ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.03.2016 р. Справа № 5015/1763/12

Господарський суд Львівської області у складі ОСОБА_1

розглянула матеріали у справі за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Експансія, м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області

про банкрутство ВАТ Прикарпатпромарматура, м. Львів

Представники сторін:

ТзОВ «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» - ОСОБА_2

ПАТ «Проінвестбанк» - не зявився

ВВД ФСС НВВ ПЗ України в м.Львові - ОСОБА_3

ОСОБА_4 ОСОБА_5

ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» - ОСОБА_6

УПФ у Личаківському р-ні м.Львова ОСОБА_7

ОСОБА_8 не зявився

ДПІ у Личаківському р-ні ГУ ДФС Л/о не зявився

ТзОВ «Кредитні інціативи» - ОСОБА_9

Ліквідатор ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

04.05.2012р. господарським судом Львівської області було порушено провадження у справі №5015/1763/12 про банкрутство ВАТ Прикарпатпромарматура, м. Львів.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 25.07.2012р. введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядника майна - арбітражного керуючого ОСОБА_11 та зобовязано ініціюючого кредитора подати до офіційних друкованих засобів оголошення про порушення справи про банкрутство ВАТ Прикарпатпромарматура. Вказану ухвалу оскаржено в апеляційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.09.2012р. ухвалу господарського суду Львівської області від 25.07.12 р. у справі №5015/1763/12 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.12.2012 р. касаційну скаргу ВАТ Прикарпатпромарматура залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Львівської області від 25.07.2012р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.09.2012р. у справі №5015/1763/12 залишено без змін. Матеріали справи повернуто до господарського суду Львівської області.

Оголошення про порушення справи про банкрутство ВАТ Прикарпатпромарматура опубліковано в газеті Голос України №140 (5390) від 02.08.2012р.

Постановою від 05.02.14р. Відкрите акціонерне товариство Прикарпатпромарматура (ідентифікаційний код 00218319, адреса: 79024, Львівська обл., місто Львів, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 176) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором ВАТ Прикарпатпромарматура призначено арбітражного керуючого ОСОБА_11. Розгляд справи призначено на 23.04.14 р.

Вказану постанову оскаржено в апеляційному порядку, матеріали справи направлено до Львівського апеляційного господарського суду.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 р. постанову господарського суду Львівської області від 05.02.2014 у справі №5015/1763/12 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою ВГС України касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ва-авто" залишено без задоволення; касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Прикарпатпромарматура" залишено без задоволення; постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 та постанову господарського суду Львівської області від 05.02.2014 у справі №5015/1763/12 залишено без змін. Матеріали справи №5015/1763/12 повернуто до господарського суду Л/о.

У звязку з поверненням матеріалів справи №5015/1763/12 до господарського суду Л/о, судом поновлено провадження у даній справі. Матеріали справи передано судді Цікало А.І. для розгляду заяви про перегляд ухвали господарського суду Львівської області від 13.11.2013 р. у справі № 5015/1763/12 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства Прикарпатпромарматура за нововиявленими обставинами.

Ухвалою суду від 28.05.15 р. (с.Цікало) залишено без змін ухвалу господарського суду Л/о від 13.11.13 р. у справі №5015/1763/12 про затвердження реєстру вимог кредиторів. Постановою Львівського апеляційного господарського суду вказану ухвалу залишено без змін.

Ухвалою суду від 28.08.2015р. відсторонено ОСОБА_11 від виконання ним повноважень ліквідатора ВАТ «Прикарпатпромарматура» та призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_10.

Після визнання боржника банкрутом на адресу господарського суду на дійшли заяви з поточними вимогами до боржника від наступних кредиторів: Управління ПФ України в Личаківському районі м.Львова в розмірі 1 356 608,43 грн., Відділення виконавчої дирекції ФСС від НВВ та ПЗ України у м. Львові в розмірі 1 946 125,35 грн., ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ ДФС у Л/о в розмірі 338 899,46 грн., Державна екологічна інспекція у Л/о в розмірі 20 291,77 грн., ТзОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі 886 062,01 грн.

В судове засідання 16.03.2016р. ліквідатор зявися, подав на затвердження суду реєстр вимог кредиторів в ліквідаційній процедурі .

Відповідно до ст. 23 Закону визначено, що вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

У відповідності п.29 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013р. №01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» зі змінами і доповненнями, внесеними інформаційними листами ВГС України від 26.12.2013р. № 01-06/1862/2013, встановлено, що розгляд грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі ст.23 Закону. За результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарський суд заново затверджує реєстр вимог кредиторів (з врахуванням визнаних конкурсних вимог) та зобовязує ліквідатора сформувати представницькі органи кредиторів (збори кредиторів та комітет кредиторів) у порядку, передбаченому ст.26 Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», розпорядник майна боржника не пізніше ніж на десятий день з дня, наступного після закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обгрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторами.

