ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2016 р. Справа № 926/1771/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий суддя Бонк Т. Б.

судді Бойко С.М.

ОСОБА_1

при секретарі Борщ І.О.

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 (пред-к за довіреністю)

від відповідача ОСОБА_3 (пред-к за довіреністю), ОСОБА_4Є (пред-к за довіреністю).

від третьої особи ОСОБА_5 (пред-к за довіреністю)

розглянувши апеляційну скаргу Чернівецького обласного благодійного фонду Відродження міста Чернівці б/н від 23.02.2016 року

на рішення господарського суду Чернівецької області від 09.02.2016 року (головуючий суддя Миронюк С.О.)

у справі № 926/1771/15

за позовом Чернівецького обласного благодійного фонду Відродження міста Чернівці

до відповідача ОСОБА_6 комітету Чернівецької міської ради

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - департамент економіки Чернівецької міської ради

про визнання недійсним п.7 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №575/22 від 27.10.2015 року Про оренду та позичку приміщень, внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради, визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішень виконавчого комітету міської ради з цих питань

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Чернівецької області від 09.02.2016 року у справі №926/1771/15 у позові Чернівецького обласного благодійного фонду Відродження міста Чернівці до ОСОБА_6 комітету Чернівецької міської ради про визнання недійсним п.7 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №575/22 від 27.10.2015 року Про оренду та позичку приміщень, внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради, визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішень виконавчого комітету міської ради з цих питань відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що між департаментом економіки Чернівецької міської ради та Чернівецьким обласним благодійним фондом Відродження міста Чернівці укладено Договір оренди № 266 від 12.09.2012р. нерухомого майна з метою використання його під офіс строком на два роки й 11 (одинадцять) місяців, що діє з 12.09.2012 р. до 11.08.2015 р. 29.07.2015 р. департамент економіки Чернівецької міської ради (орендодавець) на адресу Чернівецького обласного благодійного фонду Відродження міста Чернівці надіслав лист, в якому попередив про те, що у звязку з порушенням умов договору Договір оренди продовжено не буде. Вказаний лист отримано позивачем 30.07.2015 р. Позивачем на адресу орендодавця 06.08.2015 р. надіслано лист № 5, в якому позивач просив продовжити термін дії договору оренди на тай самий строк на тих самих умовах, що були передбачені Договором оренди. За наслідками розгляду звернення позивача, 27.10.2015р. виконавчим комітетом Чернівецької міської ради прийнято рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 27.10.2015 р. № 575/22, пунктом 7 якого припинено договір оренди № 266 нерухомого майна у звязку із закінченням терміну його дії. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Таким чином, суд дійшов висновку, що Договір оренди № 266 від 12.09.2012 р. є припиненим у звязку із закінченням строку його дії.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задоволити, мотивуючи це тим, що суд першої інстанції констатує те, що договір оренди діє до 11.08.2015 року, а у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення умов договору протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Ані суд, ані відповідач не надає доказів надіслання заяви про припинення умов цього договору саме протягом одного місяця після закінчення терміну його дії. Посилання суду на лист Департаменту економіки Чернівецької міської ради від 29.07.2015 року є безпідставним, оскільки в зазначеному листі виключно йдеться про те, що є порушення умов договору та пропозиція позивачу надати з цього приводу пояснення, але в листі нічого не зазначено про те, що договір оренди не буде продовжено. Крім того, скаржник зазначає, що жодний нормативно-правовий акт не уповноважував виконавчий комітет міської ради на прийняття рішення щодо припинення договору, в якому він не є стороною.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, поясненнях третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, заслухавши думку присутніх представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, а рішення господарського суду першої інстанції слід скасувати з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 22.11.2005р. № 892/20, між департаментом економіки Чернівецької міської ради та Чернівецьким обласним благодійним фондом Відродження міста Чернівці укладено Договір оренди № 266 від 12.09.2012 р. нерухомого майна (далі договір), а саме нежитлового приміщення загальною площею 71,8 кв. м. розташованого за адресою: м. Чернівці, вул. Бетховена Людвіга, 6, на першому поверсі, з метою використання його під офіс строком на два роки й одинадцять місяців, що діє з 12.09.2012 р. до 11.08.2015 р.

Відповідно до пункту 7.7 Договору оренди у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього Договору протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, якщо інше не встановлено законодавством. Зазначені дії оформляються додатковим договором до договору оренди, який є невідємною частиною договору, чи може укладатись новий договір.

Згідно п.7.8. договору орендар після закінчення строку дії цього договору, орендар має переважне право, за інших рівних умов, на його продовження на нових умовах, у разі належного виконання ним умов договору.

