РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2016Справа №910/424/16

За позовом Дочірнього підприємства Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів" "Фаворит-Плюс"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про внесення змін до договору

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача Бернадіна Л.І. - представник за довіреністю, Іванська О.А. - представник за довіреністю;
від відповідачаРубінс А.А. за дов. № б/н від 25.03.15 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Дочірнього підприємства Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів" "Фаворит-Плюс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про внесення змін до договору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язання за Договором № 07-2098/2007 ДЗ від 14.06.2007 року на поставку автоматизованої системи радіаційного контролю енергоблоків № 1, 2 на основі обладнання радіаційного контролю виробництва MGP Instruments, виконання робіт з розроблення технічного проекту, постачання обладнання, шеф-монтажа, пуско-налагодження та вводу в експлуатацію обладнання системи. Позивач вказує, що внаслідок прострочення внесення відповідачем авансового платежу, а також не затвердження Рішення «Про затвердження Постачальника» існують підстави для внесення змін в п.10.1. Договору в редакції позивача, згідно якої строк дії договору має бути продовжений до 31.12.2016р. Позивач також просить суд на підставі п. 2.8. Договору здійснити перерахунок остаточної вартості договору в частині постачання обладнання та матеріально-технічних ресурсів в зв'язку із зростанням курсу євро до гривні більш ніж на 5 %.

Відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи, що строк поставки обладнання згідно Додаткової угоди № 7 до Договору визначений в залежності від дати здійснення авансового платежу, позивачем не доведено яким чином можливе незначне прострочення оплати авансу вплинуло на прострочення поставки устаткування та може вплинути на необхідність внесення змін в договір щодо продовження строку його дії. Відповідач вказує, що позивачем не доведено істотне порушення позивачем умов Договору, в зв'язку з чим підстави для внесення змін в Договір щодо продовження строку його дії до 31.12.2016 року відсутні.

Клопотання представника позивача про винесення окремої ухвали суд не задовольняє, в зв'язку з відсутністю підстав, визначених ст.90 ГПК України.

Клопотання представника позивача про призначення колегіального розгляду справи судом задоволенню не підлягає в зв'язку з відсутністю підстав, передбачених ст.4-6 ГПК України.

Клопотання представника позивача про відвід судді не задоволено з підстав викладених в ухвалі суду від 15.03.2016р.

Клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме документів, що стали підставою для наказу ДП «НАЕК «Нергоатом» №936 від 13.10.2015 року та документів щодо проведення службового розслідування за зверненням відповідача, судом задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Оскільки заявлене позивачем клопотання необґрунтовано належним чином, наявність вказаних документів не є необхідними для вирішення даної справи та не стосуються предмету даної справи суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання.

В судовому засіданні 15.03.2016 року оголошувалася перерва.

У судовому засіданні 25.03.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2007 р. між ДП "Енергоатом" (покупець) та ДП "Фаворит-Плюс" (постачальник) було укладено договір №07-2098/2007ДЗ (надалі - "Договір"), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в договорі, згідно технічному завданню №РБ.09-441/04.ТЗ для підвищення безпеки ЕБ. №1, 2 ОП "Южно-Укрїанська АЕС" ДП НАЕК "Енергоатом", поставити автоматизовану систему радіаційного контролю енергоблоків №1, 2 на базі обладнання радіаційного контролю виробництва MGP Instruments, виконати роботи по розробці технічного проекту, поставці обладнання, шеф-монтажу, пуско-налагоджуванні та введення в експлуатацію обладнання системи, надалі - продукція, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в договорі та додатках до нього, прийняти та оплатити продукцію.

Пунктом 3.2 Договору визначено його суму , яка складає 38 000 000,00 грн., в тому числі ПДВ 0%. Знижка ПДВ 0% застосовується постачальником на підставі дозволів №№152 ,26, виданих Комісією з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів.

За змістом п. 4.1 Договору строки виконання етапів робіт та роботи вцілому, строки поставки продукції вказуються в календарному графіку (додаток №1 до договору). За згодою сторін допускається дострокова поставка продукції.

Згідно з п. 4.2 Договору датою виконання робіт вважається дата підписання сторонами акту виконаних робіт по відповідному етапу.

Згідно з п.10.1. Договору договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 30 12.2009 року.

У період з 16.10.2008 р. по 22.12.2014 р. сторонами були укладені додаткові угоди до Договору, якими були змінені його умови, в тому числі, в частині порядку оплати та строків поставки продукції.

22.12.2014 р. між сторонами було підписано додаткову угоду №7 до Договору, якою визнали додатки №№1-6 до додаткової угоди №6 такими, що втратили чинність, а також були погоджені нові календарні плани поставок - додатки №3 та №4 до додаткової угоди №7.

