УХВАЛА

04.04.2016№ 910/6197/13

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/6197/13

за позовом Berlin-Chemie AG (Menarini Group) [(Берлін - Хемі АГ) (Менаріні Груп)], м. Берлін, Німеччина,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична компанія "Здоров'я", м.

Харків, та

Міністерства охорони здоров'я України, м. Київ,

про припинення порушення прав інтелектуальної власності, визнання незаконним та часткове скасування наказу Міністерства охорони здоров'я України,

за участю представників:

позивача - Костіна І.П. (довіреність від 15.09.2015 №б/н);

Лавренової Н.О. (довіреність від 15.09.2015 №б/н);

відповідача-1 - Титаренка Ю.П. (довіреність від 09.10.2015 №5306/3);

відповідача-2 - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Берлін-Хемі АГ (Менаріні Груп, далі - Компанія) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом (первісні вимоги) про:

визнання незаконним та скасування наказу Міністерства охорони здоров'я України (далі - Міністерство) від 23.08.2012 №658 «Про державну реєстрацію (перереєстрацію) лікарських засобів та внесення змін до реєстраційних матеріалів» (далі - Наказ №658) в частині скасування пункту 5 витягу з переліку зареєстрованих лікарських засобів, які вносяться до Державного реєстру лікарських засобів України відповідно до додатку №1 до Наказу №658;

заборони товариству з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична компанія "Здоров'я" (далі - Товариство) використовувати позначення "ЕСПУЗІН", схоже із знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України №25612 стосовно товарів 05 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків (далі - МКТП);

зобов'язання Товариства усунути позначення "ЕСПУЗІН" з лікарських засобів власного виробництва.

28.11.2013 позивачем подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої Компанія просить суд:

визнати незаконним та скасувати Наказ №658 в частині реєстрації лікарського засобу "ЕСПУЗІН-ЗДОРОВ'Я" (таблетки, вкриті оболонкою, по 125 мг №7 (7х1), №14 (7х2), №21 (7х3), №10 (10х1) у блістерах, заявник Товариство, номер реєстраційного посвідчення UA/12456/01/01, зазначений під номером 5 у додатку №1 до Наказу №658;

визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства від 07.06.2013 №480 «Про державну реєстрацію (перереєстрацію) лікарських засобів та внесення змін до реєстраційних матеріалів» (далі - Наказ №480) в частині реєстрації лікарського засобу "ЕСПУЗІН-ЗДОРОВ'Я" (краплі оральні, 40 мг/мл по 30 мл у флаконах з пробкою-крапельницею №1 у коробці, заявник Товариство, номер реєстраційного посвідчення UA/12946/01/01, зазначений під номером 6 у додатку №1 до Наказу №480;

зобов'язати Міністерство виключити лікарські засоби "ЕСПУЗІН-ЗДОРОВ'Я", реєстраційні посвідчення UA/12456/01/01 та UA/12946/01/01, з Державного реєстру лікарських засобів України шляхом видання наказу;

заборонити Товариству використовувати позначення "ЕСПУЗІН", схоже із знаком для товарів і послуг за свідоцтвами України №25612 стосовно товарів 05 класу МКТП;

зобов'язання Товариства усунути позначення "ЕСПУЗІН" з лікарських засобів власного виробництва.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.12.2013 у справі 910/6197/13 (суддя Прокопенко Л.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 (колегія суддів у складі: Разіна Т.І. - головуючий, судді Доманська М.Л. і Сотніков С.В.), позов задоволено; визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства №658; визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства №480; зобов'язано Міністерство виключити лікарські засоби "ЕСПУЗІН-ЗДОРОВ'Я", реєстраційні посвідчення UA/12456/01/01 та UA/12946/01/01, з Державного реєстру лікарських засобів України шляхом видання наказу; заборонено Товариству використовувати позначення "ЕСПУЗІН", схоже із знаком для товарів і послуг за свідоцтвами України №25612, стосовно товарів 05 класу МКТП; зобов'язано Товариство усунути позначення "ЕСПУЗІН" з лікарських засобів власного виробництва.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.02.2016 (колегія суддів у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий, судді Палій В.В. і Прокопанич Г.К.) судові рішення попередніх судових інстанцій з даної справи скасовано; справу №910/6197/13 передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Підставами для скасування рішення місцевого і постанови апеляційного господарських судів зі справи стало те, що:

