ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2016 р. Справа № 917/1809/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Барбашова С.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача та третіх осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_4 (вх. № 94 П/3) та апеляційну скаргу позивача (вх. № 490 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 10.12.15 р. у справі № 917/1809/15

за позовом ПАТ "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" ОСОБА_5

до ОСОБА_6 особи-підприємця ОСОБА_7, м. Полтава

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. ОСОБА_8, м. Полтава,

2. ОСОБА_4, м. Полтава,

3. ОСОБА_9, м. Полтава,

про стягнення 7768 690,31 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ПАТ "Банк Форум" звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 7768690,31 грн. заборгованості за кредитним договором № 0052/07/25-КL від 19.12.2007 р.

В процесі розгляду справи ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.09.2015 р. у справі № 917/1809/15 до участі залучені треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9

Рішенням господарського суду Полтавської області від 10.12.2015 р. у справі № 917/1809/15 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 особи-підприємця ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" 1804100,00 грн. заборгованості за кредитом. В іншій частині - у позові відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_6 особи-підприємця ОСОБА_7 в доход спеціального фонду Державного бюджету України 27061,50 грн. судового збору.

Рішення мотивоване тим, що заборгованість з повернення кредиту в сумі 7768690,31 грн. не погашена, щодо посилань відповідача на пропуск позивачем позовної давності з тієї підстави, що після направлення позивачем вимоги від 20.03.2009 р. про дострокове погашення кредиту змінено строк погашення кредиту суд зазначив, що під час судового розгляду це не підтверджено, оскільки, в цій вимозі Банком не ставилося питання про дострокове повернення всієї суми кредиту, лише повідомлено позичальника про наявність поточної заборгованості за відсотками та попереджено про можливість звернення стягнення на заставлене майно. На думку суду за зазначеною вимогою не відбулося зміни строку повернення кредиту. Щодо посилань відповідача на те, що Банком змінено строк повернення кредиту шляхом звернення з позовом до ФОП ОСОБА_7 до Київського районного суду м. Полтави суд також відхилив, оскільки позов подано з порушенням правил підвідомчості, а тому суд не вважає дану вимогу дійсною, та такою, що заявлена належним чином.

Заява позивача про застосування позовної давності до вимог про повернення кредиту з урахуванням визначених у додатку № 1 (графіку погашення) строків проведення платежів судом задоволена з посиланням на те, що графіком платежів, який є складовою частиною кредитного договору від 19.12.2007 р., наданий позивачем розрахунок заборгованості безпосередньо підтверджує обов'язок погашення кредиту відповідачем за кредитним договором згідно з графіком погашення кредиту до даного кредитного договору.

Також суд зазначив, що позивачем не пропущена позовна давність по платежах по тілу кредиту, що мали бути здійснені після 21.08.2012 р. та залишились несплаченими до 21.08.2012 р. - дня звернення кредитора до суду першої інстанції.

Суд вважає необґрунтованим посилання позивача на переривання перебігу позовної давності внаслідок визнання відповідачем боргу шляхом його часткової оплати 01.08.2013 р., оскільки визнання боржником боргу після спливу позовної давності не свідчить про переривання її перебігу. До того ж, жодного доказу вчинення саме відповідачем дій щодо погашення боргу чи його визнання позивачем суду не надано.

З урахуванням викладеного судом задоволені позовні вимоги в частині 1804100,00 грн. заборгованості за кредитом, яка повинна бути сплаченою згідно з додатком № 1 (графіком погашення) у серпні-грудні 2012 р. В іншій частині у позові відмовлено за спливом позовної давності, про застосування якої заявлено боржником, та ін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у цій справі ОСОБА_4 з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилася, звернулася до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (з урахуванням додаткових письмових пояснень), в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 10.12.2015 р. та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову про стягнення з ФОП ОСОБА_7 заборгованості за кредитним договором № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р. в частині стягнення з ФОП ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" 1804100,00 грн. та ін.., з мотивів та підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

ОСОБА_10 у відзиві на апеляційну скаргу, підтримує вимоги апеляційної скарги та просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову з підстав та мотивів викладених у відзиві. Також просить розгляд справи здійснювати без її участі.

ОСОБА_9 у відзиві на апеляційну скаргу, підтримує вимоги апеляційної скарги та просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позиву з підстав та мотивів викладених у відзиві. Також просить розгляд справи здійснювати без його участі.

