відділу 21.04.2015р. надійшов лист ГУ ДКСУ у Волинській області, у якому зазначено, що постанови про арешт коштів повертаються без виконання, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року №45 внесено зміни до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845. У новій редакції вищевказаного Порядку та в інших чинних нормативних документах України відсутній механізм виконання органами Казначейства постанов про арешт коштів боржників, рахунки яких відкриті в органах Державної казначейської служби.

Згідно акту державного виконавця від 02.09.2015р. інше майно, на яке за законом можна звернути стягнення, у Горохівській міській раді відсутнє.

В порядку п.2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем 26.11.2015р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

З огляду на здійсненний перелік виконавчих дій та заходів, що здійснювались при виконанні наказу господарського суду № 06/19-1 від 05.09.2008р.; про стягнення з Горохівської міської ради Волинської області на користь ФОП ОСОБА_1 боргу, апелянт вважає, що державним виконавцем вживались вичерпні заходи, спрямовані на виконання рішення суду, проте у зв'язку з відсутністю належного фінансування Горохівської міської ради, а також відсутності майна, на яке за законом можливо звернути стягнення, рішення суду виконати не було можливості.

Скаржник вважає, що визнання протиправною бездіяльності державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області при виконанні даного рішення суду є неправомірною.

Просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 11.02.2016р. у справі № 06/19-68 та постановити судове рішення, яким у задоволені скарги ФОП ОСОБА_1 відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 вказує, що оскаржувана ухвала прийнята у відповідності до чинного законодавства України. Зазначає, що 20.05.2011р. наказ переданий до відділу примусового виконання рішень. 14.09.2012р. державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Вважає, що державним виконавцем не дотримано вимоги положень п.5,6 ч.3 ст.11,52, п.16 ч.3 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, на думку ФОП ОСОБА_1 виконовець не проводив дії щодо отримання відповідних пояснень, які б встановлювали причини та підстави невиконання боржником рішення суду.

15.10.2012 р. ним повторно пред'явлено наказ до виконання.

17.10.2012р. головним державним виконавцем відкрито виконавче провадження,а 30.12.2014 р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Вказує, що за даний період рішення про стягнення з Горохівської міської ради заборгованості за надані послуги виконане в повному обсязі не було. Це спричинено бездіяльністю посадової особи Управління державної виконавчої служби. За вказаний період державним виконавцем було лише описане та арештоване майно Горохівської міської ради, а саме: пам'ятник - погруддя Т.Г. Шевченка. Державним виконавцем не проведено інших можливих виконавчих дій (арешт коштів, арешт іншого майна боржника, вжиття заходів передбачених Законом України "Про виконавче провадження" ).

19.03.2015р. ним повторно пред'явлено наказ до виконання, і 19.03.2015р. головним державним виконавцем Турчинським В.Є. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

ФОП ОСОБА_1 у відзиві вказує, що 04.07.2013 р. внесено зміни до Закону України "Про виконавче провадження", зокрема визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Разом з тим, державний виконавець не повідомив про дані зміни в законодавстві та виніс Постанову про повернення виконавчого документа лише в листопаді 2015 року, мотивувавши повернення недоліками в законодавстві.

Вказує, що боржник є державним органом і бюджетною установою, наказ суду з липня 2013 року мав виконуватися органами казначейства відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників. Просить врахувати, що у зв'язку із бездіяльністю виконавця дані положення були проігноровані.

Незважаючи на зміни в законодавстві України, що регулюють відносини в даній сфері, виконавче провадження залишалось відкритим, а він, як стягувач, не був проінформований про право на звернення з виконавчим документом до органів, що здійснюють казначейське обслуговування державних органів.

З огляду на зазначене вважає, що в даному випадку головний державний виконавець бездіяв та не зважав на норми законодавства, що прямо вказують на обов'язок відмовити у відкритті виконавчого провадження.

Просить ухвалу господарського суду Волинської області від 11.02.2016 р. у справі № 06/19-68 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні представник апелянта Турчинський В.Є. вимоги апеляційної скарги підтримав, просить ухвалу господарського суду Волинської області від 11.02.2016р. у справі № 06/19-68 скасувати.

ФОП ОСОБА_1 в судовому засіданні просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник боржника в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та заздалегідь, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 66,т.2).

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки боржник - Горохівська міська рада належним чином повідомлялась про час та місце апеляційного перегляду справи, враховуючи обмеженість строків вирішення спору, явка боржника обов'язковою не визнавалась, судова колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та визнала за можливе розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст. 102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Згідно ч.5 ст.106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення представника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області та стягувача , обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскаржуваної ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що з 20 травня 2011 року на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області перебував наказ господарського суду Волинської області від 05.09.2008р. № 06/19-1 про стягнення з Горохівської міської ради на користь ФОП ОСОБА_1 коштів (а.с.18 т.1).