Відповідно до п.8 ст. 23 Закону вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться ліквідатором до реєстру вимог кредиторів. Після оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом поточні вимоги (грошові вимоги, що виникли під час проведення процедур банкрутства), стають конкурсними вимогами та можуть бути заявлені згідно ч.1 ст.38 Закону.

Крім того, доцільність затвердження реєстру в ліквідаційній процедурі, зумовлена обєктивними причинами, оскільки комітет кредиторів, сформований на підставі реєстру, затвердженого ухвалою суду в процедурі розпорядження від 13.11.13 р., складався лише з заставних кредиторів, які у відповідності до вимог Закону можуть приймати рішення лише в частині забезпеченого майна, що в подальшому призвело б до недієздатності комітету кредиторів в частині прийняття рішень щодо незаставного майна.

Через канцелярію господарського суду ліквідатор подав реєстр вимог кредиторів, до якого внесені вимоги:

- ініціюючого кредитора: ТзОВ «Експансія» (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Промислова,4; в розмірі 839 805,58 грн. (конкурсні вимоги). Вказані вимоги визнані ухвалою господарського суду Л/о від 08.10.213 р. та внесено до реєстру конкурсних вимог боржника.

- ТзОВ «Ва-авто» (79024, м. львів, вул. Б. Хмельницького, 176; ) в розмірі 884 045,14 грн. (конкурсні вимоги).Вказані вимоги визнані ухвалою господарського суду Л/о від 08.10.213 р. та внесено до реєстру конкурсних вимог боржника;

- ЗАТ «Бізнес-центр «Підзамче» (79024, м. Львів, вул. Б.Хмельницького,176) в розмірі 5 643 533,83 грн. (конкурсні вимоги). Вказані вимоги визнані ухвалою господарського суду Л/о від 08.10.213 р. та внесено до реєстру конкурсних вимог боржника;

- ОСОБА_8 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в розмірі 656 150,00 грн. (конкурсні вимоги). Вказані вимоги визнані ухвалою господарського суду Л/о від 08.10.213 р. та внесено до реєстру конкурсних вимог боржника; ухвалою суду від 05.09.14 р. (с. Артимович) при новому розгляді заяви з кредиторськими вимогами, вимоги ОСОБА_8 визнано в сумі 656 150,00 грн. Постановою ЛАГС від 10.11.14 р. вказану ухвалу залишено без змін. Постановою ВГСУ від 24.03.15 р. касаційну скаргу ВАТ «Прикарпатпромарматура» задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 та ухвалу господарського суду Львівської області від 05.09.2014 у справі №5015/1763/12 скасовано. Справу №5015/1763/12 передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області. Ухвалою г/с Л/о від 23.06.15 р. при новому розгляді заяви ОСОБА_8 с. Морозюком визнано грошові вимоги ОСОБА_8 на суму 656 150,00 грн., які підлягають включенню в першу чергу реєстру вимог кредиторів ВАТ Прикарпатпромарматура, як вимоги, забезпечені заставою (іпотекою). Включено до першої черги реєстру вимог кредиторів ВАТ Прикарпатпромарматура заборгованість перед державним бюджетом зі сплати судового збору в розмірі 1 147,00 грн. за подання заяви ОСОБА_8 про визнання грошових вимог. Постановою ЛАГС від 19.08.15 р. в задоволенні а/с ПАТ «Бізнес-центр Підзамче» відмовлено. Ухвалу г/с Л/о від 23.06.15 р. залишено без змін.

- Управління ПФ України в Личаківському районі м.Львова (79024, вул. Б. Хмельницького,116; ) в розмірі 2 896 888,96 грн. (конкурсні+поточні). Ухвалою суду від 13.11.13 р. заяву УПФУ у Личаківському районі м. Львова про визнання кредиторських вимог задоволено частково. Включено грошові вимоги Фонду в розмірі 1 829 482,98 грн. до реєстру вимог кредиторів ВАТ Прикарпатпромарматура. В задоволенні грошових вимог на суму 76 194,90 грн. відмовлено. Ухвалою господарського суду Л/о від 20.01.16 р. заяву Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова від 24.12.2015 р. №13 325/10-15 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвал господарського суду Львівської області від 13.11.2013 р. у справі №5015/1763/12 - задоволено. Змінено ухвалу господарського суду Львівської області від 13.11.2013 р. у справі №5015/1763/12 (про визнання кредиторських вимог) виклавши резолютивну частину ухвали наступним чином:

1. Заяву Управління пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова про визнання кредиторських вимог задоволити частково.