ОСОБА_7 у відзиві на апеляційну скаргу та додаткових поясненнях, також підтримує вимоги апеляційної скарги та просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позиву з підстав та мотивів викладених у відзиві.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 р. розгляд справи відкладено на 22.02.2016 р. на 12:00 год. у звязку з необхідністю витребувати у сторін додаткові документи.

Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції також не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 10.12.2015 р. в частині відмови в позові про стягнення 5964590,31 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, також просить стягнути з ФОП ОСОБА_7 80388,00 грн. судового збору.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.02.2016 р. апеляційна скарга прийнята до розгляду.

Враховуючи, що зазначені апеляційні скарги стосуються однієї і тієї ж справи, між тими ж сторонами, предметом оскарження є рішення господарського суду Полтавської області від 10.12.2015 р. у справі № 917/1809/15, зазначені скарги об'єднані в одне апеляційне провадження.

ОСОБА_7 у відзиві на апеляційну скаргу позивача, заперечує проти його доводів в повному обсязі та просить залишити апеляційну скаргу позивача - без задоволення, також в цьому відзиві зазначає, що підтримує вимоги апеляційної скарги ОСОБА_4 та просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 10.12.2015 р. та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову про стягнення з ФОП ОСОБА_7 заборгованості за кредитним договором № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р. в частині стягнення з ФОП ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" 1804100,00 грн. заборгованості за кредитним договором № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р. та 27061,50 грн. в доход спеціального фонду Державного бюджету України, з мотивів та підстав, зазначених у відзиві.

ОСОБА_4 у відзиві на апеляційну скаргу позивача, заперечує проти його доводів в повному обсязі та просить залишити апеляційну скаргу позивача - без задоволення, також в цьому відзиві підтримує вимоги своєї апеляційної скарги та просить її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 10.12.2015 р. в частині стягнення з ФОП ОСОБА_7 на користь ПАТ "Банк Форум" 1804100,00 грн. заборгованості за кредитним договором № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р., 27061,50 грн. в доход спеціального фонду Державного бюджету України та прийняти постанову про відмову позивачу в цій частині, та ін., з мотивів та підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, 19.12.2007 р. між Публічним акціонерним товариством Банк Форум (ОСОБА_11) та ОСОБА_6 особою - підприємцем ОСОБА_7 (позичальник) укладено кредитний договір № 0052/07/25-KL з додатковими угодами № 1 та № 2 (надалі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1., 1.1.1 кредитного договору, ОСОБА_11 надає позичальнику кредитні кошти у формі невідновлювальної кредитної лінії для придбання та проведення ремонтних робіт нежитлових будівель та споруд, що знаходяться за адресою: м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 37, з максимальним лімітом заборгованості в сумі 15150000,00 грн. Надання коштів здійснюється окремими частинами в межах встановленої суми траншами:

- перший - 11110000,00 грн. для придбання будівель;

- другий - 4040000,00 грн. для ремонту зазначених будівель.

Згідно з п. 1.2. кредитного договору, кредитні кошти надаються по 18.12.2012 р.

Відповідно до п. 3.1.1. кредитного договору, кредит надається шляхом перерахування Банком коштів відповідно до цільового призначення за наданими позичальником письмовими заявками та документами.

На виконання кредитного договору ОСОБА_11 надав позичальнику 15145057,82 грн. кредитних коштів, що підтверджується меморіальними ордерами від 21.12.2007 р. № 275784, від 18.01.2008 р. № 20395, від 18.01.2008 р. № 20368, від 25.03.2008 р. № 117793, від 15.04.2008 р. № 19397, від 15.05.2008 р. № 18737, від 15.05.2008 р. № 18745, від 21.07.2008 р. № 33224, від 29.07.2008 р. № 48299, від 21.08.2008 р. № 36301, від 21.08.2008 р. № 36281, від 21.08.2008 р. № 36582, від 04.09.2008 р. № 8214, від 19.09.2008 р. № 35179, від 26.09.2008 р. № 49347, від 26.09.2008 р. № 49325, від 07.11.2008 р. № 10507, від 07.11.2008 р. № 10593, від 13.11.2008 р. № 19970, від 18.11.2008 р. № 27914, від 24.11.2008 р. № 39858, від 05.12.2008 р. № 9867, від 05.12.2008 р. № 9890 (т. 1 а. с. 13-18).

Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору, позичальник здійснює повернення кредитних коштів в національній валюті на відкритий йому позичковий рахунок № 2367 в Полтавській філії АКБ ФОРУМ згідно з встановленим графіком погашення кредиту, що є його невід'ємною частиною.

Згідно з графіком платежів (додаток № 1) погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями, а позичальник зобовязаний повертати по 360700,00 грн. кредитних коштів щомісячно протягом липня 2009 р. листопада 2012 р. та 361300,00 грн. кредитних коштів - у грудні 2012 р. (т. 1 а. с. 11 зі зворотної сторони).

Як свідчать матеріали, ПАТ «Банк Форум» 20.03.2009 р. направив відповідачу ФОП ОСОБА_7 лист № 433/4.1.11 (т. 2 а. с. 37), в якому повідомив про неналежне виконання умов кредитного договору та вимагав про усунення порушення з попередженням про застосування в подальшому звернення стягнення на предмет іпотеки.

Сума кредиту погашена частково в розмірі 7376367,51 грн. При цьому з зазначених коштів 6570548,61 грн. сплачена позичальником 31.03.2009 р. та 07.10.2010 р., а сума 1198141,70 грн. погашена 01.08.2013 р. за рахунок продажу іпотечного майна (а. с. 7-8).

Отже, заборгованість з повернення кредиту становила 7768690,31 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що на забезпечення виконання позичальником зобовязання за кредитним договором укладені договори поруки (т. 1 а. с. 58-61):

- між позивачем та ОСОБА_12 від 19.12.2007 р. № 0052/07/25-КL/S-3,

- між позивачем та ОСОБА_10 від 19.12.2007 р. № 0052/07/25-КL/S-5,

- між позивачем та ОСОБА_4 від 19.12.2007 р. № 0052/07/25-КL/S-4,

- між позивачем та ОСОБА_9 від 19.12.2007 р. № 0052/07/25-КL/S-2,

відповідно до яких зазначені громадяни є поручителями за зобовязаннями позичальника (ФОП ОСОБА_7М.) з повернення кредиту.

Також, на забезпечення виконання позичальником зобовязання за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_7 укладений іпотечний договір від 19.12.2007 р. № 0052/07/25-КL/S-1, згідно з яким ОСОБА_7 передала Банку в іпотеку нерухоме майно, розташоване за адресою: вул. М. Бірюзова, 37, м. Полтава (т. 1 а. с. 56-67).

ПАТ Банк Форум звертався до Київського районного суду м. Полтави із позовом до ФОП ОСОБА_7, поручителів ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_12 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р. в розмірі 9219237,12 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 38 Закону України "Про іпотеку" на заставне майно, що належить ОСОБА_7 на праві власності, шляхом надання ПАТ "Банк Форум" права продажу будь-якій особі - покупцеві та отримання коштів від продажу об'єкта нерухомого майна, а саме: нежитлових будівель та споруд, що знаходяться за адресою: вул. М. Бірюзова, 37, м. Полтава (т. 1 а. с. 140-143).

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.01.2011 р. у справі № 2-369/11 закрито провадження у цивільній справі в частині стягнення з ФОП ОСОБА_7 заборгованості по кредитному договору у звязку з непідвідомчістю даних вимог місцевому загальному суду.

Також Банком подана до суду уточнена позовна заява від 03.06.2011 р., за якою заявлені вимоги до поручителів ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_12 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р. в розмірі 9219237,12 грн. та про звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 38 Закону України "Про іпотеку" на заставне майно, що належить ОСОБА_7 Факт подання даної заяви підтверджено рішенням Апеляційного суду Полтавської області (т.1 а. с. 144-145, 150).

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26.07.2011 р. у справі № 2-369/11 у позові відмовлено повністю (т. 1 а. с. 146-148).

За результатом апеляційного перегляду даної справи Апеляційним судом Полтавської області зазначене рішення скасовано та прийнято нове рішення від 31.07.2012 р. (справа № 22-ц/1690/1741/2012) про стягнення заборгованості по кредитному договору з зазначених відповідачів, а також звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 38 Закону України "Про іпотеку" на заставне майно, що належить ОСОБА_7 на праві власності, шляхом надання ПАТ "Банк Форум" права продажу будь-якій особі - покупцеві та отримання коштів від продажу об'єкта нерухомого майна (т. 1 а. с. 149-155).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.11.2012 р. у справі № 6-37145св12 рішення Апеляційного суду Полтавської області скасовано лише в частині стягнення коштів з ОСОБА_12, в іншій частині рішення залишено без змін (т. 1 а. с. 65).