У даному виконавчому провадженні було здійснено такі виконавчі дії:

26.05.2011р. керуючись ст.13 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем відділу винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

22.07.2011р. на адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області надійшли звіти про оцінку майна, належного Горохівській міській раді.

22.07.2011р. державним виконавцем направлено сторонам виконавчого провадження повідомлення про результати оцінки майна боржника.

01.09.2011р. державним виконавцем надіслано заявку на реалізацію арештованого майна Горохівської міської ради до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області.

Згідно протоколу № 31 від 06.09.2011р. засідання конкурсної комісії щодо визначення спеціалізованих організацій, які будуть здійснювати реалізацію арештованого майна, ТОВ "Торговий дім Еліт Сервіс" визнано переможцем конкурсу.

08.09.2011р. між відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області та Волинською філією ТОВ "Торговий дім Еліт Сервіс" укладено договір №03-0089/11 про надання послуг по реалізації і проведенню аукціону з реалізації арештованого рухомого майна.

12.10.2011р. надійшов лист ТОВ "Торговий дім Еліт Сервіс", у якому зазначено, що аукціон з реалізації арештованого рухомого майна Горохівської міської ради, а саме: автомобіль марки "ВАЗ 21043", реєстраційний номер НОМЕР_6; автомобіль марки "ВАЗ 21074", реєстраційний номер НОМЕР_7; промислові товари (самовар, телевізор, системний блок з процесором 5220, друкарська машинка Роботрон 202, системний блок з процесором 5220, факс Панасонік, монітор 17" Самтрон 76е, системний блок з процесором Селерон 1,7 ГГц, системний блок з процесором Селерон 1,7 ГГц, системний блок з процесором Селерон 1,7 ГГц, монітор ЬО 17", принтер, монітор ЬО 17", монітор 17" Самсунг, системний блок з процесором Аслон, системний блок з процесором Аслон, принтер КАНОН МП 160 та електрокамін - 1шт.), не відбувся у зв'язку із відсутністю зареєстрованих покупців.

Оскільки зазначене майно не було реалізовано на аукціоні, 18.10.2011р. відповідно до ст.62 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем проведено його переоцінку , відповідно до п.4.1. Правил комісійної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків України від 13.03.1995р. № 37 на 25 %.

17.11.2011р. державним виконавцем проведено огляд арештованого майна боржника та встановлено, що майно є в наявності Горохівської міської ради та використовується належним чином, про що складено акт.

Згідно протоколу № 03-0089/11-3 від 21.11.2011р. проведення аукціону з реалізації арештованого майна, що належить Горохівській міські раді, був реалізований електрокамін б/в за ціною 46 грн.

Відповідно до листа товариства "ТД Еліт Сервіс" від 21.11.2011р., аукціон з реалізації арештованого рухомого майна Горохівської міської ради не відбувся у зв'язку із відсутністю зареєстрованих покупців.

28.11.2011р. державним виконавцем відділу за участю представника торгуючої організації проведено додаткову переоцінку нереалізованого майна на 10 %.

20.12.2011р. на адресу відділу надійшов лист ТОВ "Торговий дім Еліт Сервіс", у якому зазначено, що реалізація вищезазначеного майна з урахуванням переоцінки не відбулась у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців, а тому на виконання п.6.4. наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження порядку реалізації арештованого майна" від 15.07.1999р. № 42/5, зазначене майно знімається з реалізації.

Згідно платіжного доручення № 67 від 08.02.2012р. ОСОБА_1 перераховано 39,33 грн., як часткове повернення авансового внеску.

Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області на адресу стягувача направлено лист № 4-37/12 від 03.01.2012р., у якому повідомляється, що реалізація арештованого майна, що належить Горохівській міській раді не відбулась у зв'язку з відсутністю купівельного попиту.

В подальшому, стягувач виявив бажання залишити за собою частину нереалізованого арештованого майна, що належить Горохівській міській раді, в рахунок погашення боргу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалось на реалізацію, а саме: автомобіль ВАЗ 21043, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5, універсал, номер кузова НОМЕР_2 вартістю 27136,00 грн., автомобіль ВАЗ 21074, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, седан, номер кузова НОМЕР_4 вартістю 28710,00 грн. та факс "Панасонік" (б/в) - 1 шт. вартістю 780,00 грн. на загальну суму 56626,00 грн., і актом державного виконавця від 05.04.2012р. та від 29.05.2012р. зазначене майно передано в рахунок погашення боргу у сумі 56626,00 грн.

