ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.04.16р. Справа № 904/2327/16

Суддя Дубінін І.Ю. , розглянувши матеріали

за позовом Дніпропетровського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувальний) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій (Дніпропетровський ВГРЗ), (м. Дніпропетровськ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Мушкетер", (м. Дніпропетровськ)

про стягнення 28 921,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Статтею 38 Кодексу визначено обовязок суду витребувати документи і матеріали, які є необхідними для вирішення спору.

Приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ в господарських судах України обмежений двохмісячним строком, враховуючи, що повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України, господарський суд повертає позов без розгляду.

Позовна заява без номеру без дати підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

Згідно п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно п. 2.21 постанови Пленуму від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Враховуючи викладене, на порушення вимог п. 2.21 постанови Пленуму від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", позивачем надано не оригінал, а копію платіжного доручення № 100 від 04.03.16р. (фактично - ксерокопія платіжного доручення, на якому поставлено штамп банку, в той час, як підписи і печатка є копіями), а суд позбавлений можливості витребувати належні докази в порядку підготовки справи до розгляду, з огляду на обмежені процесуальні строки.

Керуючись п. 4 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя ОСОБА_1