В подальшому ОСОБА_11 звернувся до органів Державної виконавчої служби з заявами про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчих листів Київського районного суду м. Полтави про стягнення ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_9 присуджених до стягнення сум заборгованості за кредитним договором (т. 1 а. с. 66-68).

Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області винесені постанови від 07.09.2015 р. про відкриття виконавчих проваджень про стягнення ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_9 заборгованості за кредитним договором № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р. (т. 1 а. с. 71-73).

30.06.2015 р. старшим державним виконавцем державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області прийняті постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження у звязку з відсутністю у боржників майна, на яке можливо звернути стягнення (т. 1 а. с. 97-101).

Отже, поручителями спірна заборгованість за Кредитним договором у повному обсязі не сплачена, та за їх рахунок в межах виконавчого провадження не погашена.

Як свідчать матеріали справи, на виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 31.07.2012 р. у справі № 22-ц/1690/1741/2012 ПАТ Банк Форум від імені власника ОСОБА_7 уклало договір купівлі-продажу від 30.07.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_13 та зареєстрованого в реєстрі за № 1004, за яким передало у власність покупцям нежитлові будівлі та споруди, що знаходяться за адресою м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд. 37, та які були предметом іпотеки (т. 2 а. с. 27-32).

Відповідно до п. 2 договору купівлі-продажу від 30.07.2013 р., покупці сплачують в день укладання цього договору на рахунок № 0112, МФО 322948, грошові кошти з призначенням платежу: «погашення кредитної заборгованості за кредитним договором за № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р. ФОП ОСОБА_7».

Як зазначалося сторонами та підтверджується позивачем в розрахунку боргу, за рахунок продажу предмету іпотеки 01.08.2013 р. погашено 1198141,70 грн. боргу за кредитом. Ця сума врахована позивачем при визначенні заборгованості за даним позовом.

Інших платежів в рахунок погашення основного боргу за кредитом проведено не було.

Таким чином, заборгованість з повернення кредиту становить 7768690,31 грн.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

З матеріалів справи також вбачається, що господарський суд приймаючи оскаржуване рішення крім іншого виходив з того, що заборгованість з повернення кредиту в сумі 7768690,31 грн. не погашена, щодо посилань відповідача на пропуск позивачем позовної давності з тих підстав, що після направлення позивачем вимоги від 20.03.2009 р. про дострокове погашення кредиту змінено строк погашення кредиту під час судового розгляду не підтверджено, оскільки, в цій вимозі Банком не ставилося питання про дострокове повернення всієї суми кредиту, лише повідомлено позичальника про наявність поточної заборгованості за відсотками та попереджено про можливість звернення стягнення на заставлене майно. А отже на думку суду за зазначеною вимогою не відбулося зміни строку повернення кредиту. Щодо посилань відповідача на те, що Банком змінено строк повернення кредиту шляхом подання позову до ФОП ОСОБА_7 до Київського районного суду м. Полтави суд також відхилив, оскільки позов подано з порушенням правил підвідомчості, а тому суд не вважає дану вимогу дійсною, та такою, що заявлена належним чином.

Заява позивача про застосування позовної давності до вимог про повернення кредиту з врахуванням визначених у додатку № 1 (графіку погашення) строків проведення платежів судом задоволена з посиланням на те, що графіком платежів, який є складовою частиною кредитного договору від 19.12.2007 р., наданий позивачем розрахунок заборгованості безпосередньо підтверджує обов'язок погашення кредиту Відповідачем ФОП ОСОБА_7 за кредитним договором згідно з графіком погашення кредиту до даного кредитного договору.

Також суд зазначив, що позивачем не пропущена позовна давність по платежах по тілу кредиту, що мали бути здійснені після 21.08.2012 р. та залишились несплаченими до 21.08.2012 р. - дня звернення кредитора до суду першої інстанції.