Крім того, до договору оренди було укладено Додатковий договір від 12 вересня 2012 року згідно п.1. якого орендодавець на підставі поданих документів дозволяє орендарю з 12.09.2012 року продовжити договір суборенди з підприємцем ОСОБА_7 на термін дії договору оренди частини приміщення загальною площею 16,2 кв.м. для використання під офіс.

При обстеженні обєкта оренди на предмет виконання умов істотних умов договору оренди, 22.07.2015р. працівниками департаменту економіки Чернівецької міської ради було встановлено, що частина орендованого приміщення, яка відповідно до додаткового договору від 12.09.2012 р. № 1 передана в суборенду підприємцю ОСОБА_7 для використання під офіс використовується за іншим призначенням. А саме: приміщення (4-2) площею 16,2 заповнено промисловими товарами (побутовою та компютерною технікою). Також, майно суборендаря (промислові товари) знаходиться в приміщенні (4-1) та (4-8) площею відповідно 16,2 кв.м та 15,4 кв.м.

29.07.2015р. департамент економіки Чернівецької міської ради (орендодавець) на адресу Чернівецького обласного благодійного фонду Відродження міста Чернівці надіслав лист, в якому зазначено про те, що при укладенні договорів оренди на новий термін департамент економіки керується нормами Закону України «Про оренду державного та комунального майна, ЦК України, Положенням про оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Чернівці та укладеним договором; зазначеним листом департаменту позивача поставлено до відома, що 22.07.2015 року при обстеженні обєкта оренди виявлено факт порушення умов договору суборенди та зазначено про те, що встановлений факт є порушенням умов договору оренди з боку орендаря та є безпосередньою підставою для розірвання (непродовження на новий термін) договору. Запропоновано позивачу в стислі терміни надати пояснення щодо встановленого факту порушення істотних умов договору оренди.

Позивач листом від 05.08.2015 року надав департаменту економіки Чернівецької міської ради відповідь про те, що на момент даної відповіді всі виявлені порушення усунуті.

06.08.2015р. позивачем на адресу орендодавця надіслано лист №5, в якому позивач просив продовжити термін дії договору оренди на тай самий строк на тих самих умовах, що були передбачені договором оренди.

Департамент економіки Чернівецької міської ради у листі від 08.09.2015 року на звернення позивача від 05.08.2015 року та 06.08.2015 року повідомив позивача про те, що порушене питання буде розглядатися на засіданні комісії з виділення в оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності і територіальної громади м.Чернівці, яке відбудеться 17.09.2015 року.

З листа департаменту економіки Чернівецької міської ради від 26.10.2015 року до позивача вбачається, що звернення від 17.09.2015 року щодо продовження договору оренди нерухомого майна розглянуто департаментом економіки міської ради. За результатами розгляду позивача повідомлено про те, що питання орендних відносин з позивачем буде розглядатися на засіданні виконавчого комітету міської ради, яке відбудеться 27.10.2015 року.

За наслідками розгляду звернення позивача, 27.10.2015р. виконавчим комітетом Чернівецької міської ради прийнято рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 27.10.2015 р. № 575/22 Про оренду та позичку приміщень, внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради, визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішень виконавчого комітету міської ради з цих питань пунктом 7 якого припинено договір оренди № 266 нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення загальною площею 71,8 кв. м. розташованого за адресою: м. Чернівці, вул. Бетховена Людвіга, 6, у звязку із закінченням терміну його дії.

Предметом позову є визнання недійсним пункту 7 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №575/22 від 27.10.2015 року Про оренду та позичку приміщень, внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради, визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішень виконавчого комітету міської ради з цих питань.Підстава позову ст. 59, ч.2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Як вбачається зі змісту статті 29 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, до повноважень виконавчих органів міських рад віднесено управління, в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Статтею 30 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що до відання виконавчих органів міських рад відносяться власні (самоврядні) повноваження в сфері вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків споруд, що належать до комунальної власності.

Відповідно до ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Орендодавцями комунального майна, згідно з підпунктом 2 пункту 1 статті 287 Господарського кодексу України, статтею 5 Закону України Про оренду державного та комунального майна є органи, уповноважені органами місцевого самоврядування управляти майном, що перебуває у комунальній власності.

Прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення є виключною компетенцією міської ради, що передбачено пунктом 31 частини першої статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Чернівецькою міською радою затверджено Положення про департамент економіки міської ради, де визначено, що функцію по здійсненню повноважень орендодавця комунального майна та нежилих приміщень здійснює зазначений виконавчий орган. Пунктом 1.5.2 Положення про департамент економіки міської ради визначено, що виконавчий комітет міської ради є виконавчим органом міської ради, який погоджує передачу в оренду та інші питання оренди, визначені Положенням, на підставі прийнятого ним рішення.