2. Включити грошові вимоги Управління пенсійного фонду у Личаківському районі м. Львова в розмірі 1 898 002,28 грн. до реєстру вимог кредиторів ВАТ Прикарпатпромарматура.

3. В задоволенні грошових вимог на суму на суму 7 675,60 грн. відмовити.

Змінено ухвалу господарського суду Львівської області від 13.11.2013 р. у справі №5015/1763/12 (про затвердження реєстру вимог кредиторів), виклавши пункт 1.2. резолютивної частини ухвали наступним чином:

п. 1.2 Вимоги другої черги на загальну суму 1 566 875,02 грн. в т.ч.:

- Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова 1 566 875,02 грн.. В решті ухвалу господарського суду Львівської області від 13.11.2013 р. у справі №5015/1763/12 (про затвердження реєстру вимог кредиторів) залишено без змін. Внесено 1180,30 грн. витрат на оплату судового збору до першої черги вимог кредиторів, як заборгованість перед державним бюджетом.

Постановою ЛАГС від 23.02.16 р. в задоволенні вимог апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Бізнес-центр "Підзамче" №4 від 29.01.2016 року відмовлено. Ухвалу Господарського суду Львівської області у справі № 5015/1763/12 від 20.01.2016 року залишено без змін.

Крім цього, ліквідатором розглянуто заяви УПФУ у Личаківському районі м. Львова (заява №11549/06.15 від 30.12.2014 р., заява №2547/06.15 від 04.04.14 р., заява №2033/06.15 від 19.03.14 р.) про визнання поточної заборгованості на загальну суму 1 356 608,43 грн. Вказані вимоги визнані частково в сумі 998 886,68 грн., а саме: 156 645,69 грн. заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за липень-вересень 2014 р., 194 235,53 грн. по сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з жовтня 2012 р. по серпень 2013 р., 648 005,46 грн. по сплаті відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за період з травня 1012 р. по грудень 2013 р., що підтверджуються рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.03.14 р. у справі №813/156/14.

У решті заявлених вимог в сумі 357 721,75 грн. ліквідатором відмовлено з наступних підстав. Що стосується фінансових санкцій в сумі 4 911,53 грн., 7 402,73 грн., 58 047,41 грн., що разом складає 70 361,67 грн., то вказані вимоги не визнані у звязку з дією мораторію, введеного ухвалою г/с Л/о від 04.05.12 р., а вимоги по штрафних санкціях, які мали застосовуватися до 04.05.12 р., повинні були бути заявлені в процедурі розпорядження майном боржника. Що стосується визнання заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з лютого 2014 р. по червень 2014 р. включно та з жовтня по листопад 2014 р. на суму 287 360,08 грн. ліквідатор зазначив наступне.

Статтею 1 Статтею 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі Закон) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено поняття кредитора - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, у процедурах банкрутства боржника.

Із дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури згідно з ч. 1 ст. 38 Закону господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції. Строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав, не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута. Вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

У межах повноважень, визначених частиною 2 статті 41 Закону, ліквідатор заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими та заявлені кредитором у межах строку ліквідаційної процедури, передбаченого частиною 1 статті 37 Закону.

Таким чином, наведеними нормами Закону визначено, що поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

Правова позиція, що після визнання боржника банкрутом у підприємства не може виникати будь-яких додаткових зобов'язань по сплаті податків і зборів (обов'язкових платежів) Верховного суду України наведена у постановах від 27.05.2014р., 13.05.2014р., справа № 5021/321/12, від 08.04.2014р. справа № 10/Б-711, 18.03.2014р. справа №6/108-09.

За таких обставин вбачається, що визнанню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за період липня 2014р. по вересень 2014р. включно, оскільки постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.07.2014р. у цій справі скасовано постанову про визнання боржника банкрутом, а уже постановою ВГС України від 14.10.2014р. скасовано постанову від 16.07.2014р. Львівського апеляційного господарського суду. Із розрахунку заборгованості, що є додатком до заяви, вирахувано заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за липень - вересень 2014р., яка становить 156 645,69 грн.

З огляду на викладене, включенню до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура» підлягають грошові вимоги заявника на загальну суму 2 896 888,96 грн. (1 898 002,28 грн.-конкурсні вимоги та 998 886,68 грн.-поточні).

- Відділення виконавчої дирекції ФСС від НВВ та ПЗ України у м. Львові (79032, м. Львів, вул.. Пасічна,102; ) в розмірі 1 946 125,35 грн. (поточні вимоги). Як встановлено судом заява Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Львові обґрунтована необхідністю проведення боржником капіталізації платежів по страхових внесках для розрахунку з потерпілими. Сума платежів, які підлягають капіталізації для розрахунку з потерпілим ВАТ «Прикарпатпромарматура» згідно розрахунку заявника становить 1 946 125,35 грн.

