ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2016р. Справа№ 914/138/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю. О. при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОВК Трейд, м.Львів

до відповідача ОСОБА_2 підприємства Старколд, м.Львів

про стягнення 116 301,98 грн.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 04.01.2016р.);

від відповідача не зявився.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю ОВК Трейд до ОСОБА_2 підприємства Старколд про стягнення 162 227,57 грн. заборгованості, з яких 62 571,27 грн. сума основного боргу, 50 682,72 грн. пеня, 5 549,13 грн. три проценти річних та 43 424,45 грн. інфляційні нарахування.

Ухвалою суду від 18.01.2016р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 01.02.2016р.

Ухвалою суду від 01.02.2016р. розгляд справи відкладено на 22.02.2016р. Даною ухвалою в порядку ст.38 ГПК України, витребовувались:

- у ОСОБА_2 підприємства Старколд (79059, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ 3678841) оригінал договору поставки товару №231 від 11.07.2012р. та видаткової накладної №136/3 від 21.09.2012р. (належним чином засвідчені копії надати для долучення до матеріалів справи);

- у Товариства з обмеженою відповідальністю Айпіє-Л (адреса: 79071, м.Львів, вул.Щирецька, буд.36, ) належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують наявність договірних відносин з ПП Старколд щодо встановлення (монтажу) мультизональної системи Airstage V-II Fujitsu (договір, видаткові накладні, акти приймання-передачі наданих послуг).

Ухвалою суду від 22.02.2016р. розгляд справи відкладено на 14.03.2016р., з підстав наведених в даній ухвалі. Даною ухвалою повторно в порядку ст.38 ГПК України, витребовувались:

- у ОСОБА_2 підприємства Старколд (юридична адреса: 79059, АДРЕСА_1, фактична адреса: 79058, м.Львів, вул.Замарстинівська, 170, код ЄДРПОУ 3678841) оригінал договору поставки товару №231 від 11.07.2012р. та видаткової накладної №136/3 від 21.09.2012р. (належним чином засвідчені копії надати для долучення до матеріалів справи).

Ухвалою суду від 14.03.2016р. продовжено строк розгляду спору до 30.03.2016р. та відкладено розгляд справи на 28.03.2016р., з підстав наведених в даній ухвалі. Даною ухвалою повторно в порядку ст.38 ГПК України, витребовувались:

- у ОСОБА_2 підприємства Старколд (юридична адреса: 79059, АДРЕСА_1, фактична адреса: 79058, м.Львів, вул.Замарстинівська, 170, код ЄДРПОУ 3678841) оригінал договору поставки товару №231 від 11.07.2012р. та видаткової накладної №136/3 від 21.09.2012р. (належним чином засвідчені копії надати для долучення до матеріалів справи).

Товариство з обмеженою відповідальністю Айпіє-Л на виконання вимог ухвали суду від 01.02.2016р. надіслало супровідний лист за вих.№06/40 від 18.02.2016р. (вх..№6727/16 від 19.02.2016р.) до якого долучило наступні документи: копію договору підряду №0907/12-09 від 09.07.2012р.; копію комерційної пропозиції ТЦ «Максимум» 2пов.; копію Акту запуску обладнання по договору підряду від 09.07.2012р. №0907/12-09 від 28.02.2013р.; копію Акту №1 виконаних робіт по договору підряду від 09.07.2012р. №0907/12-09 від 31.10.2012р.; та копії гарантійних талонів у кількості 2 шт.

