КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2016 р. Справа№ 910/21956/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Зубець Л.П.

Алданової С.О.

при секретарі Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача Близнюкової С.І. - дов. № 339 від 20.03.2015 року

Сухочева С.І. - дов. № 3186 від 10.09.2015 року

Калініченко Л.О. - дов. № 422 від 15.03.2016 року

від відповідача Бернадіна Л.І. - директор

Іванської О.А. - дов. № б/н від 01.09.2016 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна

енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі

Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна

електрична станція"

на рішення господарського суду міста Києва

від 09.12.2015 року (суддя Нечай О.В.)

у справі №910/21956/15

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча

компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу

"Запорізька атомна електрична станція"

до Дочірнього підприємства "Всеукраїнської громадської організації

онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів" "Фаворит-Плюс"

про стягнення 9 374 356,01 грн. та розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.12.2015 року у справі № 910/21956/15 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із згаданим рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що при прийнятті оскарженого рішення місцевим судом порушено норми матеріального і процесуального права, неповно з'ясувано обставини, що мають значення для справи. Наведене та невідповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи, призвело до прийняття незаконного й необґрунтованого судового рішення та безпідставної відмови у задоволенні позову з підстав прострочення позивачем виконання своїх обов'язків за договором № 161(3)14УК від 08.05.2014 року (далі - Договір), як результат унеможливило виконання відповідачем своїх обов'язків за Договором тощо.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу № 910/21956/15 за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 р. апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2015 року у справі № 910/21956/15 прийнято до провадження у визначеному складі суду та призначено до розгляду на 23.02.2016 року.

В зв'язку з перебуванням судді Коршун Н.М. на лікарняному, 23.02.2016 року системою автоматичного розподілу проведено заміну судді Коршун Н.М. й згідно протоколу автоматичної зміни складу суду визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Зубець Л.П., Алданова С.О.

На підставі ч. 1 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

У разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже спочатку починається й визначений ст.. 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги (п. 9-2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України").

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 року апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2015 року у справі №910/21956/15 прийнято до провадження у визначеному складі суду, через неявку в судове засідання представників відповідача, його клопотання про відкладення розгляду справи, зміни у складі суду апеляційної інстанції, з метою повного, всебічного та об'єктивного вирішення спору розгляд справи відкладено на 22.03.2016 року.

Через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду 21.03.2016 року надійшло клопотання представника позивача про залучення до матеріалів справи копій документів на підтвердження виконання викладених в листі вих. № 251/06 від 11.01.2016 року вимог.

22.03.2016 року на адресу суду через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду надійшли пояснення відповідача з приводу листа № 250/06 від 11.01.2016 року, Акту перевірки даних аудиту від 05.01.2016 року та Звіту № б/н та без дати, а також додаткові пояснення відповідача щодо відсутності у позивача права на розірвання договору.

В судове засідання з'явилися представники обох сторін, представники позивача (апелянта) доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, оскаржене рішення за наведених в скарзі підстав скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" в повному обсязі.

Представники відповідача заперечували проти задоволення клопотання представників позивача про приєднання до матеріалів справи копій документів, посилаючись на те що рішення першої інстанції винесене 09.12.2015 року, а додані до клопотання документи датуються січнем, лютим та березнем 2016 року, відтак просили суд не брати їх до уваги при прийнятті рішення, доводи апеляційної скарги заперечили, рішення місцевого суду як законне та обґрунтоване просили залишити без змін.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

В процесі перегляду справи апеляційний господарський суд на підставі ст. 101 ГПК України за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства "Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів" "Фаворит-Плюс" про стягнення 9 374 356,01 грн. (7 178 964, 78 грн. пені та 2 195 391, 23 грн. штрафу) та розірвання договору. Позовні вимоги обґрунтовано ухиленням відповідача від проходження оцінки як постачальника, що було необхідною умовою для прийняття позивачем товару, неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань по поставці товару у передбачені умовами Договору строки та невиконанням супутніх послуг, які відповідач мав виконати до поставки обладнання тощо.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача розглянувши матеріали справи, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, відтак відмовив у їх задоволенні.

Так, відмовляючи в задоволенні позову місцевий суд встановив, що позивачем належним чином не виконано свого обов'язку з оцінки відповідача та внесення його до переліку постачальників Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", що в свою чергу, унеможливило виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором, тобто мало місце прострочення кредитора (позивача), а не боржника (відповідача), відтак правових підстав для нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій за прострочення виконання ним зобов'язань за Договором немає, за відсутності істотних порушень відповідачем Договору позовні вимоги в частині розірвання договору є такими, що не підлягають задоволенню тощо.

Апеляційний господарський суд погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до положень ст.ст. 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором поставки (ч.1 ст. 712 ЦК України) продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено матеріалами справи, 08.05.2014 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (покупцем) та Дочірнім підприємством "Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів" "Фаворит-Плюс" (постачальником) укладено Договір, за умовами п.1.1 якого постачальник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених Договором поставити обладнання і надати супутні послуги з провадження Автоматизованої системи контролю радіаційної обстановки (АСКРО) ВП «Запорізька АЕС», надалі іменованих «Товар», а Покупець зобов'язався в порядку та на умовах Договору прийняти і оплатити Товар.