Капіталізація платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства відшкодувати шкоду, заподіяну життю і здоров'ю громадян здійснюється відповідно до Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 765 від 06.05.2000 р.

Відповідно до ч.2 ст.42 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України здійснюється за рахунок капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників, у порядку визначеному Кабінетом міністрів України.

Згідно до ч.1 ст.31 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, у порядку, встановленому цією статтею, зокрема у другу чергу серед іншого задовольняються вимоги, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, шляхом капіталізації відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за громадян, які застраховані в цьому Фонді. Таким чином, підставою виникнення обовязку боржника сплати суми капіталізованих платежів фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, є визнання його банкрутом та проходження процедури продажу майна.

З огляду на викладене, ліквідатором правомірно визнано поточні вимоги ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України у м. Львові в сумі 1 946 125,35 грн. та включено їх до другої черги реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура».

- ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ ДФС у Л/о (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; код. ) в розмірі 338 899,46 грн. (поточні вимоги).

Відповідно до заяви від 07.04.14 р. ДПІ заявлено вимоги на загальну суму 117 110,15 грн. Вказана заборгованість виникла в ході розгляду справи про банкрутство та складається із єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а саме: 111 082,00 грн. основний платіж, 6 028,15 грн. залишок несплаченого податкового зобовязання.

Ліквідатором розглянуто вказані вимоги та визнано в сумі 111 082,00 грн. Щодо вимог в сумі 6 028,15 грн.пеня, дані вимоги ліквідатором не визнано.

Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ліквідатором правомірно відмовлено заявнику у включенні грошових вимог, а саме штрафних санкцій (пені) в сумі 6 028,15 грн. до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура».

Крім цього, 02.04.15 р. на адресу господарського суду ДПІ подано заяву від 31.03.15 р. про збільшення кредиторських вимог та просить визнати поточні вимоги ДПІ у Личаківському р-ні м. Львова ГУ ДФС у Л/о до ВАТ «Прикарпатпромарматура» в сумі 357 864,31 грн. Вказана заборгованість складається із:

- податку на додану вартість 118 861,36 грн. (87 880 грн., штрафні санкції 14 843,00 грн.- несплачене податкове зобовязання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення від 23.12.14 р. № (винесеного на підставі акту перевірки від 05.12.14 р. №509/22-01/00218319 та декларацій з ПДВ за грудень 2014 р., січень 2015 р.; пеня- 16 138,36 грн.);

- податок на прибуток приватних підприємств 1 131,49 грн. (основний платіж 903 грн., штрафні санкції 226,00 грн. - несплачене податкове зобовязання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення від 23.12.14 р. №, винесеного на підставі акту перевірки від 05.12.14 р. №509/22-01/00218319; пеня-2,49 грн.);

- податок на доходи фізичних осіб 10 054,00 грн. (штрафні санкції 10 054,00 грн.- несплачене податкове зобовязання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення від 23.12.14 р. №, винесеного на підставі акту перевірки від 05.12.14 р. №509/22-01/00218319);

- єдиний соціальний внесок 227 817,46 грн. (основний платіж 227 817,46 грн. - несплачене податкове зобовязання, яке виникло відповідно до поданих звітів по єдиному соціальному внеску за березень-грудень 2014 р., січень-лютий 2015 р.).

Ліквідатором розглянуто заяву ДПІ про збільшення кредиторських вимог та визнано їх частково в сумі 227 817,46 грн. з наступних підстав.

Підставою заявлених вимог у частині суми 130 046, 85 грн. заявник вказує факт виникнення суми податкового боргу згідно наступних податкових повідомлень-рішень:

- Податкове повідомлення-рішення від 23.12.2014 року № НОМЕР_2;

- Податкове повідомлення-рішення від 23.12.2014 року № НОМЕР_3;

- Податкове повідомлення-рішення від 23.12.2014 року № НОМЕР_4.

Згідно пп. 14.1.157. п.14.1. ст. 14 ПКУ, податкове повідомлення-рішення-письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Пунктом 56.1. ст. 56 ПКУ, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 56.18. ст.56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Водночас п. 54.5. ст. 54 ПКУ, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, виходячи з наведених вимог законодавства, сума грошового зобов'язання нарахована контролюючим органом згідно податкових повідомлень-рішень, у разі оскарження їх в судовому порядку, є неузгодженою, та платник не несе обов'язку сплати такої.

Станом на дату подання даного заперечення, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26.11.2015 року відкрито провадження у справі № 813/6144/15, з якої вбачається, що предметом розгляду даного спору є податкові повідомлення-рішення від 23.12.2014 року № НОМЕР_2; від 23.12.2014 року № НОМЕР_3; 23.12.2014 року № НОМЕР_4, на підставі яких власне і обґрунтовано вимоги даного кредитора в частині заявленої суми у розмірі 130 046, 85 грн.