Представником позивача в судовому засіданні подано заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх.№1765/16 від 28.03.2016р.), в якій він уточнив період за який нараховується пеня, а саме з 12.07.2012р. по 12.01.2013р. та зменшив позовні вимоги в частині стягнення пені. Відтак, до стягнення підлягає 116 301,98 грн. заборгованості, з яких 62 571,27 грн. сума основного боргу, 4 757,13 грн. пеня, 5 549,13 грн. три проценти річних та 43 424,45 грн. інфляційні нарахування.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з врахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог, підтримав повністю, просив позов задоволити, з підстав викладених у позовній заяві та заяві про зменшення розміру позовних вимог. Зокрема, стягнути з відповідача 116 301,98 грн. заборгованості, з яких 62 571,27 грн. сума основного боргу, 4 757,13 грн. пеня, 5 549,13 грн. три проценти річних та 43 424,45 грн. інфляційні нарахування.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання повторно не забезпечив, вимоги ухвал суду від 18.01.2016р., 01.02.2016р., 22.02.2016р. та 14.03.2016р. не виконав.

На адресу суду повернулися поштові конверти з рекомендованим відправленням відповідачу ухвали про порушення провадження у справі від 18.01.2016р. та ухвали про відкладення розгляду справи від 01.02.2016р. за юридичною адресою: 79059, АДРЕСА_2, з відміткою поштового відділення про те, що причиною повернення є закінчення терміну зберігання.

Також, на адресу суду повернулися поштові конверти з рекомендованим відправленням відповідачу ухвали про порушення провадження у справі від 18.01.2016р. та ухвали про відкладення розгляду справи від 01.02.2016р. за фактичною адресою: 79058, м.Львів, вул.Замарстинівська, буд. 170, з відміткою поштового відділення про те, що причиною повернення є закінчення терміну зберігання.

Відповідно до ст.ст.17, 221 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та у звязку із розглядом справи №914/138/16 за електронним запитом від 19.02.2016р. за №21712644 господарським судом Львівської області взято Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно якого Приватне підприємство Старколд станом на 19.02.2016р. перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходження: 79059, АДРЕСА_3.

Станом на 28.03.2016р. на адресу суду від відповідача не повернулись поштові повідомлення про вручення йому ухвал суду від 22.02.2016р. та від 14.03.2016р. про відкладення розгляду справи на 14.03.2016р. та відповідно на 28.03.2016р., або поштові конверти без вручення їх адресату.

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України, суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно п.п.3.9.1. п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 із змінами та доповненнями Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку Укрпошта щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Факт надсилання відповідачу:

- ухвали суду від 22.02.2016р. про відкладення розгляду справи на 14.03.2016р. підтверджується списком №217 згрупованих внутрішніх відправлень рекомендованих листів від 01.03.2016р.,

- ухвали суду від 14.03.2016р. про відкладення розгляду справи на 28.03.2016р. підтверджується списком №286 згрупованих внутрішніх відправлень рекомендованих листів від 17.03.2016р., та узгоджується з позицією Вищого господарського суду України викладеною у третьому абзаці п.п. 3.9.1 п.п.3.9 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції.

Відтак, суд виконав умови Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Інші адреси відповідача, крім вказаних у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ні позивачу, ні суду невідомі.

Станом на день розгляду спору (28.03.2016р.) від відповідача на адресу суду відзив, заяви, клопотання, в тому числі про відкладення розгляду справи не надходили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст.75 ГПК України при відсутності представника відповідача, за наявними у ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази та заслухавши пояснення представника позивача, суд,-

встановив:

11.07.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ОВК Трейд (продавець) та ОСОБА_2 підприємством Старколд (покупець) було укладено договір №231 постачання товару (надалі договір), за умовами якого продавець в порядку та на умовах визначених у цьому договорі зобовязувався передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах визначених у цьому договорі зобовязувався оплатити та прийняти товар, який вказується у рахунку-фактурі на товар, що додається цього договору і є невідємною частиною цього договору і прирівнюється до специфікацій. Одночасно з поставкою товару продавець надає договір, рахунок, видаткову податкову накладні.

Згідно п.1.2. договору найменування майна: системи вентиляції та комплектуючі до них, системи кондиціювання та комплектуючі до них, системи опалення та комплектуючі до них.