14.09.2012р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження". При цьому наказ залишився невиконаним в частині стягнення на користь скаржника боргу в сумі 252102,85грн.

15.10.2012р. ОСОБА_1 було повторно пред'явлено до виконання наказ господарського суду № 06/19-1 від 05.09.2008р. про стягнення з Горохівської міської ради Волинської області на користь суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 309 000 грн. з розстрочкою виконання рішення терміном на один рік рівними щоквартальними виплатами з дати набрання чинності рішенням суду.

17.10.2012р. державним виконавцем відділу на підставі ст..ст. 17,19,20,25 Закону України "Про виконавче провадження", відкрито виконавче провадження по його виконанню та з метою встановлення майнового стану боржника направлено відповідні запити до органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна.

Згідно листа Горохівської міської ради № 76 від 04.03.2013р., кошти в міському бюджеті на 2013 рік по загальному фонду на виплату інших видатків (авторської винагороди) передбачені не були.

12.02.2013р. державним виконавцем описано та арештовано майно Горохівської міської ради, а саме: пам'ятник - погруддя Т.Г.Шевченка, що знаходиться біля адміністративного приміщення по вул. Шевченка, 17 м. Горохів Волинської області.

19.02.2013р. на підставі ст.13 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем відділу винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Копію постанови направлено експерту для виконання, сторонам виконавчого провадження - до відома.

Згідно звіту про оцінку пам'ятника-погруддя Т.Г.Шевченка, що знаходиться біля адміністративного приміщення по вул. Шевченка, 17 м. Горохів Волинської області від 24.04.2013р. вартість арештованого майна становить 369885,00 грн.

30.04.2013р. державним виконавцем направлене повідомлення сторонам виконавчого провадження про оцінку зазначеного описаного майна.

Згідно протоколу № 24 від 19.06.2013р. засідання конкурсної комісії щодо визначення спеціалізованих організацій, які будуть здійснювати реалізацію арештованого майна, ТОВ "Укрспецторггруп" визнано переможцем конкурсу.

20.06.2013р. між відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області та Волинською філією ТОВ "Укрспецторггруп" укладено договір №03-0212/13 про надання послуг по реалізації і проведенню аукціону з реалізації арештованого рухомого майна.

У листі від 11.07.2013р. на адресу відділу ТОВ "Укрспецторггруп" зазначено, що аукціон з реалізації арештованого рухомого майна Горохівської міської ради, а саме: пам'ятника-погруддя Т.Г.Шевченка, що знаходиться біля адміністративного приміщення по вул. Шевченка, 17 м.Горохів Волинської області, не відбувся у зв'язку із відсутністю зареєстрованих покупців.

Як вбачається з повідомлення ТОВ "Укрспецторггруп" № 175 від 04.09.2013р. реалізація арештованого рухомого майна Горохівської міської ради, а саме: пам'ятника - погруддя Т.Г.Шевченка, не відбувлась у зв'язку із відсутністю зареєстрованих покупців, а тому державним виконавцем проведено повторну оцінку зазначеного майна на 50%.

На адресу відділу надійшов лист ТОВ "Укрспецторггруп" № 254 від 23.10.2013 р.,у якому зазначено, що реалізація вищезазначеного майна з урахуванням переоцінки не відбулась у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців, а тому зазначене майно знімається з реалізації.

Державним виконавцем 30.12.2014р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Разом з тим, що ОСОБА_1 19.03.2015р. повторно (втретє) пред'явлено до виконання наказ господарського суду № 06/19-1 від 05.09.2008р.

19.03.2015р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню вищезазначеного виконавчого документа.

06.04.2015р. винесено постанову про арешт коштів боржника, а також постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Крім того, державним виконавцем накладено арешт на рахунки, відкриті боржником у ГУ ДКСУ у Волинській області.

21.04.2015р. на адресу відділу надійшов лист ГУ ДКСУ у Волинській області, у якому зазначено, що постанови про арешт коштів повертаються без виконання, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року №45 внесено зміни до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845. У новій редакції вищевказаного Порядку та в інших чинних нормативних документах України відсутній механізм виконання органами Казначейства постанов про арешт коштів боржників, рахунки яких відкриті в органах Державної казначейської служби.

Згідно акту державного виконавця від 02.09.2015р. іншого майна, на яке за законом можна звернути стягнення у Горохівській міській раді не має.

26.11.2015р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Не погодившись з бездіяльністю управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області по виконанню постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.08 р. у справі № 06/16-68, скаржник ФОП ОСОБА_1 звернувся з скаргою.

Аналізуючи зазначені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне застосувати такі положення чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. Господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17 травня 2005 року у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії,передбачені параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення є обов»язковими до виконання на всій території України .

