ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" березня 2016 р.Справа № 916/268/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ХОЛДІНГ"

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСГРУПСЕРВІС"

про стягнення

Суддя Рога Н. В.

Представники:

Представник позивача: ОСОБА_1 згідно довіреності № 3 від 08.12.2015р.

Представник відповідача: ОСОБА_2 - згідно довіреності № 5 від 02.12.2015р.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "ІНТЕР ХОЛДІНГ", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "ТРАНСГРУПСЕРВІС" про стягнення основного боргу за договором перевезення №ТР-09103015П від 09.10.2015р. в сумі 70 000грн., 3 % річних в сумі 200грн. 91коп. та пені в сумі 2 946грн. 16коп.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін , суд встановив:

09 жовтня 2015р. між ТОВ "ТРАНСГРУПСЕРВІС" (Замовник) та ТОВ "ІНТЕР ХОЛДІНГ" (Виконавець) був укладений Договір перевезення №ТР-09102015П,згідно умов якого Виконавець на свій ризик зобовязується доставити автомобільним транспортом довіреній йому Замовником/Вантажовідправником вантаж до пункту призначення, та видати його особі, яка має право на одержання вантажу. Замовник зобовязується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Вантажовідправником визначається будь-яка особа, що зазначається Замовником (п. 1.1 Договору).

Кількість вантажу, що підлягає перевезенню, строки та інші вимоги до перевезення вантажу додатково обговорюються Сторонами у заявках, додаткових угодах, додатках, що є невід'ємними частинами даного Договору (п.1.2 Договору).

Пунктом 1.5 Договору визначено, що для надання послуг з перевезення вантажу Виконавець має право залучити інших осіб (субвиконавців), залишаючись відповідальним перед Замовником за якість наданих ними послуг.

Виконавець надає послуги Замовнику автотранспортом, перелік та характеристики якого зазначаються у додатках та додаткових угодах до цього Договору (п.2.1 Договору).

Відповідно п.4.2 пп. 4.2.3 Договору Замовник зобовязаний своєчасно оплатити вартість наданих Виконавцем послуг з перевезення вантажу згідно підтверджуючих документів, відповідно до умов цього Договору.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що Виконавець надає Замовнику: завірені належним чином копії договорів з третіми особами у випадку залучення їх Виконавцем для виконання умов Договору.

Сторони погодили, що заявка на надання послуг з перевезення вантажу містить істотні умови кожного конкретного перевезення (групи однотипних перевезень), а саме: вид, найменування, розмір, вага вантажу; пункт відправлення та призначення вантажу; найменування Вантажовідправника та Вантажоодержувача; дата завантаження та розвантаження або термін перевезення; тип, кількість, державні номери транспортних засобів; умови перевезення; особливі вказівки, інші умови, узгоджені Сторонами (п.7.1 Договору). Замовник зобовязаний сповістити Виконавця письмовою/усною заявкою на надання послуг з перевезення вантажу за 3 (три) доби до запланованої дати початку надання послуг з перевезення (п.7.2 Договору).

Розділом 8 Договору передбачено порядок розрахунків. Так, пунктом 8.1 Договору визначено, що вартість наданих послуг, які складають предмет Договору, визначається у додаткових угодах та заявках до Договору та обчислюється Сторонами шляхом підрахунку фактичного обсягу наданих послуг на підставі товарно-транспортних накладних та інших документів, що підтверджують витрати Виконавця на перевезення вантажу. Всі платежі за даним Договором здійснюються в гривнях (п.8.2 Договору). Строки оплати наданих послуг з перевезення вантажу протягом 10 (десяти) банківських днів з дати зазначеної в рахунку та акті наданих послуг з перевезення вантаж (п. 8.3 Договору). Датою оплати Замовником послуг з перевезення вантажу за Договором вважається дата списання грошових коштів з розрахункового рахунку Замовника (п.8.4 Договору). Форма оплати безготівкова (п.8.7 Договору).

Пунктом 15.1 Договору встановлено, що Договір набуває чинності з дня його підписання Сторонами і діє до 16.01.2016р. У разі, якщо на момент закінчення терміну дії Договору залишається невиконаною будь-яка заявка на заява на надання послуг з перевезення вантажу, Договір продовжує діяти до моменту виконання Сторонами своїх зобовязань.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору надав відповідачу послуги з перевезення вантажу на загальну суму 2 851 698грн. 17коп., що підтверджується актами виконаних робіт №1-ІХ від 06.11.2015р. на суму 777 864грн. 55коп., №2-ІХ від 12.11.2015р. на суму 563 979грн. 19коп, №3-ІХ від 23.11.2015р. на суму 692 386грн. 56коп, №4-ІХ від 30.11.2015р. на суму 433 209грн. 89коп., №5-ІХ від 08.12.2015р. на суму 8 562грн. 44коп, №6-ІХ від 11.12.2015р. на суму 375 695грн. 54коп. Але, відповідач за надані послуги в повному обсязі не розрахувався.

Такі дії відповідача, позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 70 000грн.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 Цивільного кодексу України).

Умовами п. 11.11 Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату наданих Виконавцем послуг з перевезення вантажу Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від суми невиконаного платежу у повному обсязі.

Позивач також зазначає, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеного пункту Договору та норми законодавства позивач нарахував пеню у сумі 2 946грн. 16коп. та 3% річних у сумі 200грн. 91коп., які також просить суд стягнути з відповідача.