Згідно п.п. 1.3, 1.3.1, 1.4 Положення про оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Чернівців, затвердженого Рішенням 18 сесії міської ради VІ скликання від 29.12. 2011 № 364 орендодавцем від імені територіальної громади м.Чернівців щодо оренди майна цілісних майнових комплексів комунальних підприємств, їх структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць), що належать до комунальної власності територіальної громади міста, є виконавчий комітет Чернівецької міської ради. Передача в оренду майна, визначеного пунктом 1.3 цього Положення, проводиться орендодавцем (виконавчим комітетом міської ради) на підставі рішень міської ради та в порядку, визначеному Законом України «Про оренду державного та комунального майна». Орендодавцем від імені територіальної громади м.Чернівців щодо оренди майна (рухомого та нерухомого), що належить до комунальної власності територіальної громади м.Чернівці, є департамент економіки Чернівецької міської ради, за винятком обєктів оренди, визначених пунктом 1.3 цього Положення.

Згідно ч.1 ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до п.7.2. договору цей договір припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно статті 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно ч.2 ст.17 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно п.п. 6.17, 6.17.1. Положення про оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Чернівців у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, якщо інше не встановлено законодавством; продовження терміну дії договору здійснюється орендодавцем шляхом укладення додаткового договору до діючого договору оренди, або договору оренди на новий термін.

Пунктом 4.1. Постанови Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна від 29.05.2013 № 12 встановлено, що зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Як встановлено, у даному випадку договір оренди було укладено на строк до 11.08.2015 року.

Згідно вищенаведених положень зазначених нормативних актів, орендодавець протягом місяця з дня закінчення строку дії договору може подати свої заперечення проти продовження строку дії договору оренди, тобто в даному випадку - у термін до 12.09.2015 року

06.08.2015 року, до закінчення строку дії договору оренди, орендар звернувся до орендодавця за договором департаменту економіки Чернівецької міської ради - з заявою (зверненням) про продовження строку дії договору оренди на строк і умовах, які були передбачені договором оренди.

Департамент економіки Чернівецької міської ради, орендодавець за договором, у листі від 08.09.2015 року на звернення позивача від 05.08.2015 року та 06.08.2015 року повідомив позивача про те, що порушене питання буде розглядатися на засіданні комісії з виділення в оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності і територіальної громади м.Чернівці, яке відбудеться 17.09.2015 року.

Тобто станом на 08.09.2015 року орендодавець за договором оренди не розглянув звернення орендаря про продовження договору, а також не надав жодних заперечень стосовно продовження строку дії договору оренди.

Згідно п. 5.1. Положення постійно діюча комісія з виділення в оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Чернівців, є дорадчим органом орендодавця та одночасно є конкурсною комісією на право оренди нерухомого майна (надалі-Комісія). Комісія утворюється рішенням виконавчого комітету міської ради.

Згідно п. 5.3. Положення основними завданнями та функціями Комісії є:

1. розгляд пропозицій учасників Конкурсу;

2. встановлення кроку збільшення розміру орендної плати;

3. резервування обєкта;

4. визначення переможця Конкурсу;

5. складання протоколів засідання конкурсної комісії;

6. розгляд пропозицій щодо оренди майна, в разі, коли передача може здійснюватися без застосування конкурсних засад;

7. інші повноваження, визначені цим Положенням.

Згідно п.5.7. Положення рішення комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні та носять рекомендаційний характер.

З вищезазначеного вбачається, що дана комісія є конкурсною комісією з питань надання права оренди нерухомого майна, а у даному випадку позивач звернувся з заявою (зверненням) про продовження строку дії договору оренди в порядку п.7.7. договору.

Отже, з аналізу матеріалів справи та фактичних обставин вбачається, що позивач висловив намір про продовження строку дії договору оренди, і протягом місяця, тобто з 12.08.2015 року по 12.09.2015 року, від орендодавця не надійшло заперечень стосовно продовження строку дії спірного договору оренди, зважаючи на обізнаність орендодавця з наміром позивача продовжити строк дії договору.

Суд першої інстанції зазначив, що 29.07.2015р. департамент економіки Чернівецької міської ради (орендодавець) на адресу Чернівецького обласного благодійного фонду Відродження міста Чернівці надіслав лист, в якому попередив про те, що у звязку з порушенням умов договору договір оренди продовжено не буде. Вказаний лист отримано позивачем 30.07.2015 р., у звязку з чим у позові було відмовлено.