Положеннями п. 1.2 Договору сторони визначили загальний строк поставки товару: вересень 2014 - вересень 2016. Поставка товару повинна здійснюватись згідно з графіком поставки, оформленим у вигляді додатку №2 до Договору, який є його невід'ємною частиною.

Договір вважається укладеним на підставі п. 12.1 Договору з моменту підписання сторонами і діє протягом 36 місяців з дати укладання, а в частині виконання гарантійних зобов'язань постачальника - до закінчення терміну дії гарантії.

За порушення передбачених Договором строків поставки або не поставку товару постачальник зобов'язаний сплатити покупцеві пеню в розмірі 0,1 % від вартості товару, по якому допущене прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення більш 30 днів постачальник додатково сплачує покупцеві штраф в розмірі 7 % від вартості товару, по якому допущене прострочення виконання. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов'язання (п.8.2 Договору).

Відповідно до п. 8.8 Договору постачальник та виробник (якщо постачальник не є виробником товарів) зобов'язані пройти оцінку як постачальники Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та бути внесені у "Перелік постачальників" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до моменту поставки продукції.

Приписами ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає на підставі ч. 1 ст. 550 ЦК України незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Предметом неустойки згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згадані положення ЦК України кореспондуються також із вимогами ст. 32 ГПК України про те, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 36 ГПК України).

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як встановлено судом та вбачається з долученої до матеріалів справи копії СОУ НАЕК 012:2012 "Управління закупівлями продукції. Оцінка постачальників"( далі Стандарт) проведення оцінки обов'язкове відносно виробників продукції для систем, важливих для безпеки АЕС, а також підприємств, що виконують роботи та/або надають послуги з конструювання, проектування, ремонту, модернізації, монтажу устаткування АЕС, пусконалагоджувальні роботи, випробування СВБ, а також роботи з продовження терміну служби і обґрунтування безпеки устаткування АЕС.

Цей стандарт є одним з документів системи управління ДП НАЕК "Енергоатом", який регламентує оцінку постачальників як складової частини процесу закупівель. Постачальники, які пройшли оцінку і відносно яких прийнято в установленому порядку позитивне рішення (Рішення про затвердження постачальників) включаються на підставі п.4.3 Стандарту до Переліку постачальників.

Таким чином, надання послуг та/або поставка відповідачем товару можлива лише після включення його до Переліку постачальників.

Відповідно до Звіту про оцінку постачальника для Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" - Дочірнього підприємства "Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів" "Фаворит-Плюс" № ОЧ-П.1.18.005-15 (далі - Звіт), включення відповідача до Переліку постачальників можливе після усунення невідповідностей та недоліків.

Наказом № 936 від 13.10.2015, підписаним Президентом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" Ю.О. Недашковським, висновки Звіту ВП ЗАЕС № ОЧ-П.1.18.-15 "Про оцінку постачальника для НАЕК "Енергоатом" - Дочірнє підприємство "Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів" "Фаворит-Плюс" визнано недостовірними, доручено тимчасово виконуючому обов'язки виконавчого директора з якості та управління Брилю С.О. провести повторний аудит відповідача з комісією у складі фахівців Дирекції Компанії та відокремлених підрозділів, за виключенням ВП ЗАЕС.

В зв'язку з цим, непереконливими видаються твердження позивача про те, що відповідача не було позбавлено можливості надати супутні послуги за Договором згідно графіку ( п.п. 1.1, 8.8 Договору та додаток № 2 до нього), оскільки виконання цих зобов'язань пов'язано з постачанням обладнання та введенням його в експлуатацію, як вище згадувалось, це неможливо до внесення відповідача в Перелік постачальників позивача.

З огляду на наведене, саме позивачем неналежно виконано зобов»язання в частині оцінки відповідача та внесення його до Переліку постачальників Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (п.8.8 Договору), адже поставка товару відповідачем можлива лише після прийняття відповідного рішення з цього приводу, це в свою чергу унеможливило виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором. Відтак висновки суду першої інстанції з приводу неналежного виконання позивачем обов'язку з оцінки відповідача, яке фактично є простроченням кредитора (позивача), а не боржника (відповідача), відсутності правових підстав для нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань за Договором, як і підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, є підставними та обґрунтованими обставинами справи, доказами на їх підтвердження та відповідними приписами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оскільки місцевим судом встановлено факт прострочення позивачем виконання обов'язків за Договором, що в свою чергу унеможливило виконання відповідачем своїх зобов'язань, в діях останнього не має істотного порушення умов Договору.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення відповідачем своїх зобов'язань за Договором, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову. В зв'язку з цим посилання апелянта на порушення судом першої інстанції положень ч.4 ст.612, ч.2 ст.613, ч.2 ст.651 ЦК України не заслуговують на увагу, адже не підтверджуються будь-якими доказами по справі. Безпідставними є твердження скаржника про незаконне незастосування місцевим судом ст.35 ГПК України, зокрема, не взято до уваги висновків рішення господарського суду м. Києва від 20.10.2015 року у справі № 910/22439/15, яким в позові відповідача по даній справі про стягнення з позивача по даній справі упущеної вигоди та моральної шкоди внаслідок неналежного виконання ним Договору відмовлено, оскільки це судове рішення немає жодного відношення до суті даного спору тощо.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" залишити без задоволення, рішення господарського суду Київської області від 09.12.2015 року у справі № 910/21956/15 - без змін.

Матеріали справи № 910/21956/15 повернути до господарського суду Київської області.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Л.П. Зубець

С.О. Алданова