Відповідно до п. 2.2 додаткової угоди №7 до Договору сукупний аванс за договором згідно п. 2.9 становить 37 969 758,47 грн., ПДВ 20% - 4 428 293,08 грн. (з урахуванням податкових пільг постачальника за попередній період), який складається з сум фактично сплачених авансів стороною-1 на користь сторони-2 у сумах 11 400 000,00 грн. початкового та 19 947 168,40 грн. першого додаткового, а також другого додаткового авансу у розмірі 6 622 590,07 грн., що підлягає доплаті стороною-1 на користь сторони-2 у повному обсязі у десятиденний строк з дати підписання цієї додаткової угоди.

Відповідно до п.5 Додаткової угоди №7 до Договору слова в п.10.1. Договору №07-2098/2007ДЗ від 14.06.2007 року, в редакції додаткової угоди №6 «но не позднее 31.12.2014 року» замінити на «но не позднее 31.12.2015р.»

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.06.2011 року у справі №55/205 внесено зміни в Договір №07-2098/20007ДЗ від 14.06.2007 року, укладений між сторонами, та викладено п.10.1. в наступній редакції:

« 10.1. Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 30 травня 2013 року, але не раніше повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором. Постачальник має право достроково припинити виконання своїх зобов'язань по Договору, про що зобов'язаний повідомити покупця письмово. У випадку прострочки виконання умов покупцем, загальний строк дії договору продовжується на строк прострочки покупця».

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що на підставі укладеного з відповідачем Договору він зобов'язався поставити визначене в Договорі устаткування. Позивач вказує, що строк дії Договору неодноразово продовжувався, зокрема Додатковою угодою № 7 строк дії даного договору встановлено до 31.12.2015 року та п.10.1. Договору передбачено, що у випадку прострочки виконання умов покупцем, загальний строк дії договору продовжується на строк прострочки покупця. Позивач зазначає, що покупець зобов'язаний був сплатити другий додатковий аванс протягом 10 днів з моменту підписання Додаткової угоди №7, а саме до 02.01.2015 року, проте фактично сплатив 20.03.2015 року, в зв'язку з чим відповідачем допущено прострочку оплати товару. Також позивач вказує, що згідно документу СОУ НАЕК 038:2013 п.5.7. «Продукція для СВБ, що закуповується та постачається у ВП АЕС, повинна виготовлятися підприємствами виробниками, які пройшли процедуру оцінювання експлуатуючою організацією та отримали Рішення «Про затвердження Постачальника» відповідно до СОУ НАЕК 012:2012». Позивач вказує, що без затвердженого дійсного Рішення «Про затвердження Постачальника» приймання продукції Замовником неможливо, а останнє діюче Рішення №РШ-П 0.23.066-13 закінчило строк дії 15.07.2014 року. Позивач посилаючись на ст.ст. 612-613 ЦК України вказує на наявність прострочення кредитора, в зв'язку з чим строк дії даного договору має бути продовжений. Позивач також зазначає, що в зв'язку із зростанням курсу євро до гривні більш ніж на 5 % відносно курсу євро до гривні на дату укладення договору, керуючись п. 2.8. Договору, остаточна вартість договору в частині постачання обладнання та матеріально-технічних ресурсів має бути перерахована.

Оцінюючи подані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тому уклавши Договір та додаткові угоди до нього сторони самостійно визначили зобов'язання, умови поставки та виконання робіт, порядок здійснення поставки та їх оплати, а також строки, в межах яких має бути здійснена поставка та погоджені роботи мають бути виконані.

Підписавши Договір, сторони погодили всі істотні умови договору та самі визначили і погодили взаємні зобов'язання.

Відповідно до п.10.1. Договору, зі змінами внесеними Додатковою угодою №7 даний Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2015 року, але не раніше повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором. Постачальник має право достроково припинити виконання своїх зобов'язань по Договору, про що зобов'язаний повідомити покупця письмово. У випадку прострочки виконання умов покупцем, загальний строк дії договору продовжується на строк прострочки покупця.

Згідно з 10.3. Договору зміни та доповнення в Договір можуть бути внесені за домовленістю сторін шляхом укладення додаткової угоди до Договору, яка вступає в силу з моменту її підписання уповноваженими особами обох сторін. Допускається внесення змін та доповнень в Договір шляхом обміну листами, які є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі ст.525 ЦК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Матеріалами справи підтверджується, що сторони не дійшли погодження щодо зміни умов договору шляхом викладення п.10.1. в іншій редакції, викладеній позивачем в позовній заяві : « 10.1. Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2016 року, але не раніше повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором. Постачальник має право достроково припинити виконання своїх зобов'язань по Договору, про що зобов'язаний повідомити покупця письмово. У випадку прострочки виконання умов покупцем, загальний строк дії договору продовжується на строк прострочки покупця».