- причиною подання касаційної скарги стала незгода Товариства із задоволенням позову з урахуванням заяви про зміну предмета позову;

- судом першої інстанції не було враховано вимоги, що викладені у підпункті 3.12 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції";

- з жодного протоколу судових засідань та жодного іншого процесуального документа не вбачається, коли саме господарський суд першої інстанції перейшов до розгляду даної справи по суті;

- суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що початком розгляду справи по суті є момент звернення позивача із заявою про зміну предмета позову, а саме 28.11.2013, оскільки 28.11.2013 судового засідання взагалі не було, розгляд справи на цю дату не призначався;

- не з'ясувавши дати початку розгляду справи по суті, попередні інстанції припустилися неправильного застосування норм процесуального права, в тому числі статей 47, 22, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

За результатами повторного автоматичного розподілу справу №910/17610/15 передано судді Марченко О.В. для розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.02.2016 суддею Марченко О.В. прийнято справу №910/6197/13 до свого провадження, розгляд справи призначено на 21.03.2016.

Компанія 21.03.2016 подала суду письмові пояснення стосовно предмету позову з урахуванням висновків, викладених у постанові Вищого господарського суду України від 16.02.2016, у яких зазначила, що 07.06.2013 (після порушення провадження у цій справі та під час проведення судової експертизи) Міністерством прийнято Наказ №480, яким зареєстровано ще один лікарський засіб під назвою "ЕСПУЗІН-ЗДОРОВ'Я", виробником якого є Товариство, але у іншій формі випуску - краплі; відтак 28.11.2013 Компанією подано суду відповідну заяву про зміну предмета позову, в якій позивач додатково просив визнати незаконним та скасувати вказаний наказ Міністерства; враховуючи те, що заяву про зміну предмета позову подано 28.11.2013, а розгляд справи і дослідження доказів у суді першої інстанції відбулось 11.12.2013, що підтверджується протоколом судового засідання від 11.12.2013, відтак, станом на дату подання вказаної заяви позивачем справа №910/6197/13 ще не почала розглядатись по суті; висновок Вищого господарського суду України, що начебто суди попередніх інстанцій не з'ясували дату початку розгляду справи по суті не відповідає обставинам та матеріалам справи.

Товариство 21.03.2016 подало суду письмові пояснення, у яких вказало таке: у позивача були відсутні підстави змінювати предмет позову у рамках даного судового провадження, оскільки заява про зміну предмета позову подана після початку розгляду господарським судом справи по суті; свідоцтво України №170776 на знак для товарів і послуг є чинним, не було визнано недійсним чи скасовано у судовому порядку, Товариство правомірно використовувало позначення "ЕСПУЗІН" та для скасування Наказу №658 і Наказу №480 немає правових підстав.

Компанія 21.03.2016 подала суду письмову заяву з детальним викладенням позовних вимог, які підлягають розгляду по суті в даному провадженні, якою фактично підтвердила свою заяву про зміну предмета позову від 28.11.2013.

Товариство 21.03.2016 подало суду клопотання про призначення у справі повторної судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності, на вирішення якої просить поставити ті ж самі питання, які були поставленні на вирішення первинної судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності.

Клопотання мотивоване тим, що висновок судових експертів за результатами проведення повторної комісійної експертизи у сфері інтелектуальної власності від 31.08.2015 №15693/14-53 містить лише суб'єктивну думку експертів щодо свідоцтвом України №170776 на знак для товарів та послуг «Эспузин-Здоровье».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.03.2016 розгляд справи відкладено на 04.04.2016.

01.04.2016 Компанія подала суду заперечення на клопотання Товариства щодо призначення у справі повторної експертизи об'єктів інтелектуальної власності, в яких зазначила таке: дане клопотання не містить жодного аргументу, який би свідчив про необґрунтованість, суперечність висновку матеріалам справи, які викликають сумнів у його правильності, а містить лише пояснення по справі; знак для товарів та послуг "ЕСПУМІЗАН" за свідоцтвом України №25612 використовується позивачем для лікарських засобів на території України з 1999 року; за час реалізації на території України, лікарський засіб отримав значну популярність та визнання серед споживачів та лікарів; як видно з результатів соціологічного опитування 75,9% опитаних вважають, що назви "ЕСПУМІЗАН" та "ЕСПУЗІН " є співзвучними; на момент проведення всіх трьох експертиз як позивач так і відповідач-1 подали всі докази; відповідач-1 протягом трьох років не скористався правом надати додаткові матеріали і лише через три роки розгляду справи штучно створює умови для затягування розгону справи; крім того, на відмінно від позивача, Товариство провело дослідження без буд-якого відома та повідомлення сторін.