За умовами п.2.1. договору продавець зобовязаний: відпустити товар покупцю не пізніше 30 календарних днів з дня надходження грошових коштів на банківський рахунок продавця; забезпечити покупця інструкцією із експлуатації (використання) товару та видати за потребою покупцеві сертифікат якості чи декларацію відповідності на товар.

Згідно п.2.2. договору покупець зобовязаний розрахуватися за товар на умовах цього договору і прийняти товар.

Відповідно до п.4.1. договору оплата товару покупцем здійснюється шляхом внесення завдатку у розмірі 70% від вартості товару на розрахунковий рахунок продавця за ціною виставленого в рахунку-фактурі (специфікацією) на цей товар. Залишкова вартість проплачується перед відвантаженням зі складу продавця.

На виконання умов договору №231 постачання товару від 11.07.2012р., позивачем (ТзОВ ОВК Трейд) було виставлено для відповідача рахунок на оплату №231 від 11.07.2012р. (рахунок-фактуру) на суму 597 194,98 грн.

Проте, відповідач (ПП Старколд) порушив свої зобов'язання, оплату згідно умов п.4.1. договору №231 постачання товару від 11.07.2012р. здійснив частково. Відповідачем (ПП Старколд) перераховано шістьма платежами на розрахунковий рахунок позивача (ТзОВ ОВК Трейд) грошові кошти на загальну суму 534 623,71 грн.

Відповідачем (ПП Старколд) надіслано позивачу лист за вих.№239 від 28.01.2013р., в якому останній гарантує ТзОВ ОВК Трейд закриття боргу у розмірі 62 571,27 грн. згідно рахунку-фактури №231 від 11.07.2012р. та договору поставки товару №231 від 11.07.2012р. протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів, після діагностики сервісною службою ТзОВ ОВК Трейд та після отримання висновку сервісної служби ТзОВ ОВК Трейд.

Проте, відповідач свої зобовязання порушив, залишок заборгованості у сумі 62 571,27 грн. не здійснив.

Відтак, залишок заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар складає 62 571,27 грн.

Згідно умов ст.625 ЦК України позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати та 3% річних, які згідно поданого розрахунку позовних вимог становлять 43424,45 грн. інфляційних нарахувань та 5 549,13 грн. 3% річних.

Крім того, позивач керуючись умовами п.3.4. договору, у звязку із порушенням строків оплати, нарахував відповідачу пеню, яка згідно поданого розрахунку до заяви про зменшення розміру позовних вимог, становить 4 757,13 грн.

Отже, загальна сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог, становить 116 301,98 грн. заборгованості, з яких 62 571,27 грн. сума основного боргу, 4 757,13 грн. пеня, 5 549,13 грн. три проценти річних та 43 424,45 грн. інфляційні нарахування.

При прийнятті рішення суд виходить із наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, але при укладенні договору сторони повинні керуватися вимогами Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Згідно ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За умовами ст.663 ЦК України продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

На виконання умов договору №231 постачання товару від 11.07.2012р., позивачем (ТзОВ ОВК Трейд) було виставлено для відповідача рахунок на оплату №231 від 11.07.2012р. (рахунок-фактуру) на суму 597 194,98 грн.

Проте, відповідач (ПП Старколд) порушив свої зобов'язання, оплату згідно умов п.4.1. договору №231 постачання товару від 11.07.2012р. здійснив частково. Відповідачем (ПП Старколд) перераховано шістьма платежами на розрахунковий рахунок позивача (ТзОВ ОВК Трейд) грошові кошти на загальну суму 534623,71 грн. Факт оплати підтверджується платіжними дорученнями:

№513 від 12.07.2012р. на суму 20 560,06 грн.;

№520 від 16.07.2012р. на суму 176 113,15 грн.;

№595 від 08.08.2012р. на суму 50 000,00 грн.;

№626 від 17.08.2012р. на суму 177 950,50 грн.;

№699 від 23.08.2012р. на суму 60 000,00 грн.;

№9 від 17.09.2012р. на суму 50 000,00 грн.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.4.1. договору оплата товару покупцем здійснюється шляхом внесення завдатку у розмірі 70% від вартості товару на розрахунковий рахунок продавця за ціною виставленого в рахунку-фактурі (специфікацією) на цей товар. Залишкова вартість проплачується перед відвантаженням зі складу продавця.

