ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Справа № 915/128/16

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Яйченя К.М.,

з участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, дов. від 28.12.2015 р. № 01/53-660;

від відповідача: ОСОБА_2 керівник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго,

54017, вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв,

до Снігурівської централізованої бухгалтерії з обслуговування культурно-освітніх закладів,

57300, вул. Центральна, 74, м. Снігурівка, Миколаївська обл.,

про врегулювання розбіжностей за договором про постачання електричної енергії від 20.01.2016 р. № 43/72, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство (ПАТ) Миколаївобленерго звернулося з позовом, зареєстрованим у Господарському суді Миколаївської області 15.02.2016 р. за № 3240/16, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21.03.2016 р., до Снігурівської централізованої бухгалтерії з обслуговування культурно-освітніх закладів (далі - Бухгалтерія), про врегулювання між ними, у відповідності до ч. 7 ст. 181 ГК України, розбіжності за договором про постачання електричної енергії від 20.01.2016 р. № 43/72, шляхом визнання укладеним абз. 1 п. 2 додатку № 10 Порядок розрахунків до вказаного договору в редакції ПАТ Миколаївобленерго, а саме: Споживач до 5 числа здійснює плановий платіж у сумі 100 % заявленого обсягу споживання електричної енергії поточного розрахункового періоду на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що запропонована Бухгалтерією редакція спірного абзацу додатку № 10 до договору суперечить чинному законодавству України, зокрема, положенням пп. 6.6 Правил користування електричною енергією (далі - Правила), затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996 р. № 2, якими визначено, що оплата електричної енергії, яка відпускається споживачу, здійснюється споживачем у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період, а спірний абзац у редакції ПАТ Миколаївобленерго узгоджується з зазначеними положеннями Правил та положеннями пп.4 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 р. № 117 Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти, згідно котрого розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів у договорах про закупівлю товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти можуть передбачати відповідно до належним чином оформленого рішення головного розпорядника бюджетних коштів попередню оплату лише у разі закупівлі послуг з енергопостачання в межах бюджетного року на строк не більше шести місяців.

ПАТ Миколаївобленерго також просить суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Бухгалтерія у відзиві від 24.02.2016 р., з урахуванням доповнень до нього від 09.03.2016 р., позов не визнала, вважаючи, що спірний абзац підпункт додатку № 10 до договору належить викласти в редакції споживача, а саме: Споживач протягом розрахункового періоду здійснює плановий платіж на поточний рахунок із спеціальним режимом використання у таких співвідношеннях: до 10 числа поточного місяця 70% заявленого обсягу споживання електроенергії..

Відповідач не погоджується з твердженнями ПАТ Миколаївобленерго щодо невідповідності запропонованої Бухгалтерією редакції спірного абзацу положенням Правил, посилаючись на те, що пп. 6.6 Правил містить абзац другий, в якому визначено, що споживачі за взаємною згодою сторін (постачальника електричної енергії та споживача) можуть здійснювати оплату вартості обсягу електричної енергії плановими платежами з наступним перерахунком.

Відповідач також посилається на те, що Бухгалтерія є комунальною бюджетною неприбутковою установою, яка повністю фінансується з місцевого бюджету і в своїй діяльності керується Бюджетним Кодексом (БК) України, нормами якого не передбачена попередня оплата, а відтак зобовязання, взяті розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених БК України, не вважаються бюджетними зобовязаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів.

Крім того, на думку Бухгалтерії, за договором, спір щодо умов котрого є предметом у даній справі, здійснюється закупівля саме електричної енергії як товар, а не послуги з енергопостачання, а тому до спірних відносин не можуть застосовуватися приписи постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 р. № 117 Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти, на котрі посилається позивач в обґрунтування своїх вимог.

У судовому засіданні представники сторін наполягали на доводах, викладених відповідно у позові та у відзиві на нього.

Вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Законом України Про електроенергетику визначено, що постачання електричної енергії - господарська діяльність, повязана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору (ст. 1). Органом державного регулювання діяльності в електроенергетиці є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (далі - НКРЕ) (ч.2 ст. 11). Основними завданнями національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, є, зокрема розроблення та затвердження правил користування електричною енергією (ч.1 ст.12).

Указаними вище Правилами регулюються взаємовідносини, які виникають у процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробником або постачальником електричної енергії та споживачами на роздрібному ринку електричної енергії. Цими Правилами передбачено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі, зокрема, договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (п.1.3 Правил). Договір про постачання електричної енергії - домовленість двох сторін (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом і споживач), що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час продажу постачальником за регульованим тарифом електричної енергії споживачу за тарифами, які регулюються відповідно до законодавства України (п.1.2 Правил). Договір про постачання електричної енергії на основі типового договору (додаток 3 до Правил) укладається постачальником електричної енергії за регульованим тарифом з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), обєкти яких розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (1.6 Правил).

Згідно чинного законодавства господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками (ч.1 ст.181 ГК України).

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч.1 ст.275 ГК України).

Виробники і постачальники енергії, що займають монопольне становище, зокрема субєкти природних монополій, зобовязані укласти договір енергопостачання на вимогу споживачів, які мають технічні засоби для одержання енергії (ч.4 ст. 275 ГК України).

Розбіжності, що виникають при укладенні договору енергопостачання, врегульовуються відповідно до вимог господарського законодавства (ч. 4 ст. 275 ГК України).

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обовязковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими. (ч.ч. 4, 7 ст. 181 ГК України).