Представник Товариства у судовому засіданні 04.04.2016 підтримав подане клопотання, просив суд призначити повторну судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності; витрати на проведення повторної судової експертизи відповідач-1 просив покласти на нього та позивача пропорційно.

Представник Міністерства розгляд клопотання залишив на розсуду суду.

Представник Компанії у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини першої 41 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання Товариства про призначення повторної судової експертизу об'єктів інтелектуальної власності з огляду на те, що: відповідач-1 не обґрунтував та документально не підтвердив необхідність призначення у справі повторної судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності, крім того матеріали містять три висновки судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності: від 07.10.2013 № 900; від 09.09.2014 № 3928/10006 і від 31.08.2015 № 15693/14-53.

Разом з тим, представники Товариства та Міністерства подали суду клопотання про продовження строку розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, проте частиною третьою вказаної статті передбачено, що у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання представників сторін про продовження строку розгляду справи.

Згідно з частиною першою статті 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є необхідність витребування доказів.

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Як зазначено в пункті 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», оцінюючи поведінку заявника, а також осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу, слід брати до уваги факти невиконання ними процесуальних обов'язків, наприклад, ненадання чи надання з порушенням строку, передбаченого ЦПК України, доказів у справі; неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

Оцінюючи характер процесу та його значення для заявника, слід враховувати важливість предмета розгляду та ступінь ризику для заявника, наприклад, якщо йдеться про справи, що потребують оперативного прийняття рішення; трудові справи; справи, що пов'язані зі станом здоров'я заявника; справи щодо опіки над дітьми тощо.

Беручи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, характер процесу, клопотання представників сторін, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку розгляду справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 69, 77, 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання представників сторін про продовження строку розгляду справи.

2. Продовжити строк розгляду спору до 16.05.2016 включно.

3. Відкласти розгляд справи на 16.05.2016 о 10 год. 00 хв.; судове засідання відбудеться в приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-б, зал судових засідань №12.

4. Зобов'язати:

4.1. Сторони:

- направити у судове засідання своїх повноважних представників, повноваження яких повинні бути оформлені відповідно до приписів статті 28 ГПК України; документи на підтвердження повноважень таких представників подати суду; визнати явку представників сторін в судове засідання обов'язковою;

- документи подавати суду в оригіналі для огляду та належним чином засвідчених копіях для долучення до матеріалів справи з урахуванням приписів статті 36 ГПК України і пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55;

- письмові пояснення та документи завчасно надсилати на адресу суду поштою або подавати через відділ діловодства суду з супровідним листом з обов'язковим описом додатків у прошитому вигляді;

- у разі відсутності витребуваних судом доказів або неможливості їх подання надати обґрунтовані письмові пояснення з цього приводу;

4.2. Позивача:

- забезпечити надіслання на адресу відповідача-2 копії письмової заяви з детальним викладенням позовних вимог, які підлягають розгляду по суті в даному провадженні та з доданими до неї документами; докази такого надіслання подати суду;

4.3. Міністерство охорони здоров'я України:

- подати суду письмові пояснення стосовно предмету позову з урахуванням висновків, викладених у постанові Вищого господарського суду України від 16.02.2016 зі справи №910/6197/13.

5. Зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України подати суду у строк до 10.05.2016 матеріали заявки на реєстрацію знаку для товарів і послуг "Эспузин-здоровье" на ім'я товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична компанія "Здоров'я", за яким видано свідоцтво України №170776 відповідно, та належним чином засвідчені витяги з Державного реєстру свідоцтв України на знак для товарів і послуг стосовно названого свідоцтва.

6. Звернути увагу сторін на необхідність дотримання ними вимог статей 22, 33, 34 та частини четвертої статті 74 ГПК України та на встановлений статтею 69 ГПК України строк вирішення спору.

7. Витребувані судом документи є обов'язковими доказами, необхідними для вирішення спору. У випадку неподання позивачем витребуваних судом документів позов буде залишено без розгляду відповідно до пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України, у випадку ж неподання відповідачем таких документів спір буде вирішено за наявними у справі матеріалами згідно з приписами статті 75 ГПК України.

Суддя О. Марченко

Суддя Марченко О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

УХВАЛИВ:

16.05.16 о 10:00 год.