В обґрунтування позову, позивач також посилається на ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України відповідно, до яких субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем було порушено умови Договору, а саме п.п.6.1, 8.8, 8.9, якими зобовязано Виконавця надати Замовнику завірені належним чином копії договорів з водіями, що були залучені для виконання умов Договору, копії документів що підтверджують дії Замовника , як податкового агента залучених фізичних осіб, із утримання і сплати зі сум винагород податків та зборів. Пунктом 11.7 Договору передбачено, що за порушення п.6.1 Договору, Замовник може затримати оплату послуг, наданих Виконавцем, на термін, пропорційних кількості днів затримки Виконавцем наданих документів. З урахуванням зазначеного, відповідач вважає, що затримка оплати у розмірі 70 000грн. є видом забезпечення виконання зобовязань за Договором, а тому нарахування штрафних санкцій є неправомірним.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту , вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 жовтня 2015р. між ТОВ"ТРАНСГРУПСЕРВІС" (Замовник) та ТОВ "ІНТЕР ХОЛДІНГ" (Виконавець) був укладений Договір перевезення №ТР-09102015П, згідно умов якого Виконавець на свій ризик зобовязується доставити автомобільним транспортом довіреній йому Замовником/Вантажовідправником вантаж до пункту призначення, та видати його особі, яка має право на одержання вантажу. Замовник зобовязується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Вантажовідправником визначається будь-яка особа, що зазначається Замовником (п. 1.1 Договору).

Кількість вантажу, що підлягає перевезенню, строки та інші вимоги до перевезення вантажу додатково обговорюються Сторонами у заявках, додаткових угодах, додатках, що є невід'ємними частинами даного Договору (п.1.2 Договору).

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 8.1 Договору визначено, що вартість наданих послуг, які складають предмет Договору, визначається у додаткових угодах та заявках до Договору та обчислюється Сторонами шляхом підрахунку фактичного обсягу наданих послуг на підставі товарно-транспортних накладних та інших документів, що підтверджують витрати Виконавця на перевезення вантажу. Строки оплати наданих послуг з перевезення вантажу протягом 10 (десяти) банківських днів з дати зазначеної в рахунку та акті наданих послуг з перевезення вантаж (п. 8.3 Договору). Датою оплати Замовником послуг з перевезення вантажу за Договором вважається дата списання грошових коштів з розрахункового рахунку Замовника (п.8.4 Договору).

Судом встановлено, що позивачем було надано послуги з перевезення вантажу на загальну суму 2 851 698грн. 17коп., що підтверджується актами виконаних робіт №1-ІХ від 06.11.2015р. на суму 777 864грн. 55коп., №2-ІХ від 12.11.2015р. на суму 563 979грн. 19коп, №3-ІХ від 23.11.2015р. на суму 692 386грн. 56коп, №4-ІХ від 30.11.2015р. на суму 433 209грн. 89коп., №5-ІХ від 08.12.2015р. на суму 8 562грн. 44коп, №6-ІХ від 11.12.2015р. на суму 375 695грн. 54коп. Але, відповідач за надані послуги в повному обсязі не розрахувався.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення .

Посилання відповідача у якості відмови оплати зазначеної суми заборгованості на п. 11.7 Договору , яким передбачено, що за порушення п.6.1 Договору, Замовник може затримати оплату послуг, наданих Виконавцем, на термін, пропорційних кількості днів затримки Виконавцем наданих документів, у даному випадку судом сприймається критично, адже, виходячи з матеріалів справи , Виконавець ніколи не зможе надати Замовнику договори перевезення з водіями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки вони не були підписані з боку цих водіїв. Але, факт надання послуг з перевезення відповідачем у справі не заперечується та підтверджується іншими наявними у матеріалах справи доказами.

При цьому, слід зауважити, що відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Враховуючи матеріали справи, можна дійти висновку про те, що позивач у справі вжив усіх заходів щодо надання відповідачу усіх необхідних та передбачених умовами Договору документів, у підтвердження надання послуг з перевезення.

За таких обставин, на думку суду, правомірною є вимога позивача щодо стягнення заборгованості у сумі 70 000грн.

Що стосується стягнення з відповідача 3% річних у сумі 200грн. 91 коп. та пені у сумі 2 946грн. 16коп, то суд відмовляє у задоволенні цих вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 230 Господарського кодексу України учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання штрафні (господарські) санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже , з аналізу вищенаведених норм законодавства можливо зробити висновок про те, що нарахування штрафних санкцій можливо у разі неналежного виконання стороною господарських зобовязань.

Згідно ст.. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Умовами п.11.11 Договору передбачено право відповідача затримати оплату наданих послуг у разі невиконання позивачем умов Договору, а саме пункту 6.1, яким зобовязано Виконавця надати Замовнику: завірені належним чином копії договорів з третіми особами у випадку залучення їх Виконавцем для виконання умов Договору.

Як вже встановлено судом та проти чого не заперечує позивач, останнім дійсно було порушено пункт 6.1 Договору, у звязку з чим , на думку суду, у даному випадку належне виконання зобов'язання відповідачем виявилося неможливим внаслідок дії самого позивача.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ХОЛДІНГ" підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44,49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ХОЛДІНГ" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСГРУПСЕРВІС" (65089, м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, буд. 86, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ХОЛДІНГ" (61099, м. Харків, вул. Лодзька, буд. 8А, ) основний борг у сумі 70 000грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 050грн.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05 квітня 2016 р.

Суддя Н.В. Рога