Проте, відповідач свої зобовязання порушив, залишок заборгованості у сумі 62 571,27 грн. не оплатив.

Відповідачем (ПП Старколд) надіслано позивачу лист за вих.№239 від 28.01.2013р., в якому відповідач гарантує ТзОВ ОВК Трейд закриття боргу у розмірі 62 571,27 грн. згідно рахунку-фактури №231 від 11.07.2012р. та договору поставки товару №231 від 11.07.2012р. після діагностики сервісною службою ТзОВ ОВК Трейд, та після отримання висновку сервісної служби ТзОВ ОВК Трейд відповідач гарантував оплату боргу протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів.

Як стверджує позивач, оригінали договору поставки товару №231 від 11.07.2012р. та видаткової накладної №136/3 від 21.09.2012р. після підписання позивачем було скеровано для належного оформлення відповідачу однак він їх не повернув. У позивача наявна лише копія договору поставки товару №231 від 11.07.2012р. яку він отримав у відповідача.

Судом неодноразово витребовувалися у відповідача оригінали договору поставки товару №231 від 11.07.2012р. та видаткової накладної №136/3 від 21.09.2012р. Проте, відповідач (ПП Старколд) не реалізував, надані йому законом права на судовий захист, не надав суду належні докази на спростування позовних вимог, не подав належних доказів поважності причин, які завадили йому витребувані судом документи.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що з долучених до матеріалів справи рекламацій, йому стало відомо що обладнання, яке ним поставлено на виконання договору поставки товару №231 від 11.07.2012р. ПП Старколд, встановлено ТзОВ Айпіє-Л (м.Львів, вул.Щирецька, буд.36, ). Оскільки встановлене обладнання містить відповідне маркування (модель та серійний номер), яке відображене в тому числі і у видатковій накладній №136/3 від 21.09.2012р., воно може бути чітко ідентифіковане судом.

З врахуванням цього, суд в порядку ст.38 ГПК України витребовував у Товариства з обмеженою відповідальністю Айпіє-Л (адреса: 79071, м.Львів, вул.Щирецька, буд.36, ) належним чином засвідчені копії усіх документів, що підтверджують факт договірних відносин з ПП Старколд, щодо встановлення (монтажу) мультизональної системи Airstage V-II Fujitsu (договір, видаткові накладні, акти приймання-передачі наданих послуг).

Товариство з обмеженою відповідальністю Айпіє-Л на виконання вимог ухвали суду від 01.02.2016р. надіслало супровідний лист за вих.№06/40 від 18.02.2016р. (вх..№6727/16 від 19.02.2016р.) до якого долучено належним чином завірені наступні документи: копію договору підряду №0907/12-09 від 09.07.2012р.; копію комерційної пропозиції ТЦ «Максимум» 2пов.; копію Акту запуску обладнання по договору підряду від 09.07.2012р. №0907/12-09 від 28.02.2013р.; копію Акту №1 виконаних робіт по договору підряду від 09.07.2012р. №0907/12-09 від 31.10.2012р.; та копії гарантійних талонів у кількості 2 шт.

Суд розглянувши подані ТзОВ Айпіє-Л документи, встановив наступне. Саме товар, який зазначений в рахунку на оплату №231 від 11.07.2012р. (рахунок-фактуру) на суму 597194,98 грн. до договору поставки товару №231 від 11.07.2012р., був встановлений відповідачем (ПП Старколд) після проведення гарантійного ремонту мультизональної системи Airstage V-II Fujitsu на обєкті ТзОВ Айпіє-Л, що знаходиться за адресою: 79071, м.Львів, вул.Щирецька, 36, торговий центр «МАКСИМУМ». Як вбачається з акту запуску обладнання по договору підряду від 09.07.2012р. №0907/12-09 від 28.02.2013р., запуск системи проведено успішно (28.02.2013р.).