З огляду на викладені обставини вимог кредитора в частині заявленої суми 130 046, 85 грн. не підлягають задоволенню, оскільки така не підпадає під визначення поняття боргу (грошового зобов'язання) боржника.

Щодо суми нарахованого та несплаченого зобов'язання по єдиному соціальному внеску за березень-грудень 2014 року, січень-лютий 2015 року у сумі 227 817, 46 грн., слід вказати наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов 'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

Як передбачено ч. 2 ст. 41 Закону України про банкрутство, з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю.

Постанова про визнання боржника банкрутом прийнята господарським судом Львівської області 05.02.2014 року. Проте станом до дати зміни ліквідатора ВАТ «Прикарпатпромарматура» (ухвала господарського суду Львівської області від 28.08.2015 року) працівники банкрута звільнені не були. Відтак, за період березень-грудень 2014 року, січень-лютий 2015 року, їм продовжували нараховувати заробітну плату, та відрахування з неї, в тому числі і єдиний соціальний внесок, та декларувати відповідно до законодавства такі нарахування.

Враховуючи вказане, грошові вимоги ДПІ в сумі 227 817,46 грн. ліквідатором визнаються.

З огляду на викладене, загальна сума поточних вимог ДПІ у Личаківському районі м. Львова до ВАТ «Прикарпатпромарматура» складає 338 899,46 грн. (111 082,00 грн.+ 227 817,46 грн.). Вказана сума визнана ліквідатором та підлягає включенню до третьої черги реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура».

- ТзОВ Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» (03040, м. Київ, просп. 40-річчя Жовтня, 92/1; ) в розмірі 56 032 714,69 грн. (конкурсні вимоги). Вказані вимоги визнані ухвалою господарського суду Л/о від 08.10.213 р. та внесено до реєстру конкурсних вимог боржника. Ухвалою суду від 04.09.14 р. при новому розгляді заяви з кредиторськими вимогами ТзОВ «Компанія з управління активами ІЗІ ЛАЙФ» заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Ізі Лайф про визнання кредиторських вимог задоволено частково. Визнано вимоги ТзОВ Компанія з управління активами Ізі Лайф в розмірі 56 032 714,69 грн. та включено їх до першої черги реєстру вимог кредиторів ВАТ Прикарпатпромарматура як вимоги, що забезпечені заставою (іпотекою). В задоволенні вимог на суму 1 200,00 грн. відмовлено. Включено 1 073,00 грн. судового збору за подання заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Ізі Лайф до першої черги реєстру вимог кредиторів ВАТ Прикарпатпромарматура. Постановою ЛАГС від 10.11.14 р. ухвалу господарського суду Львівської області від 04.09.2014 року у справі №5015/1763/12 залишено без змін, а апеляційну скаргу ВАТ Прикарпатпромарматура - без задоволення. Постановою ВГСУ від 24.03.15 р. касаційну скаргу ВАТ "Прикарпатпромарматура" задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 та ухвалу господарського суду Львівської області від 04.09.2014 у справі №5015/1763/12 скасовано. Справу №5015/1763/12 передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області. Ухвалою г/с Л/о від 09.07.15 р. при новому розгляді заяви ТзОВ Компанія з управління активами Ізі Лайф Компанія з управління активами Ізі Лайф визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Ізі Лайф (в розмірі 56 032 714,69 грн. та включено їх в першу чергу реєстру вимог кредиторів ВАТ Прикарпатпромарматура як вимоги, що забезпечені заставою (іпотекою). Постановою ЛАГС від 03.08.15 р. в задоволенні вимог апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Бізнес-цент Підзамче, відмовлено. Ухвалу Господарського суду Львівської області у справі № 5015/1763/12 від 09.07.2015 залишено без змін. Постановою ВГСУ від 03.11.15 р. касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ва-авто" та Приватного акціонерного товариства "Бізнес-центр "Підзамче" залишено без задоволення. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.08.2015 та ухвалу господарського суду Львівської області від 09.07.2015 у справі №5015/1763/12 залишено без змін.

- державний бюджет в сумі 1 180,30 грн. (витрати на оплату судового збору згідно ухвали господарського суду Л/о від 20.01.16 р.) (поточні вимоги).

- Державна екологічна інспекція у Л/о (79026, м. Львів, вул.. Стрийська,98; ) в розмірі на суму 20 291,77 грн. (поточні вимоги). Вказані вимоги заявник підтверджені актом №732/06/755 перевірки додержання вимог природоохоронного законодавста від 15-29 травня 2012 р., розрахунком розміру збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів, рішенням господарського суду Л/о від 03.12.12 р. у справі №5015/4516/12 на суму 20 291,77 грн. (збитки), наказом від 2012.12 р. про примусове виконання рішення у справі №5015/4516/12 та постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.01.13 р.

