У Х В А Л А

16.03.2016Справа № 910/5965/14

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до 1. Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

2. Головного управління юстиції у м. Києві в особі Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Державна архітектурно-будівельна інспекція України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

1. Державне підприємство "Український державний науково-технічний і проектний інститут промислових технологій"

2. Фонд державного майна України

про визнання незаконними дій, скасування свідоцтва про право власності, визнання права власності та зобов'язання вчинити дії

Головуючий суддя Пукшин Л.Г.

Судді Грєхова О.А.

Марченко О.В.

Представники:

від позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4 - представники за довіреністю № 58 від 04.02.14
від відповідача-1не з'явились
від відповідача-2Колток О.М. - представник за довіреністю № 2113/19235 від 30.12.15
від третьої особи, на стороні позивачаВільгельм А.Д. - представник за довіреністю № 40-702-10/6068 від 06.07.15
від третьої особи-1, на стороні відповідачаМарущак Т.О. - представник за довіреністю № 13 від 11.02.16
від третьої особи-2, на стороні відповідачаТаран Н.А. - представник за довіреністю № 548 від 31.12.15
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства промислової політики України, Головного управління юстиції у м. Києві в особі Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби про визнання незаконними дій, скасування свідоцтва про право власності, визнання права власності та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.04.2014 р. порушено провадження у справі № 910/5965/14, на підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, розгляд справи призначено на 13.05.2014 р.

Розгляд справи № 910/5965/14 судом неодноразово відкладався в зв'язку з необхідністю надання додаткових документів для долучення до матеріалів справи та неявкою в судові засідання окремих учасників судового процесу.

При цьому, за наслідками судового засідання, ухвалою господарського суду міста Києва від 18.06.2014 р., у зв'язку зі складністю справи № 910/5965/14, призначено колегіальний розгляд вказаної справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.08.2014 р. на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України було зупинено провадження у справі № 910/5965/14 до прийняття та набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/10234/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Міністерства промислової політики про визнання незаконним та протиправним та скасування наказу від 13.09.2013 р. № 173 в частині.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.01.2016 р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Ломака В.С., суддя Грєхова О.А., суддя Марченко О.В. справу № 910/5965/14 прийнято до свого провадження, поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 01.02.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.02.2016 колегія суддів вирішила здійснити процесуальне правонаступництво відповідача-1 - Міністерства промислової політики України, замінивши його на правонаступника - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, виключивши його зі складу третіх осіб, здійснити процесуальне правонаступництво третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, замінивши її на правонаступника - Державну архітектурно-будівельну інспекцією України. Розгляд справи було відкладено на 16.02.2016.

Відповідно до вимог ст. 2-1 ГПК України на підставі Розпорядження керівника апарату суду № 04-23/251 від 15.02.2016 справу № 910/5965/14 направлено на повторний автоматичний розподіл та передано для подальшого розгляду колегії суддів у складі: Пукшин Л.Г. (головуючий), Марченко О.В., Грєхова О.А.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.02.2016 колегія суддів прийняла справу до свого провадження та призначила до розгляду в судовому засіданні 16.03.2016.

У судове засідання, призначене на 16.03.2016, з'явились представники позивача, відповідача-2 та третіх осіб.

Представник позивача підтримав подану 03.04.2014 заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просив заборонити відчужувати нежитлові приміщення, гараж літера «Б» - 58,2 кв.м., сарай літера «В» - 74.8 кв.м, підпірну стінку (споруди 1, 2-5,) разом з асфальтовою ділянкою, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 будь яким способом та вчиняти будь які юридичні дії щодо вказаного майна.

Представники відповідача-2 та третіх осіб щодо поданої заяви зазначили на розсуд суду.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Як зазначено в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Між тим, як вбачається із заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, остання не містить обґрунтованих доводів чи припущень щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, припущення позивача про неможливість виконання прийнятого в подальшому судового рішення, в разі його задоволення, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, а тому заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні 16.03.2016 представником позивача та представником третьої особи-2 були підтримані клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи, що подавались до суду 15.07.2014 та 01.02.2016.

Представники відповідача-2 та третіх осіб щодо клопотань про призначення судової експертизи не заперечували.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Як зазначається в пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Враховуючи викладені обставини, та той факт, що для вирішення справи по суті необхідно встановити приналежність гаража літера «Б» - 58,2 кв.м., сарай літера «В» - 74.8 кв.м, підпірну стінку (споруди 1, 2-5,) разом з асфальтовою ділянкою до головної речі -будівлі за адресою: АДРЕСА_1 яка належить ФОП ОСОБА_1 на праві приватної власності, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та третьої особи-1, призначити судову будівельно-технічну експертизу та доручити її проведення Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством. Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони або сторони, зобов'язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

За висновками суду та враховуючи клопотання про призначення експертизи, саме позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, є заінтересованою особою, яка має нести витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити у справі № 910/5965/14 судову будівельну-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6), на підставі статті 7 Закону України "Про судову експертизу".

Відповідно до п.1 ч. 2 статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 41, 42, 66, 79, 86 ГПК України господарський суд м. Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

2. Призначити по справі № 910/5965/14 судову будівельну-технічну експертизу.

3. Проведення судової експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

4. Попередити експерта, що за надання завідомо неправдивого висновку, за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків, а також за розголошення даних, що стали йому відомі під час проведення експертизи експерт несе кримінальну відповідальність.

5. На вирішення експерта поставити наступні питання по будівельно-технічній експертизі:

1) Чи є асфальтована ділянка, площею 1907,49 кв.м., разом з підпірною стінкою, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (споруди №1, № 2) приналежністю будівлі виробничого корпусу, площею 1264,40 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Літ. А)?

2) Чи є асфальтна ділянка, площею 1907,49 кв.м., разом з підпірною стінкою, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (споруди №1, № 2) та будівлі виробничого корпусу, площею 1264,40 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Літ. А) єдиною неподільною річчю?

3) Чи є підпірна стіна, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (споруда №1) необхідною для збереження цілісності асфальтного покриття на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 та на суміжних земельних ділянках?

4) Чи може нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 експлуатуватись без підпірної стінки?

5) Яка загальна площа підпірної стіни нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

6. Зобов'язати сторін надати експерту усі потрібні для проведення експертизи документи.

7. Зобов'язати позивача сплатити вартість витрат по проведенню експертизи, докази чого надати в судове засідання.

8. Провадження по справі № 910/5965/14 зупинити до одержання результатів експертиз.

9. Ухвалу суду разом зі справою № № 910/5965/14 направити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Головуючий суддя Л.Г. Пукшин

Судді О.А. Грєхова

О.В. Марченко