Суд вважає необґрунтованим посилання позивача на переривання позовної давності внаслідок визнання відповідачем боргу шляхом його часткової оплати 01.08.2013 р., оскільки визнання боржником свого боргу після спливу позовної давності не свідчить про переривання перебігу такої давності. До того ж, жодного доказу вчинення саме відповідачем дій щодо погашення боргу чи його визнання позивачем суду не надано.

З урахуванням викладеного судом задоволені позовні вимоги в частині 1804100,00 грн. заборгованості за кредитом, яка повинна бути сплачена згідно з графіком погашення у серпні-грудні 2012 р. В іншій частині у позові відмовлено за спливом позовної давності, про застосування якої заявлено боржником, та ін.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, не повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, і хоча правовідносинам, що склалися судом надана належна правова оцінка, проте є підстави для задоволення апеляційної скарги та часткового скасування прийнятого у справі рішення у певній частині.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України, визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як зазначено вище та свідчать матеріали справи, 19.12.2007 р. між Публічним акціонерним товариством Банк Форум (ОСОБА_11) та ОСОБА_6 особою - підприємцем ОСОБА_7 (позичальник) укладений кредитний договір № 0052/07/25-KL з додатковими угодами № 1 та № 2 (надалі - кредитний договір).

Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

ПАТ «Банк Форум» 20.03.2009 р. звернувся до ФОП ОСОБА_7 з листом - вимогою (т. 2 а. с. 37), в якому повідомив про неналежне виконання умов кредитного договору та вимагав усунення порушення та погашення заборгованості у строк до 31.03.2009 р., з попередженням про застосування в подальшому звернення стягнення на предмет іпотеки.

Якщо кредитор звернувся до боржника з вимогою про погашення заборгованості, що існувала до закінчення строку встановленого графіком погашення заборгованості, настає обовязок боржника сплатити всю суму боргу, що обумовлює початок нового строку погашення заборгованості, яка утворюється від нової вимоги кредитора.

Заборгованість з повернення кредиту в сумі 7768690,31 грн. залишилася не погашеною.

Як свідчать матеріали справи, ПАТ «Банк Форум» у листопаді 2010 року звернувся до Київського районного суду м. Полтави про стягнення заборгованості у сумі 9219237 грн. у тому числі з ФОП ОСОБА_7 по кредитному договору № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р.

Зі змісту кредитного договору № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р. вбачається, що позивач надав фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 кредитні кошти за кредитним договором, тобто спір з приводу виконання кредитної угоди виник між банком та відповідачем, який підвідомчий господарському суду Полтавської області.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.01.2011 р. у справі встановлено, що «згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_7 зареєстрована, як фізична особа підприємець, у звязку з чим ухвалено закрити провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ФОП ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за кредитом в частині стягнення з ФОП ОСОБА_7 заборгованості по кредитному договору від 19.12.2007 р.

Згідно з п. 1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» від 24.10.2011 р. № 10, у вирішенні питань, пов'язаних з прийняттям позовних заяв, господарським судам слід розрізняти поняття підвідомчості і підсудності справ.

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (ст. 12 Господарського процесуального кодексу України). Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду.

Відповідно до ст. 2 ГК України учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також: громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Так, постановою Верховного Суду України від 21.01.2015 р. у справі № 6-190цс14 за позовом ОСОБА_14 до ПАТ «ОСОБА_11 Аваль» про визнання поруки припиненою за заявою ОСОБА_14 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 серпня 2014 року, яка в силу положень ст. 111-28 ГПК України, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд») також є обов'язковою для застосування всіма суб'єктами владних повноважень, які застосовують дану норму права статтю 1050 ЦК України, у тому числі для уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_5 встановлено, що пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої ст. 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою ст. 559 ЦК України зазначений строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Крім того, правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 р. у справі № 6-2056цс15 за позовом ОСОБА_15 до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання поруки припиненою за заявою ОСОБА_15 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого сулу України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 червня 2015 року, яка в силу положень ст. 111-28 ГПК України, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд») також є обов'язковою для застосування всіма суб'єктами владних повноважень, які застосовують дану норму права статтю 1050 ЦК України, у тому числі для уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_5, встановлено, що у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів, змінивши таким чином строк виконання основного зобов'язання.

У разі, якщо кредитор змінює на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений договором строк обчислюється від цієї дати.