Відтак, станом на дату прийняття рішення у справі (28.03.2016р.), у відповідача існує заборгованість зі сплати основного боргу за поставлений товар в сумі 62 571,27 грн.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення боргу в сумі 62 571,27 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що інфляційні та річні є окремим видом цивільних зобов'язань, які існують в силу прострочення боржником терміну виконання грошового зобов'язання та є за своєю правовою природою відшкодуванням матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вбачається із розрахунку поданого до позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних на загальну суму 5 549,13 грн. та інфляційні нарахування на загальну суму 43 424,45 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що позивачем правомірно нараховано 3% річних на суму 5 549,13 грн. та інфляційні нарахування на загальну суму 43 424,45 грн., які підлягають до стягнення з відповідача.

Щодо заявлених вимог позивача вимог про стягнення пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондують приписами, встановленими Господарським кодексом України.

Так, у відповідності із ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

У відповідності до п.3.4. договору сторони погодили, що за відмову від розрахунку за товар або за прострочення у такому розрахунку покупець зобовязаний виплатити штраф у розмірі 10% від неоплаченої суми, а також пеню у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу.

Як вбачається із розрахунку поданого до заяви про зменшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 4 757,13 грн. пені нарахованої за період з 12.07.2012р. по 12.01.2013р.

Слід зазначити, що яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Перевіривши розрахунок пені, до якої позивач правомірно застосував подвійну облікову ставку НБУ замість визначеного умовами договору розміру, суд дійшов висновку правомірності її нарахування, відтак пеня в сумі 4 757,13 грн. підлягає до стягнення з відповідача.

Беручи до уваги той факт, що відповідач не реалізував, надані йому законом права на судовий захист, не надав суду належні докази на спростування позовних вимог, не подав належних доказів поважності причин, які завадили йому зявитись у судові засідання та подати відзив, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача, згідно поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог, підлягають до задоволення повністю.

З відповідача підлягає до стягнення 116 301,98 грн. заборгованості, з яких 62 571,27 грн. сума основного боргу, 4 757,13 грн. пеня, 5 549,13 грн. три проценти річних та 43 424,45 грн. інфляційні нарахування.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За умовами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно п.п.1.ч.2. ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При поданні позову позивачем до стягнення заявлено 162 227,57 грн. та сплачено платіжним дорученням №550 від 13.01.2016р. судовий збір на суму 2 434,65 грн.

Враховуючи, що ціна позову становить 162 227,57 грн., відтак при поданні позову позивач повинен був сплатити судовий збір в сумі 2 433,42 грн.

Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України Про судовий збір у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відтак, за умови звернення позивача з клопотанням, на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір, йому належить повернути 1,23 грн. зайво сплаченого судового збору.

Позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог відповідно до якої до стягнення заявлено 116 301,98 грн.

Відтак позивачу, за умови звернення з клопотанням на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір, поверненню підлягає 688,89 грн. судового збору, у звязку із зменшенням суми позовних вимог.

Загальна сума судового збору, яка підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України становить 690,12 грн.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір в сумі 1 744,53 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 627-629, 663, 712 ЦК України, ст.ст. 174, 193, 230-232, 265 ГК України, ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 87, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов, згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог, задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 підприємства Старколд (юридична адреса: 79059, АДРЕСА_4; фактична адреса: 79058, м.Львів, вул.Замарстинівська, 170; код ЄДРПОУ 3678841) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОВК Трейд (79066, АДРЕСА_5; ) 62 571,27 грн. основного боргу, 4 757,13 грн. пені, 5 549,13 грн. три проценти річних, 43 424,45 грн. інфляційних нарахувань та 1 744,53 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно вимог ст.116 ГПК України, після набрання рішенням суду законної сили.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 04.04.2016р.

Суддя Сухович Ю.О.