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Вказана стаття вказує саме на можливість зміни договору за рішенням суду у разі істотного порушення договору другою стороною, або в інших випадках встановлених договором або законом.

Як вказує позивач істотним порушенням відповідачем умов Договору є прострочення оплати авансового платежу, визначеного умовами Додаткової угоди №7 до Договору.

Відповідно до ч.1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

22.12.2014 р. між сторонами було підписано додаткову угоду №7 до Договору, якою визнали додатки №№1-6 до додаткової угоди №6 такими, що втратили чинність, а також були погоджені нові календарні плани поставок - додатки №3 та №4 до додаткової угоди №7.

Відтак, уклавши додаткову угоду №7 до Договору сторони змінили порядок і строк поставки продукції на користь позивача, а також порядок і строк оплати позивачем поставленої продукції.

За змістом п. 2.2 додаткової угоди №7 до Договору сукупний аванс за договором згідно п. 2.9 становить 37 969 758,47 грн., ПДВ 20% - 4 428 293,08 грн. (з урахуванням податкових пільг постачальника за попередній період), який складається з сум фактично сплачених авансів стороною-1 на користь сторони-2 у сумах 11 400 000,00 грн. початкового та 19 947 168,40 грн. першого додаткового, а також другого додаткового авансу у розмірі 6 622 590,07 грн., що підлягає доплаті стороною-1 на користь сторони-2 у повному обсязі у десятиденний строк з дати підписання цієї додаткової угоди.

З дати підписання додаткової угоди №7 від 22.12.2014 р. набирають чинності додатки №№1-7 до цієї додаткової угоди.

Зокрема, додатками №3 та №4 до додаткової угоди №7 сторони погодили календарний план поставок устаткування за специфікаціями №1 та №2 до Договору, і строк поставки відповідачем продукції визначено з урахуванням моменту оплати позивачем другого додаткового авансу.

На виконання умов Договору позивач повністю перерахував на користь відповідача суму другого додаткового авансу у розмірі 6 622 590,07 грн. 20.03.2015 р., що підтверджується платіжними дорученнями за період з 26.02.2015 р. по 20.03.2015 р.

Таким чином, саме з вказаної дати почався відлік строку поставки відповідачем спірної продукції, яка за формулою, що міститься в календарних планах поставок, становить: Т0 (момент оплати другого додаткового авансу) + встановлена кількість місяців щодо конкретного пункту специфікації до Договору.

Із додатків №3 та №4 до додаткової угоди №7 до Договору вбачається, що відповідач мав здійснити поставку на користь відповідача не пізніше 21.12.2015 р.

Таким чином, перерахування відповідачем авансу 20.03.2015 року не може бути підставою для продовження строку дії договору до 31.12.2016 року, оскільки поставка товару відраховувалась саме з моменту оплати товару, та мала бути здійснена не пізніше 21.12.2015 р., а отже посилання позивача на ч.1 ст. 613 ЦК України, як на підставу задоволення позову щодо внесення змін в Договір щодо продовження його строку дії до 31.12.2016 року судом до уваги не береться.

Позивачем не доведено яким чином строк постачання устаткування, який встановлений календарними планами та передбачає постачання устаткування протягом строку, який вираховується з моменту оплати додаткового авансу, зумовлює необхідність подовження строку дії Договору.

Крім того, листом №51/4788 від 23.03.2015 року відповідач зазначав, що незначне прострочення оплати авансу виникло внаслідок несвоєчасного надходження коштів від ДП «НАЕК «Енергоатом».

Отже, позивачем не доведено, а матеріали справи не містять доказів допущення відповідачем істотних порушень умов Договору, що виключає наявність підстав для внесення змін в Договір згідно ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України у зв'язку з істотним порушенням умов договору відповідачем.

Посилання позивача на неможливість постачання устаткування у зв'язку із закінченням 15.07.2014 року строку дії Рішення №РІІІ-П 0.23.066-13. яким був затверджений постачальник ДП «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів «Фаворит-Плюс», оскільки постачальник без прийняття покупцем позитивного Рішення про затвердження постачальника, не може постачати продукцію, судом як підстава внесення змін в Договір не береться до уваги.

Пунктом 6 Додаткової угоди №7, яка була підписана після закінчення строку дії останнього Рішення зазначено, що сторони по договору зазначають, що на момент підписання даної додаткової угоди відсутні будь-які інші підстави, які б надавали право Стороні-2 (Позивачу) призупинити виконання робіт по договору.