Стаття 115 ГПК України містить імперативний припис про те, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Виконання судового рішення є невід»ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Коституційного суду України від 13.12.2012р. № 18-рп/2012)

Приписами статті 1 Закону України „Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За умовами ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Згідно з ч.1 ст. 6 Закону України « Про виконавче провадження" державний виконавець зобов»язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Положення ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначають, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що як зазначалось вище, державним виконавцем проводились виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 06/19-1 в період з 20.05.2011 р. по 26.11.2015 р.

Разом з тим, Постановою № 2/3/2/2015 заступника начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_5 про результати перевірки виконавчого провадження в ЄДРВП № 46652216 про стягнення коштів із Горохівської міської ради на користь ОСОБА_1, визнано дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області Турчинського В.Є. такими, що не відповідають вимогам ст.11, 30 Закону України "При виконавче провадження" щодо своєчасності виконання вищевказаних виконавчих документів та 6-місячного строку виконання (а.с.163-169, т.1).

Згідно ч.1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частина 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області не призвели до своєчасного та в повній мірі виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.2008р. по справі №06/16-68 та виданого наказу №06/19-1 від 05.09.2008р.

Наказ про стягнення на користь ФОП ОСОБА_1 309 000грн. залишився невиконаним на суму 252102,85 грн., і фактично причиною його невиконання є відсутність бюджетного фінансування.

Проте, Європейський суд у рішенні, ухваленому 07 травня 2002 року у справі « Бурдов проти Росії « наголосив, що виправдання неможливості виконання судового рішення відсутністю фінансування є неприпустимим для держави.

Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необгрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав і обов'язків цивільного характеру. У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

У справі "Вараніца проти України" Європейський суд зазначив, що відсутність коштів у підприємства державної форми власності не може виправдати затримку виконання судового рішення.

Слід зауважити, що у справі "Півень проти України" Європейський суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Невиконання рішення суду не може бути виправдане і відсутністю бюджетних видатків. У справі "Шмалько проти України" Європейський суд констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу.

Перелічені елементи є основними складовими права кожного на справедливий суд. Це стандарти, які сприяють задоволенню основних потреб і цінностей громадян - безпеки і справедливості.

Разом з тим, 05.06.2012р. був прийнятий Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", який набрав чинності з 01.01.2013року.

Згідно з Прикінцевими та Перехідними положеннями Закону виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Горохівська міська рада (боржник) є самостійною юридичною особою, проте державним виконавцем в межах виконавчого провадження встановлено, що у боржника відсутні кошти для забезпечення виконання рішення суду згідно наказу господарського суду у справі № 42/87-09 та відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення .

Разом з тим, судова колегія констатує, що невиконання рішення суду через відсутність коштів у бюджетному фінансуванні Горохівською міською радою не можу бути виправдана.

Судова колегія вважає обґрунтованими покликання ФОП ОСОБА_1 на те, що державним виконавцем проігноровані положення ч.2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема те, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (частині друга статті 3 в редакції Закону № 583 -VII ( 583-18) від 19.09.2013 р.).

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне наголосити, що в постанові від 08.07.2015р. у справі № 3-316гс15 Верховний суд України вказав, що державні виконавці не мають законних підстав проводити будь - яке списання коштів за виконавчими документами в справах, де боржником є державні органи.

Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження ( п.8 ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином, колегія суддів вбачає факт бездіяльності державного виконавця Турчинського В.Є., яка виразилась у затягуванні виконавчого провадження та у зволіканні із передачею виконавчого документів до Державної казначейської служби.

Крім того, бездіяльність державного виконавця полягає і в тому, що отримавши 19.03.2015р. повторно (втретє) до виконання наказ Господарського суду № 06/19-1 від 05.09.2008р., державний виконавець не відмовив у відкритті виконавчого провадження, роз»яснивши стягувачу право подавати наказ безпосередньо до органів казначейства.

В свою чергу, доводи апелянта про те, що державним виконавцем вживались вичерпні заходи, спрямовані на виконання рішення суду, але у зв"язку з відсутністю належного фінісування Горохівської міської ради Волинської області, а також відсутність майна призвели до не виконання рішення суду, не заслуговують на увагу та суперечать вищезазначеним нормам чинного законодавства України, рішенням Європейського суду з прав людини з підстав, наведених вище.

В силу ст.ст. 33, 38, 43, 47 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

Апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи та вірно застосовані норми процесуального і матеріального права, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області та скасування чи зміни ухвали господарського суду Волинської області від 11 лютого 2016 року у справі № 06/19-68.

При цьому, суд першої інстанції правомірно відмовив стягувачу у задоволенні скарги до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Волинської області від 11 лютого 2016 року у справі № 06/19-68 залишити без змін, а апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Сініцина Л.М.