ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

15.03.2016 справа № 5009/2837/12

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від третіх осіб: Марченко О.А. Мартюхіної Н.О., Радіонової О.О. Не з'явився; ОСОБА_4 - особисто за паспортом НОМЕР_1; ОСОБА_5 - за довіреністю б/н від 19.01.16р.; Не з'явились;
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про постановиФізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя перегляд за нововиявленими обставинами Донецького апеляційного господарського суду

від 08.01.2013р.
у справі№5009/2837/12
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Улісс-Тур", м. Запоріжжя
до відповідача за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, м. Запоріжжя Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "СТРОЙ-КА", м.Запоріжжя
проусунення перешкод у користуванні майном
В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.09.2012 року по справі №5009/2837/12 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Улісс-Тур", м. Запоріжжя до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації, м. Запоріжжя, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "СТРОЙ-КА", м.Запоріжжя про усунення перешкод у користуванні майном - відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на зазначене рішення. За результатами розгляду вказаної скарги Донецьким апеляційним господарським судом прийнято постанову від 08.01.2013р., відповідно до якої рішення господарського суду Запорізької області від 26.09.2012р. - скасовано, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Улісс-Тур", м. Запоріжжя до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідача з частини орендованого нежитлового приміщення Літ.А-5 кімн.№№5,6, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - задоволено, відповідача зобов'язано в місячний строк з дня набрання постановою законної сили повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Улісс-Тур" м. Запоріжжя (69035, м.Запоріжжя, вул.Сталеварів, буд.17, ) частину орендованого нежитлового приміщення Літ.А-5 кімн.№№5,6, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.03.2013р. у справі №5009/2837/12 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.01.2013р. залишено без змін.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, м. Запоріжжя звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Донецького апеляційного господарського суду від 08.01.2013 року у справі №5009/2837/12, відповідно до якої просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.01.2013р., а рішення господарського суду Запорізької області від 26.09.2012р. у справі №5009/2837/12- залишити без змін.

В обґрунтування наданої заяви Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 посилається на те, що орендоване приміщення у період з 01.10.2008р. по 08.01.2013р. використовувалось іншими особами, у зв'язку з чим відповідач не створював позивачу перешкоди у користуванні майном, в свою чергу, Донецький апеляційний господарський суд при винесенні постанови від 08.01.2013р. у справі №5009/2837/12 виходив із доведеності факту невиконання відповідачем договірного зобов'язання щодо повернення орендованого майна на підставі того, що строк дії договору оренди закінчився та наявні перешкоди з боку відповідача у користуванні орендованим майном Орендодавцем.

Таким чином, на думку заявника, постанова Донецького апеляційного господарського суду від 08.01.2013р. підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки факт користування нежитловим приміщенням іншими особами не був відомий заявнику на час винесення постанови та є нововиявленою обставиною.

Відповідач та його представник наполягають на задоволенні заяви та просять скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.01.2013р., у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Представники позивача та третіх осіб наданим їм правом не скористались, у судове засідання не з'явились, поважних причин нез'явлення суду не повідомлено.

Ухвалами Донецького апеляційного господарського суду про прийняття вказаної заяви до розгляду та про відкладення, сторони були попереджені про те, що у разі нез'явлення в судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів, та керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

Позовні вимоги до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов договору оренди № 01/10-7 від 01.10.2008р. та вимог чинного законодавства України, не повернув орендодавцю спірне нежитлове приміщення після дострокового розірвання договору оренди. Як зазначає позивач, за наведеним договором останній передав, а відповідач прийняв у тимчасове платне користування нежитлове приміщення літ. А-5 кімнати № 5,6, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, на строк до 31 грудня 2009 р. згідно акту приймання-передачі від 01 жовтня 2008 р.; у зв'язку з невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов'язань щодо сплати орендної плати, позивач, користуючись своїм правом на дострокове розірвання договору оренди, вирішив розірвати договір оренди з 27.04.2012 р. та надіслав відповідачу претензію про розірвання договору оренди та зазначив про необхідність повернення орендованого майна.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності факту існування перешкод у користуванні спірним приміщенням, оскільки позивачем не підтверджено, що саме він є власником спірного об'єкту або має певні майнові права на нього. Твердження позивача стосовно того, що договір оренди розірваний, судом до уваги не були прийняті, оскільки претензія позивача не містить чіткого волевиявлення щодо дострокового розірвання договору.

Переглядаючи зазначене рішення в апеляційному порядку, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що даний позов ґрунтується на невиконанні відповідачем договірного зобов'язання щодо повернення орендованого майна у зв'язку з закінченням строку дії договору оренди та відповідачем створюються перешкоди у користуванні орендованим майном.

Таким чином, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду визнала позовні вимоги обґрунтованими та скасувала рішення господарського суду Запорізької області від 26.09.2012р.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.03.2013р. постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.01.2013р. залишено без змін.