Крім того, Рішення про затвердження Постачальника стосується порядку укладання майбутніх договорів та не впливає на виконання вже укладених сторонами зобов'язань, а неможливість постачання устаткування спростовується наявністю доказів здійснення постачання позивачем устаткування протягом 2015 року, що підтверджується актом прийому-передачі МТР №300615/1 від 30.06.2015, видатковою накладною від 30.06.2015 №300615/1.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно з ч.3 ст.179 ГК України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Отже, договір може бути укладений за рішенням суду, проте, лише у випадку існування норм закону, що передбачають обов'язковість укладення такого договору.

Отже, право сторін вільно визначати умови договору може бути обмежено тільки тими випадками, коли актом цивільного законодавства передбачено обов'язковість положень цього акту для сторін договору і сторони не вправі відступити від їх положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 604 ЦК України, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін.

Згідно ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Зі змісту п.10.1. Договору вбачається, що Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2015 року.

Позивач звернувся з даним позовом про внесення змін до Договору 12.01.2016 року, тобто після закінчення строку дії даного Договору. При цьому, винесення ухвали про повернення позовної заяви не перериває строк дії Договору. Закінчення строку дії договору унеможливлює внесення до нього будь-яких змін та доповнень за рішенням суду.

Так, строк договору є однією із складових його змісту. Строком є термін дії певного договору. Строк дії договору визначається сторонами на їх власний розсуд. Згідно ст.252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Початок строку чи його закінчення можуть визначатися вказівкою на календарну дату або на подію, що має неминуче настати. Таким чином, у випадку настання календарної дати або відповідної події, визначених договором, дія останнього припиняється. При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов'язань, визначених ним.

Отже, тільки до закінчення терміну дії договору до нього можуть бути внесені певні зміни та доповнення за рішенням суду. У даному випадку такі зміни та доповнення за рішенням суду могли буди внесені до договору лише до 31.12.2015р. Разом з тим, сторони не позбавлені права за взаємною згодою (добровільно) пролонгувати та змінити спірні правовідносини, що виникли між ними. (Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Вищого господарського суду України № 23/6 від 30.11.2010 року).

Оскільки положеннями Договору сторони встановили, що зміни та доповнення в Договір можуть бути внесені за домовленістю сторін, враховуючи, що відповідач заперечує проти внесення змін в договір шляхом викладення п.10.1 Договору в редакції, зазначеній позивачем в позовній заяві, а позивачем не доведено істотне порушення умов Договору з боку відповідача, а також приймаючи до уваги, що позивач звернувся з позовом про внесення змін в Договір після закінчення строку дії договору, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача про внесення змін в договір, у зв'язку з чим, відмовляє у їх задоволенні.

Вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача, в зв'язку із зростанням курсу євро до гривні більш ніж на 5 % відносно курсу євро до гривні на дату укладення договору на підставі 2.8. Договору, здійснити перерахунок остаточної вартості договору в частині постачання обладнання та матеріально-технічних ресурсів задоволенню не підлягають.

Згідно з п.2.8. Договору, в редакції Додаткової угоди №2 від 09.06.2011 року, у випадку наступного збільшення (зменшення) курсу НБУ євро до гривні більш ніж на 5 % відносно курсу євро до гривні на дату виникнення зобов'язань, остаточна вартість договору в частині поставки устаткування та матеріально-технічних ресурсів на вимогу будь-якої із сторін даного Договору має бути перерахована на дату підписання акту приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів в строк десять днів від дати вимоги.

Листом №3/393 від 04.12.2015 року позивач звертався до відповідача з пропозицією продовжити строк дії договору до 31.12.2016 року, здійснивши відповідний перерахунок остаточної вартості договору у відповідності до зростання курсу євро до гривні більш ніж на 5 % відносно курсу євро до гривні.

Таким чином, позивачем заявлено про продовження строку дії Договору до 31.12.2016 року, що має наслідком здійснення перерахунку остаточної вартості договору на дату підписання акту приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів у випадку зростання курсу євро до гривні більш ніж на 5 % відносно курсу євро до гривні на дату виникнення зобов'язань.

Заявляючи вказані вимоги позивач не вказує на підставі яких актів прийому-передачі має бути здійснений перерахунок остаточної вартості договору, не зазначає відповідного розрахунку, не вказує за який період має бути здійснений перерахунок.

Крім того, додатковою угодою №7 до Договору від 22.12.2014 року було продовжено строк дії договору до 31.12.2015 та відповідно сторонами було здійснено перерахунок вартості Договору у зв'язку зі зростанням курсу євро до гривні більш ніж на 5 % відносно курсу євро до гривні.

В зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог в частині внесення змін в Договір та продовження строку його дії до 31.12.2016 року, враховуючи те, що за період дії договору сторонами згідно Додаткової угоди №7 здійснений перерахунок вартості договору, підстави для задоволення вимог в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок остаточної вартості Договору на підставі п.2.8. Договору відсутні.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору при відмові в позові покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено: 04.04.2016р.

Суддя Шкурдова Л.М.