Проте апеляційний суд зазначає, що у вказаному листі зазначено, що 22.07.2015 року при обстеженні обєкта оренди виявлено факт порушення умов договору суборенди та зазначено про те, що встановлений факт є порушенням умов договору оренди з боку орендаря та є безпосередньою підставою для розірвання (непродовження на новий термін) договору. Запропоновано позивачу в стислі терміни надати пояснення щодо встановленого факту порушення істотних умов договору оренди.

Проте виконавчим комітетом міської ради у спірному рішенні від 27.10.2015 року було вирішено припинити договір оренди у звязку з закінченням строків, тобто з обєктивних причин. Спірне рішення про припинення договору оренди було винесено через більш як два місяці з дня закінчення строку дії договору оренди.

Апеляційний суд також зазначає, що орендодавцем у листі від 22.07.15 року зазначено саме про можливість розірвання договору у звязку з порушеннями його умов, проте оскаржуваним рішенням договір було припинено не у звязку з порушеннями умов договору, а у звязку з обєктивним чинником спливом строку його дії.

Разом з тим, такий лист від 22.07.2015 року надісланий позивачу не у строки та порядку п.7.7. договору чи ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», і є формою реагуванням на виявлення факту порушення умов договору після проведеної перевірки та не може розцінюватися як заперечення (заява) орендодавця проти продовження строку дії договору в порядку ч.2 ст.17 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» та ст. 764 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст. 20 Господарського кодексу України кожен суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єктів господарювання та інше.

Відповідно до ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У п. 2 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 26 січня 2000 року №02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" зазначено, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Згідно ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що оскільки з боку відповідача та орендодавця не було дотримано вимог вказаних нормативних актів, що стосуються продовження договору оренди, а саме не було протягом місяця з дня закінчення строку дії договору оренди надано заперечення проти продовження строку дії договору оренди, то такий договір був продовжений на той же строк та на тих же умовах, що передбачені договором.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Державні органи, які не впроваджують або недотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (рішення у справі "ОСОБА_4 проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74).

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 24.06.2003 року у справі "Стретч проти Об'єднаного Королівства" вказано що, оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції".

Також, з низки рішень Суду вбачається, що законні очікування є правомірними, якщо вони є визначеними і ґрунтуються на: законі або іншому правовому акті (Oneryildiz v. Turkey, 2004); судовій практиці (Draon v. France, 2005; Maurice v. France, 2005); рішенні суду (Stran Greek Refineries and Stratis Andreadis v. Greece).

Відтак, позивач мав законне очікування, що оскільки протягом місяця з дня закінчення строку дії договору оренди як від відповідача, так і від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не надійшли заперечення стосовно продовження дії договору, враховуючи, що орендодавець за договором був обізнаний з наміром орендаря продовжити строк дії договору та тим, що орендар усунув виявлені порушення, то строк дії такого договору є продовженим.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №575/22 від 27.10.2015 року Про оренду та позичку приміщень, внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради, визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішень виконавчого комітету міської ради з цих питань, а саме в частині пункту 7, слід визнати недійсним у звязку з порушенням прав позивача на користування орендованим майном.

У той же час, відповідач чи третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (орендодавець), не позбавлені права розірвати такий договір за наявності підстав, передбачених законом та умовами договору, включаючи і порушення умов договору.

Виходячи із змісту ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ст.105 ГПК України при скасуванні рішення суду проводиться новий розподіл судових витрат на підставі ст.49 ГПК України.

З відповідача на користь позивача слід стягнути 2557,8 грн. судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Чернівецького обласного благодійного фонду Відродження міста Чернівці б/н від 23.02.2016 року задоволити.

2. Рішення господарського суду Чернівецької області від 09.02.2016 року у справі №926/1771/15 скасувати.

3. Прийняти нове рішення. Позов Чернівецького обласного благодійного фонду Відродження міста Чернівці до ОСОБА_6 комітету Чернівецької міської ради про визнання недійсним пункту 7 (сьомого) рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 575/22 від 27.10.2015 року Про оренду та позичку приміщень, внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради, визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішень виконавчого комітету міської ради з цих питань задоволити.

4. Визнати недійсним пункт 7 (сьомий) рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №575/22 від 27.10.2015 року Про оренду та позичку приміщень, внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради, визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішень виконавчого комітету міської ради з цих питань.

5. Стягнути з ОСОБА_6 комітету Чернівецької міської ради (код ЄДРПОУ - 04062216) на користь Чернівецького обласного благодійного фонду Відродження міста Чернівці (код ЄДРПОУ - 33539950) судовий збір у розмірі 2557 (дві тисячі пятсот пятдесят сім), 8 грн.

6. Місцевому господарському суду видати наказ в порядку ст. 116 ГПК України.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

8. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 30.03.2016 р.

Головуючий суддя Бонк Т.Б.

Судді Бойко С.М.

ОСОБА_1