Відповідна правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 р. у справі № 6-1349цс15, якою визначено, що суди безпідставно не застосували до спірних правовідносин вимоги ч. 2 ст. 1050 ЦК України та не врахували, що Банком були змінені строки виконання зобов'язань за кредитними договорами.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 09.09.2014 р. № 3-66гс14 у справі № 922/3658/13 та за змістом ст. 33 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки повинно привести сторони до задоволення вимог кредитора за основним зобовязанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобовязання як такого, що вважається виконаним згідно зі ст. 599 ЦК України. Забезпечувальне зобовязання має похідний характер, а не альтернативний основному. Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобовязання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобовязанням одночасно чи за наявності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не може мати наслідком подвійного стягнення за основним зобовязанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобовязанням відсутня.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 591 ЦК України, якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з рішення апеляційного суду Полтавської області від 31.07.2012 р. у справі № 22-ц/1690/1741/2012 (т. 1 а. с. 149-155) за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_10 до ПАТ «Банк Форум» про визнання договорів поруки припиненими вирішено стягнути з ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_10 в солідарному порядку на користь ПАТ "Банк Форум" заборгованість по кредитному договору № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р. в розмірі 9219237,12 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р. в розмірі 9219237,12 грн., з них: заборгованості за тілом кредиту 8966832,01 грн.; строкові відсотки по кредиту 46430,99 грн.; прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом 166878,49 грн.; пеня за прострочення сплати основного боргу 17095,12 грн..; пеня за прострочення сплати процентів 22000,51 грн., звернено стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 38 Закону України "Про іпотеку" на заставне майно, що належить ОСОБА_7 на праві власності, шляхом надання ПАТ "Банк Форум" права продажу будь-якій особі покупцеві та отримання коштів від продажу об'єкта нерухомого майна, а саме: нежитлових будівель та споруд загальною площею 11464,20 кв. м, що знаходяться за адресою: м. Полтава, вул.. Маршала Бірюзова, 37 та в цілому складаються з головного виробничого корпусу А-2, А-3, котельні Б-1, трансформаторної підстанції - Д-І, матеріального складу - Е-І, столярки ж-1, приміщення розгрузочно - погрузочного 3-1, прохідної К-1, складу ПММ Л-1, електроцеху М-1, гаражу П-1, навісу Р, воріт №1, огорожі № 2, та ін.

Зазначеним, рішенням апеляційного суду Полтавської області від 31.07.2012 р. у справі № 22-ц/1690/1741/2012, встановлено, що «Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Приймаючи зазначене рішення про стягнення заборгованості із поручителів ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_9 та звертаючи стягнення на предмет іпотеки Апеляційний суд Полтавської області послався на ч. 2 ст. 1050 ЦК України, щодо права кредитора на дострокове стягнення заборгованості, у разі прострочення повернення чергової частини кредиту.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, сторони погодили задоволення у повному обсязі вимог заставодержателя за рахунок предмету застави на підставі договору іпотеки від 19.12.2007 р. № 0052/07/25-KL/S-1. А отже, дії позивача направлені на застосування та реалізацію його права щодо вжиття заходів забезпечення виконання зобовязання (внаслідок невиконаного боржником зобовязання в повному обсязі), шляхом зокрема звернення стягнення на предмет застави свідчать також про визнання ним початку нового строку погашення відповідачем боргу у повному обсязі, з урахуванням чого позивач скористався вищезазначеним правом, що послужило наслідком до початку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня. коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу. яка його порушила.

Згідно з ч. З ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до п. п. 4.4.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду № 10 від 29.05.2013 р., за змістом ч. 2 ст. 264 ЦК України переривання перебігу позовної давності шляхом пред'явлення позову має місце у разі подання не будь-якого позову, а здійсненого з додержанням вимог процесуального закону, зокрема, ст. 54, 56, 57 ГПК. Таким чином, якщо судом у прийнятті позовної заяви відмовлено (ст. 62 ГПК) або її повернуто (ст. 63 ГПК), то перебіг позовної давності не переривається, не перериває цього перебігу подання позову з порушенням правил підвідомчості справ.