Ліквідатором розглянуто вказану заяву та повідомлено суд та заявника, що ці вимоги визнані в повному обсязі та підлягають включенню до четвертої черги вимог кредиторів.

- Крім цього, на адресу господарського суду від ТзОВ «Кредитні ініціативи», м. Бровари надійшла заява з кредиторськими вимогами до боржника на суму 886 062,01 грн.

Вказана заява обґрунтована наступним.

20 листопада 2007 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (Закрите акціонерне товариство) та фізична особа громадянин України - ОСОБА_4 уклали кредитний договір № 1143.

20 листопада 2007 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (Закрите акціонерне товариство) та юридична особа - ВАТ «Прикарпатпромарматура» уклали договір майнової поруки №1144.

17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» (далі- ПАТ «АК ПІБ») та ТзОВ «Кредитні ініціативи» (далі- ТзОВ «КІ») укладено договір відступлення права вимоги. Відповідно до п.2.1, 2.2. договору банк відступає новому кредитору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком новому кредитору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для нового кредитора та вважаються наданими йому. Разом з правами вимоги до нового кредитора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів.

Загальна сума вимог, відступлених банком новому кредитору станом на 01.02.2014 року складає 886 062,01 грн., в тому числі: 472 389,79 грн. за кредитом,363 705,42 грн. за відсотками, 49 966,80 грн. пеня.

Згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу 20 листопада 2007 року за реєстраційним № 4830, іпотекодавцем (ВАТ «Прикарпатпромарматура») в іпотеку» передано корпус №2а (сушильня піску), позначений на плані літ. «Р-1», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 176 - загальною площею 1036,2 кв.м. на суму 1 000 000,00 грн. Отже, внаслідок укладення вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТзОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за вищевказаним договором.

Факт передачі права за іпотечним договором від 20.11.2007 року засвідчуються нотаріально посвідченим договором про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 року та Додатку 1 (реєстраційний запис № п/п 680).

Відповідно до п. 3.1 договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 року, у зв'язку з передачею (відступленням) кредитного портфелю за договором відступлення цендент (ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»), в порядку та на умовах , визначених договором про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 року передає цесіонарію (ТзОВ «Кредитні ініціативи») права, що передаються, та зобов'язується передати цесіонарію договори забезпечення, а цесіонарій приймає та набуває права, що передаються, та зобов'язується прийняти договори забезпечення. Права за договорами забезпечення переходять до цесіонарія виключно в силу положень українського законодавства. Отже, зазначає заявник, внаслідок укладення вищевказаного договору відбулася заміна іпотекодержателя, а саме ТзОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового іпотекодержателя за іпотечним договором від 20.11.2007 року.

Відомості про відступлення прав та про нового іпотекодержателя нерухомого майна (ТОВ «Кредитні ініціативи») були внесені до державного реєстру іпотек 07.11.2013 р., тобто після порушення провадження у справі про банкрутство.

З огляду на викладене, ТзОВ «Кредитні ініціативи» просить суд визнати грошові вимоги до ВАТ «Прикарпатпромарматура» на суму 886 062,01 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура», як вимоги, забезпечені іпотекою майна боржника.

Ліквідатором розглянуто заяву кредитора та визнано вимоги в сумі 731 500,92 грн., які окремо внесено до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура», як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника.

В судовому засіданні ПАТ «Бізнес-центр «Підзамче» подано письмові заперечення щодо вимог ТзОВ «Кредитні ініціативи», оскільки, як йдеться у запереченнях, всі вимоги банку, які в майбутньому могли б бути передані ТзОВ «Кредині ініціативи» виникли ще до порушення провадження справи про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура», крім цього, такі вимоги не включені до реєстру вимог кредиторів від 13.11.13 р., відтак їх слід вважати погашеними відповідно до ст. 14,31 Закону (редакція від 04.11.12 р.), а підстави виникнення нових вимог у заявника відсутні. Щодо договору майнової поруки №1144 від 20.11.07 р., то ПАТ «Бізнес-центр «Підзамче» вважає, що такий договір є припиненим в силу ч.4 ст. 559 ЦК України.

