ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

11.03.2016 Справа № 11/101

Розглянувши матеріали заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Ужгород про зміну порядку виконання мирової угоди у справі

За позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Ужгород

до відповідача Воловецької районної ради, смт. Воловець

про стягнення 161586 грн.

Суддя Журавчак Л.С.

За участю представників сторін:

від заявника - ОСОБА_1, підприємець, ОСОБА_3, предст. за дов. від 23.10.13;

від боржника -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 10.03.10 у справі №11/101 затверджено мирову угоду, за умовами якої Воловецька районна рада зобов'язалась сплатити ФОП ОСОБА_1 155327 грн. боргу до 1 квітня 2010 року та відшкодувати судові витрати, а саме: 1615 грн. державного мита, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 7675 грн. витрат на правову допомогу адвоката, а ФОП ОСОБА_1 відмовився від стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних, а також частково (в розмірі 50%) відмовився від відшкодування понесених ним витрат на правову допомогу адвоката по даному процесу в сумі 7675 грн.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 04.02.11 у справі №11/101 задоволено заяву Воловецької районної ради про відстрочку виконання ухвали суду від 10.03.10 у справі №11/101 на 6 місяців та відстрочено виконання ухвали господарського суду Закарпатської області від 10.03.10 до 21.07.11.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов мирової угоди, за заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 02.06.10 відділом Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання виконавчого документа до 09.06.10.

Постановою підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області від 23.09.11 про повернення виконавчого документа стягувачеві, ухвала господарського суду Закарпатської області від 10.03.10 у справі №11/101 повернута ФОП ОСОБА_1

28.12.11 постановою підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області закінчено виконавче провадження з примусового виконання ухвали від 10.03.10 №11/101.

У зв"язку з невиконанням відповідачем умов мирової угоди та закриттям виконавчого провадження по її виконанню, ФОП ОСОБА_1 - заявник, звернувся з позовом до суду з вимогою про спонукання виконання мирової угоди шляхом стягнення з відповідача-боржника суми 164853грн. , в т. ч. 155327 боргу та 9526 грн. на відшкодування судових витрат, нарахувавши та пред"явивши вимогу про стягнення суми 4945,59 грн. трьох процентів річних за прострочення згаданих платежів, які рішенням господарського суду Закарпатської області від 08.08.12 у справі №5008/650/2012 було задоволено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.01.13 вказане рішення було скасовано в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості та судових витрат у розмірі 164853 грн. і зазначено, що ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом у розумінні положень Закону України "Про виконавче провадження", бо була прийнята до виконання виконавчою службою, а отже, провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки заявлена вимога не може бути самостійним предметом позову та розглядатися в господарських судах в порядку позовного провадження.

З висновками суду апеляційної інстанції погодився Вищий господарський суд України (постанова від 23.05.13).

Посилаючись на вказані акти та невиконання до теперішнього часу своїх зобов"язань по виконанню умов мирової угоди, ФОП ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Закарпатської області з заявою про зміну порядку виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою суду від 10.03.10 у справі №11/101 в частині зобов"язання Воловецької районної ради сплатити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суми 164853 грн. з добровільного на примусовий та видати судовий наказ.

Боржник в судове засідання не з"явився, однак, подав письмове пояснення по суті заяви. Наголосив, що з часу її винесення минуло 6 років і за цей час змінилось п"ять голів районної ради та штат працівників, що унеможливлює наведення ним достовірних причин невиконання судового рішення по даній справі. Щодо ймовірних причин, то однією з них є відсутність коштів. Пояснив, що договори укладались в 2006-2008 роках; роботи, які виконувались заявником, повинні були оплачуватись за рахунок коштів меценатів, спонсорів, а така можливість на даний час втрачена. Щодо зміни порядку виконання, то позивачем не подано жодного доказу того, що ним пред"явлено ухвалу суду від 10.03.10 до виконання, за результатами чого відкрито виконавче провадження, яке б наразі тривало та про існування на даний час перешкод для органів ДВС, які б унеможливлювали виконання судового рішення.

Заслухавши уповноваженого представника заявника, вивчивши та оцінивши матеріали заяви, суд прийшов до висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

Ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди, є судовим актом, для якого передбачений особливий порядок його виконання.

Згідно зі ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження".

Поряд з цим, постановою пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 роз"яснено, що господарський суд на підставі статті 121 Господарського процесуального кодексу України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи, зокрема, змінити порядок виконання рішення суду. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Як встановлено судом, ухвала господарського суду Закарпатської області від 10.03.10 у справі №11/101 є виконавчим документом, оскільки була прийнята виконавчою службою до виконання. Аналогічного висновку дійшов і суд касаційної інстанції, переглядаючи справу №5008/650/2012.

Постановою від 28.12.2011р. підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області закінчено виконавче провадження з примусового виконання ухвали від 10.03.2010р. №11/101 через неможливість «виконання рішення суду без участі боржника». Даних про оскарження цієї постанови державного виконавця суду не надано.

Враховуючи наведене та беручи до уваги відсутність доказів про перебування спірної ухвали на виконанні у відділі державної виконавчої служби, а також сплив встановленого ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" річного строку для пред"явлення виконавчого документу до виконання, в задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Головного управління юстиції у Закарпатській області в особі підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби про зміну порядку виконання ухвали суду від 10.03.2010 та видачі наказу відмовити.

Повний текст ухвали складено 24.03.16

Ухвала може бути оскаржена відповідно до ст. 106 Господарського процесуального кодексу України до Львівського апеляційного господарського суду.

Суддя Журавчак Л.С.