20.01.2016 р. ПАТ Миколаївобленерго (постачальником), яке в установленому порядку визнано монополістом з постачання електроенергії в Миколаївській області, направлено Бухгалтерії (споживачу) два примірники договору від 20.01.2016 р. № 43/72 на постачання електричної енергії з додатками до нього (а.с. 12-16), у відповідності до умов якого постачальник зобовязується продавати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 511 кВт, а споживач - оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі у відповідності до умов договору (пп.1 договору).

Запропонований для підписання договір є типовим та затверджений постановою НКРЕ від 31.07.1996 р. № 28.

26.01.2016 р. Бухгалтерією повернуто позивачу один примірник договору, підписаний із протоколом розбіжностей № 1, в якому відповідачем запропоновано внести зміни до абз. 1 п. 2 додатку № 10 Порядок розрахунків договору, а саме, замість викладеного абзацу пункту в редакції постачальника: Споживач до 5 числа здійснює плановий платіж у сумі 100 % заявленого обсягу споживання електричної енергії поточного розрахункового періоду на поточний рахунок із спеціальним режимом використання погодити його в іншій редакції: Споживач протягом розрахункового періоду здійснює плановий платіж на поточний рахунок із спеціальним режимом використання у таких співвідношеннях: до 10 числа поточного місяця 70 % заявленого обсягу споживання електроенергії.

12.02.2016 р. позивачем направлено Бухгалтерії протокол узгодження розбіжностей, в якому повторно запропоновано погодити спірний абзац у редакції постачальника, проте указаний протокол відповідачем залишено без реагування.

Станом на час звернення ПАТ Миколаївобленерго до Господарського суду Миколаївської області із позовною заявою у даній справі викладені розбіжності сторонами не врегульовано.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що позивач звернувся з позовними вимогами про врегулювання розбіжностей в договорі у визначений господарським законодавством 20-денний строк.

Дослідивши викладені розбіжності, суд вважає, що запропонована позивачем редакція абз. 1 п. 2 додатку № 10 Порядок розрахунків до договору узгоджується з положеннями, викладеними в пп. 6.6 Правил із змінами та доповненнями, внесеними постановою від 29.10.2015 р. № 2684 НКРЕ, яким визначено, що оплата електричної енергії, яка відпускається споживачу, здійснюється споживачем у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період.

Спірний абзац пункту додатку до договору в редакції ПАТ Миколаївобленерго також узгоджується також з абз. 2 пп. 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 р. № 117 Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти, яким визначено, що розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів у договорах про закупівлю товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти можуть передбачати відповідно до належним чином оформленого рішення головного розпорядника бюджетних коштів попередню оплату лише у разі закупівлі послуг з енергопостачання в межах бюджетного року на строк не більше шести місяців.

Суд відхиляє твердження відповідача, що до спірних правовідносин не може бути застосовано вказані вище положення постанови Уряду України з підстав того, що за спірним договором здійснюється закупівля електричної енергії як товар, а не послуги з енергопостачання Такі твердження є надуманими, оскільки предметом договору, врегулювання розбіжностей за яким є предметом спору у даній справі, є продаж постачальником електричної енергії споживачу за плату. Питання продажу та постачання електричної енергії невідємно повязані між собою.

Поряд з викладеним, суд ураховує, що Бухгалтерія у своїй редакції спірного абзацу пукнкту додатку до договору викладає згоду на передоплату узгодженого обсягу електроенергії за місяць до 10 числа поточного місяця у розмірі 70% заявленого обсягу споживання електроенергії, проте не вказує строку оплати 30% залишку заявленого обсягу споживання електроенергії.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, і, що спірний абзац пункту додатку до договору між ПАТ Миколаївобленерго та Бухгалтерією належить визнати укладеним у редакції позивача.

Господарським процесуальним законодавством України передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату судового збору, на відповідача у разі задоволення позову (ст. 49 ГПК України).

За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір за подання позову у справі за платіжним дорученням від 08.02.2016 р. № 128 у сумі 1378 грн. належить відшкодувати за рахунок Бухгалтерії.

У судовому засіданні 22.03.2016 р., згідно зі ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго задовольнити повністю.

2. Врегулювати розбіжності, які виникли при укладенні договору про постачання електричної енергії від 20.01.2016 р. № 43/72 між публічним акціонерним товариством Миколаївобленерго, 54017, вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 23399393, та Снігурівською централізованою бухгалтерією з обслуговування культурно-освітніх закладів, 57300, вул. Центральна, 74, м. Снігурівка, Миколаївська обл., ідентифікаційний код 38919936, та визнати абз. 1 п. 2 додатку № 10 Порядок розрахунків до договору про постачання електричної енергії від 20.01.2016 р. № 43/72 між публічним акціонерним товариством Миколаївобленерго та Снігурівською централізованою бухгалтерією з обслуговування культурно-освітніх закладів укладеним у редакції постачальника, а саме: Споживач до 5 числа здійснює плановий платіж у сумі 100 % заявленого обсягу споживання електричної енергії поточного розрахункового періоду на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

3.Стягнути зі Снігурівської централізованої бухгалтерії з обслуговування культурно-освітніх закладів, 57300, вул. Центральна, 74, м. Снігурівка, Миколаївська обл., ідентифікаційний код 38919936, на користь публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго, 54017, вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 23399393, грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 28.03.2016 р.

Суддя Ю.М. Коваль.