РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2016Справа №910/2832/16

За позовом державного підприємства «Зал офіційних делегацій»

До відповідача корпорації «Альтіс-холдинг»

Про стягнення 10271449,30 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Гуральник В.М. (за дов.)

від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулася з позовом державне підприємство «Зал офіційних делегацій» до корпорації «Альтіс-холдинг» про стягнення за договором № 8 від 16.03.29,30 грн., з яких: 10000000,00 грн. боргу, 200600,00 грн. інфляційних, 70849,30 грн. трьох процентів річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не повернув кошти поворотної фінансової допомоги.

Суд своєю ухвалою від 23.02.2016 порушив провадження у справі № 910/2832/16, розгляд останньої призначив на 21.03.2016.

Відповідач відзиву на позов не надав, явку повноважного представники в судове засідання не забезпечив, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

16.03.2012 державне підприємство «Зал офіційних делегацій» (сторона-1) та корпорація «Альтіс-холдинг» (сторона-2) уклали договір № 8 про поворотну фінансову допомогу (далі - Договір), відповідно до п. 1 якого сторона-1 надає стороні-2 поворотну фінансову допомогу з подальшим її поверненням в розміні 10000000,00 грн..

Згідно з п. 2.4 Договору відповідач отримує фінансову допомогу до 10.05.2012.

Термін повернення фінансової допомоги може бути змінено за згодою сторін (п. 3.1. Договору).

Платіжним дорученням № 410 від 16.03.2012 позивач перерахував відповідачу 10000000,00 грн..

Укладеними між сторонами додатковими угодами були змінені терміни повернення фінансової допомоги: № 1 від 07.05.2012 - до 10.05.2013; № 2 від 30.04.2013 - до 30.09.2013; № 3 від 30.09.2013 - до 10.05.2014.

08.04.2015 позивач та відповідач уклали додаткову угоду № 4 до Договору, за якою відповідач повинен повернути 8000000,00 грн. до 30.11.2015, а 2000000 грн. - до 30.10.2015.

Відповідач своєчасно кошти не повернув.

Вимога позивача № 926 від 21.12.2015 залишена відповідачем без задоволення.

Станом на день розгляду справи відповідач не повернув позивачеві 10000000,00 грн..

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в розмірі 10000000,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми (ст. 625 Цивільного кодексу України).

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 70849,30 грн. трьох процентів річних. Водночас, за розрахунком суду з відповідача підлягає стягненню 160467,43 грн. інфляційних.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
31.10.2015 - 18.02.01.03264477,45
01.12.2015 - 18.02.01.01295989,98
Всього:160467,43

У стягненні 40132,57 грн. інфляційних судом відмовлено.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 10000000,00 грн. боргу, 70849,30 грн. трьох процентів річних, 160467,43 грн. інфляційних, а загалом 10231316,73 грн.. В іншій частині позову судом відмовлено.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з корпорації «Альтіс-холдинг» (вул. Качалова, 5 літ. «В», м. Київ, 03146, код 32048530) на користь державного підприємства «Зал офіційних делегацій» (Аеропорт, м. Бориспіль, Київська область, 08307, код 261910,00 грн. боргу, 160467,43 грн. інфляційних, 70849,30 грн. трьох процентів річних, 153469,75 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення підписано 31.03.2016

Суддя С. А. Ковтун