Розглянувши матеріали господарської справи, заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови, заслухавши у судових засіданнях представника позивача, заявника та його представника, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін, а заява про перегляд за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, заявник посилається на те, що на час прийняття постанови Донецьким апеляційним господарським судом від 08.01.2013р. у справі №5009/2837/12 ані відповідачу, ані суду не було відомо, що позивач надавав в оренду приміщення літ. А-5 кімнати № 5,6, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 у період з 01.10.2008р. по 08.01.2013р. іншим особам. За твердженням відповідача, у ході судового розгляду справи відповідач звертав увагу суду на те, що з 01.10.2008р. зазначені приміщення займали ТОВ "Компанія "СТРОЙ-КА", м.Запоріжжя та ФОП ОСОБА_6., про що позивачу було відомо. Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 протягом 2008-2014р. жодного разу не отримував від позивача рахунки на сплату орендної плати та фізично був позбавлений можливості використовувати зазначені приміщення. Однак, незважаючи на вказані обставини, Донецьким апеляційним господарським судом у постанові від 08.01.2013р. встановлено факт користування вказаними приміщеннями саме відповідачем.

Крім того посилається на те, що у провадженні господарського суду Запорізької області знаходиться справа №908/1065/14 за позовом ТОВ «Уліс Тур» до ФОП ОСОБА_4 про стягнення 82 230,28грн. неустойки за користування приміщенням після спливу строку оренди. В процесі підготовки відзиву на позов, відповідачем в Єдиному державному реєстрі судових рішень було виявлено три судових рішення господарського суду Запорізького суду у справах №908/2774/13, №908/3047/13, №908/3048/13, відповідно до яких з ТОВ "Альфа-Стар" на корсить ТОВ «Уліс Тур» стягнуто орендну плату за користування приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 кімнати 3,4,5,11,12 за договорами оренди, укладеними у період з 01.03.2011р. по 01.03.2014р.

Виходячи з викладеного, заявник вважає, що протягом періоду з 01.03.2011р. по 01.08.2013р. перешкоди у користуванні орендованим майном з боку відповідача не існували, оскільки у цей же період та тим же приміщенням користувалась інша особа, зокрема ТОВ "Альфа-Стар". Таким чином, за твердженням заявника, викладені обставини мають істотне значення для даної справи, а тому наявні підстави для перегляду постанови Донецького апеляційного господарського суду від 08.01.2013р. за нововиявленими обставинами.

Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно з роз'ясненнями, наведеними в п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами", до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатись нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались господарським судом у процесі розгляду справи.

При цьому, необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Відповідно до п.8.6 Постанови Пленуму №17 від 26.12.2011р. Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Наразі, як зазначалось вище, у якості нововиявленої обставини для перегляду за нововиявленими обставинами постанови Донецького апеляційного господарського суду від 08.01.2013року у справі №5009/2837/12, заявник посилається на існування судових рішень господарського суду Запорізької області у справах №908/2774/13 від 14.10.2013р., №908/3047/13 від 11.11.13р., №908/3048/13 від 12.11.13р. стосовно стягнення з ТОВ "Альфа-Стар" орендної плати у період з 01.03.2011 по 01.03.2014р.

Однак, зазначені доводи заявника не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки останні є по суті новими доказами по справі та не є нововиявленою обставиною у розумінні приписів ст. 112 Господарського процесуального кодексу України.

В свою чергу, відповідно до тексту постанови Вищого господарського суду України від 21.03.2013р. та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 08.01.2013р. питання щодо зайняття спірного приміщення іншими особами, окрім відповідача, вже досліджувалось судами апеляційної і касаційної інстанції, зазначеним обставинам надавалась правова оцінка, проте, доводи відповідача з цього приводу не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, дослідивши доводи відповідача, які викладені в заяві про перегляд постанови від 08.01.2013р. за нововиявленими обставинами, судова колегія вважає, що обставини, на які посилається відповідач у своїй заяві, не містять ознак нововиявлених в розумінні вищевказаних вимог закону.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідачем не доведено наявність нововиявлених обставин для перегляду постанови Донецького апеляційного господарського суду від 08.01.2013року, тому заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 м. Запоріжжя про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Донецького апеляційного господарського суду від 08.01.2013року у справі №5009/2837/12 не підлягає задоволенню, оскільки вказані вище обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами в розумінні ст.112 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим постанова Донецького апеляційного господарського суду від 08.01.2013 року у справі №5009/2837/12 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 43, 86, 99, 101, 102, 103, 105, 112, 114 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 м. Запоріжжя про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Донецького апеляційного господарського суду від 08.01.2013року у справі №5009/2837/12 залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.01.2013 року у справі №5009/2837/12 залишити без змін.

Головуючий Марченко О.А.

Судді: Мартюхіна Н.О.

Радіонова О.О.