Розглянувши заяву ТзОВ «Кредині ініціативи» про визнання грошових вимог, заперечення ПАТ «Бізнес-центр «Підзамче» щодо включення таких вимог до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла станом на визнання ВАТ «Прикарпатпромарматура» банкрутом) - учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності -боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла станом на визнання ВАТ «Прикарпатпромарматура» банкрутом) - Господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Відповідно до п. 8 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла станом на визнання ВА Т «Прикарпатпромарматура» банкрутом) - розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про відновлоіня платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла станом на визнання ВАТ «Прикарпатпромарматура» банкрутом) - майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду. Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Відповідно до ч. 9 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла станом на визнання ВАТ «Прикарпатпромарматура» банкрутом») - погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

З наведеного слідує, що розпорядник майна зобовязаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності згідно з даними бухгалтерського обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

До матеріалів справи заявником долучено Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки згідно якого іпотекодержателем визначено ТзОВ «Кредитні ініціативи» ().

Що стосується договору майнової поруки №1144, який, на думку ПАТ «Бізнес-центр «Підзамче», припинив свою дію в силу ч.4 ст. 559 ЦК України, слід зазначити наступне.

Відповідно до умов Іпотечного договору іпотекодавцем (ВАТ «Прикарпатпромарматура») в іпотеку передано корпус № 2 а (сушильня піску), позначений на плані літ. «Р-1», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 176 - загальною площею 1036,2 кв. м на суму 1 000 000,00 грн.

Відтак, вирішення питання щодо правомірності кредиторських вимог ТзОВ «Кредитні Ініціативи», які забезпечені заставою майна, повинно розглядатись в розумінні норм Закону України «Про іпотеку» (в редакції, яка діяла станом на визнання ВАТ «Прикарпатпромарматура» банкрутом»), як спеціального нормативного акту.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, яка діяла станом на визнання ВАТ «Прикарпатпромарматура» банкрутом») - нерухоме майно (нерухомість) - земельні ділянки, а також: об'єкти, розташовані на земельній ділянці і невід'ємно пов'язані з нею, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Застава повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об'єктів, майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом; іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель мас право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов'язання - зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також: зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою; іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника; іпотекодержатель - кредитор за основним зобов'язанням; боржник - іпотекодавець або інша особа, відповідальна перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку»- іпотека припиняється у разі:

- припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

- реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;

- набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;

- визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється;

- з інших підстав, передбачених цим Законом.

Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Приймаючи до уваги, що відповідні відомості в Державний реєстр іпотек щодо припинення іпотеки, не були внесені, а станом, як на день визнання ВАТ «Прикарпатпромарматура» банкрутом, так і на момент розгляду справи, іпотекодержателем є ТзОВ «Кредитні Ініціативи»- вбачається правомірність та законність заявлених кредиторських вимог.

Щодо припинення іпотеки в силу наявності рішення щодо стягнення кредитної заборгованості на користь первісного кредитора ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», то Верховним судом України висловлена позиція щодо даного питання у постанові від 09.09.2015 року.

Зокрема у Постанові зазначено - «ст. 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 598 ЦК України зобов 'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Законом України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди); з інших підстав, передбачених Законом (ст. 17).

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно з ч.3, 4 ст. 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом розірвання договору припиняє його дію на майбутнє, але не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також; залишає в дії окремі його умови щодо зобов'язань сторін, спеціально передбачених для застосування на випадок порушення зобов 'язань і після розірвання договору, з огляду на характер цього договору, за яким кредитор повністю виконав умови договору до його розірвання.

Отже, аналіз зазначених норм показує, що, припинення зобов 'язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином, а розірвання кредитного договору не є підставою для припинення іпотеки, якою може забезпечуватися виконання зобов'язання, що виникло до набрання законної сили рішенням суду про розірвання договору.

Умовами укладеного 29 березня 2007 року між ОСОБА 1 і ВАТ «Мегабанк» договору іпотеки встановлено, що договір закінчує свою дію з припиненням основного зобов'язання. Свої зобов'язання за кредитним договором ОСОБА 1 не виконав.

Отже, у справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про те, що зобов'язання сторін за іпотечним договором припинилися у зв'язку з набранням чинності судовим рішенням про дострокове розірвання кредитного договору.

У зв'язку із цим висновок апеляційного суду, з яким погодився суд касаційної інстанції, про те, що банк утратив суб'єктивне право звернення до суду із зустрічним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки з дня набрання чинності судовим рішенням про дострокове розірвання кредитного договору, є помилковим.»

Відповідно до п.17 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року - Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 спи 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК.

Відповідно до п. 23 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30,03.2012 року- При вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про заставу», ст.ст. 1, 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (спист. 553-559 ЦК) не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки.