Правовим висновком, який є обов'язковим для всіх судів України, у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 р. у справі № 6-895цс15 визначено, що за змістом ст. 257, ч. 2 ст. 264, ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України, ч. 1 ст. 118, ч. 1 ст. 122 ЦПК України перебіг позовної давності шляхом пред'явлення позову може перериватися не в разі будь-якого направлення позову поштою, а здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства, зокрема ст. 109, 119, 120 ЦПК України, якщо судом у прийнятті позовної заяви відмовлено або її повернуто, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подача позову з недодержанням правил підсудності.

В даному випадку, хоча, ПАТ «Банк Форум» у листопаді 2010 року звернувся до Київського районного суду м. Полтави про стягнення заборгованості з ФОП ОСОБА_7 по кредитному договору № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р. і з порушенням правил підвідомчості справ, проте перебіг позовної давності не може вважатися таким, що переривався.

Таким чином, позовна давність, в межах якої позивач ПАТ «Банк Форум» мав право на звернення до суду з позовом до відповідача ФОП ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р., що було підставою для відмови у задоволенні позовних вимог сплинула відповідно до вимог ст. 267 до початку 2014 р.

Так, ПАТ «Банк Форум» звернувся до господарського суду Полтавської області 21.08.2015 р. з позовом до відповідача ОСОБА_6 особи-підприємця ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р., що підтверджується штампом канцелярії господарського суду Полтавської області на позовній заяві ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_5 до ФОП ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р., яка міститься в матеріалах справи № 917/1809/15, що об'єктивно підтверджує звернення до суду після спливу позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Таким чином, позивачем ПАТ «Банк Форум» внаслідок звернення до відповідача з листом - вимогою від 20.03.2009 р. та в подальшому з позовом до Київського районного суду м. Полтави до ФОП ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості у розмірі 9219237,12 грн., по кредитному договору, на підставі п. 3.2.3, 5.2 кредитного договору та ст. 1050 ЦК України, підтверджено його наміри стягнути заборгованість, строк погашення якої почався з надсилання вимог у звязку з чим змінено строк виконання основного зобов'язання та достроково заявлено про стягнення заборгованості по Кредитному договору № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р.

Господарський суд Полтавської області приймаючи рішення від 10.12.2015 р. про часткове задоволення позову ПАТ «Банк Форум» у справі № 917/1809/15 в частині стягнення з ФОП ОСОБА_7 на користь ПАТ "Банк Форум" заборгованості за кредитним договором № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р. у розмірі 1804100,00 грн., дійшов помилкового висновку, що строк виконання зобовязань по кредитному договору № 0052/07/25-KL від 19.12.2007 р. не змінено, та не прийняв до уваги заяву ФОП ОСОБА_7 про застосування позовної давності і не застосував її щодо вимог в частині стягнення з ФОП ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" 1804100,00 грн., а безпідставно задовольнив позовні вимоги в частині стягнення 1804100,00 грн. заборгованості за кредитом та вважав їх такими, що підлягають задоволенню. У звязку з вищевикладеним, судова колегія вважає за можливе застосувати позовну давність, про що заявив відповідач у звязку з чим, позов в цієї частині не підлягає задоволенню, а рішення в частині стягнення 1804100,00 грн. заборгованості за кредитом підлягає скасуванню з вищезазначених підстав.

З урахуванням вимог ст. 44, 49 ГПК України, підлягає скасуванню рішення в частині стягнення з ОСОБА_6 особи-підприємця ОСОБА_7 27061,50 грн. судового збору.

Також підлягають стягненню з позивача на користь Державного бюджету України 29767,65 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Таким чином, судова колегія вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду скасуванню у відповідній частині.

З огляду на вказане, висновки, викладені в рішенні господарського суду частково відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а доводи відповідача, з яких вони оспорюються можуть бути підставою для його часткового скасування.

Керуючись ст. ст. 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 1, 4 ст. 104, ст. 105 ГПК України

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 10.12.15 р. у справі № 917/1809/15 в частині стягнення 1804100,00 грн. заборгованості за кредитом та судового збору 27061,50 грн. скасувати та прийняти нове, яким в позові в цієї частині відмовити.

Стягнути з позивача - Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (бульвар Верховної Ради, буд. 7, м. Київ, 02100; ідентифікаційний код 21574573) на користь Державного бюджету України 29767,65 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Наказ доручити видати господарському суду Полтавської області.

В іншій частині рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 28.03.2016 р.

Головуючий суддя Пушай В.І.

Суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Барбашова С.В.