Відповідно до п. 37 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року - Невиконання вимог частини першої ст. 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (ч. З ст. 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, яка діяла станом на визнання ВАТ «Прикарпатпромарматура» банкрутом»)- у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також: виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. У разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, яка діяла станом на визнання ВАТ «Прикарпатпромарматура» банкрутом»)- у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 7.3 іпотечного договору - цей договір діє до повного виконання зобов'язань Боржником за кредитним договором (з урахуванням усіх змін і доповнень до нього) або до припинення права іпотеки у випадках, що прямо передбачені чинним законодавством.

Отже, наявність рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором користь первісного кредитора ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» - не перешкоджає та не обмежує ТзОВ «Кредитні Ініціативи» звернувшись із заявою чи без такого звернення, в задоволенні кредиторських вимог за рахунок реалізації в майбутньому предмета іпотеки.

Таким чином, письмові заперечення ПАТ «Бізнес-центр «Підзамче» щодо визнання грошових вимог ТзОВ «Кредитні ініціативи» спростовуються долученими до матеріалів справи доказами, а також поясненнями представника заявника в судовому засіданні, відтак грошові вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» повинні включатися окремо до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура», як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника в сумі 886 062,01 грн.

Однак, 01.02.16 р. через канцелярію господарського суду ПАТ АКПІБ» подано заяву №114-09/10 від 01.02.16 р. відповідно до якої заявник зазначив, що відповідно до договору відступлення прав вимоги від 17.12.12 р., ТзОВ «Кредині ініціативи» здійснило повну оплату ПАТ «Промінвестбанк» по договору відступлення. При цьому до ТзОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги по кредитному договору №1143 від 20.11.07 р. на суму 731 500,92 грн., що не заперечується ТзОВ «Кредитні ініціативи» в заяві про уточнення кредиторських вимог.

З огляду на викладене, ліквідатором до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура» окремо включено грошові вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» в сумі 731 500,92 грн., як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника.

Заяви інших кредиторів не поступали.

Ліквідатор просить реєстр вимог кредиторів затвердити.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом за результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу в якій зазначаються:

- розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться ліквідатором до реєстру вимог кредиторів;

- розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

- дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобовязаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Розглянувши вимоги кредиторів, докази, які їх обґрунтовують, зясувавши позиції представників сторін, суд затверджує реєстр вимог кредиторів на загальну суму 69 991 136,00 грн. з яких 12 570 770,39 грн. вимоги кредиторів не забезпечених заставою та 57 420 365,61 грн. вимоги забезпечені заставою майна боржника.

Відповідно до ч.4 ст. 23 Закону особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Відповідно до ч.2 п.8 ст. 23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом окремо внесено до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, а саме:

- ТзОВ Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» в розмірі 56 032 714,69 грн.

- ОСОБА_8 в розмірі 656 150,00 грн.

- ТзОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі 731 500,92 грн.

Відповідно до п.9 ст. 45 Закону погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 23,25,38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. 86 ГПК України, господарський суд Львівської області, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Затвердити реєстр вимог кредиторів в ліквідаційній процедурі в наступних розмірах:

Вимоги першої черги на загальну суму 534 315,29 грн. в т.ч.:

- Державний бюджет 1 180,30 грн. (поточні)

- Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова 194 235,53 грн. (поточні)

- ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ ДФС у Л/о 338 899,46 грн. (поточні)

Вимоги другої черги на загальну суму 4 317 651,52 грн. в т.ч.:

- Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова 2 371 526,17 грн.;(конкурсні,поточні)

- Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Львові 1 946 125,35 грн.(поточні);

Вимоги третьої черги відсутні.

Вимоги четвертої черги на загальну суму 7 387 676,32 грн. в т.ч.:

- ТзОВ «Ва авто» - 884 045,14 грн.; (конкурсні)

- ЗАТ «Бізнес-центр «Підзамче» - 5 643 533,83 грн.;(конкурсні)

- ТзОВ «Експансія» - 839 805,58 грн.; (конкурсні)

- Державна екологічна інспекція у Л/о - 20 291,77 грн. (поточні)

Вимоги пятої черги відсутні.

Вимоги шостої черги на загальну суму 331 127,26 грн. в т.ч.:

- Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова 331 127,26 грн.(конкурсні).

Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Окремо внесено до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, а саме:

- ТзОВ Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» в розмірі 56 032 714,69 грн.

- ОСОБА_8 в розмірі 656 150,00 грн.

- ТзОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі 731 500,92 грн.

3. Зобовязати ліквідатора:

- провести перші збори кредиторів

- сформувати комітет кредиторів,

- надати суду оригінали протоколу перших зборів кредиторів, комітету кредиторів.

4. Засідання суду призначити на 04.05.16 р. о 10 год. 40 хв.

5. Копію ухвали надіслати кредиторам, ліквідатору.

6. Участь в судовому засіданні повноважних представників кредиторів, ліквідатора визнати обовязковою.

Суддя Чорній Л.З.