РІШЕННЯ

28 березня 2016 року Справа № 913/310/16

Провадження №16/913/310/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ

про стягнення 63760 грн. 82 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.,

Секретар судового засідання - Богуславська Є.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Бочаров Д.М., дов. від 04.11.14 №8416-К-О;

від відповідача - не прибув,

в с т а н о в и в:

Суть спору: Публічне акціонерне товаритсво Комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк", позивач у справі) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом від 12.02.2016 № б/н з вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (відповідач у справі) заборгованості за договором банківського обслуговування від 01.04.2013 року в загальному розмірі 63760 грн. 82 коп., з яких:

-30000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом за період з 01.12.2014 до 10.02.2016;

-22937 грн. 00 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 02.06.2014 до 10.02.2016;

-6234 грн. 99 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 09.11.2015 по 10.02.2016;

-4588 грн. 83 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 01.10.2014 по 10.02.2016.

Позивач в позовній заяві вказує, що відповідач заявою від 01.04.2013 приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг". Позивач вважає, що в результаті дій відповідача, сторони уклали договір банківського обслуговування.

Позивач, посилаючись на ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статті 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК України), обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами у справі договору стосовно погашення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 19.02.2016 було порушено провадження у справі та розгляд призначено на 14.03.2016.

У судове засідання прибув повноважний представник позивача.

Від ПАТ КБ "Приватбанк" через канцелярію суду 14.03.2016 надійшли пояснення до матеріалів справи, в яких визначаються періоди та розмір нарахування заборгованості та пені. Також позивач додає копію меморіального ордеру від 23.06.2014 № COSZ на суму 30000 грн. 00 коп.. як доказ переказу грошових коштів по кредитному договору з відповідачем на його банківський рахунок. Окрім цього, позивачем додано виписку з банківського рахунку відповідача про рух коштів.

Стосовно правильності нарахування відсотків за користування кредитом позивач посилається на приписи пунктів 3.2.1.4.1.2 та 3.2.1.4.1.3 Умов та правил надання банківських послуг, згідно яких відсоткова ставка у залежності від періоду прострочення кредиту складає 24%, 36% та 56%. Як вбачається з розрахунку позовних вимог, заборгованість з відсотків за користування кредитом по вказаних ставках нарахована позивачем з 02.06.2014 по 10.02.2016. В розрахунку вказано, що з 02.06.2014 по 27.06.2014. відсоткова ставка складала 24%, з 01.07.2014 по 17.11.14 - 36%, з 01.12.14 по 10.02.14. - 56 %.

Ухвалою від 14.03.16 розгляд справи перенесено на 28.03.16 у зв'язку з неявкою відповідача. Відповідач явку повноважного представника у засідання суду не забезпечив, причини неявки суду не повідомив. Відправка ухвал суду за адресою місця проживання відповідача про розгляд справи засобами поштового зв'язку неможлива, оскільки підприємства "Укрпошти" не здійснюють свою діяльність на тимчасово окупованій території м. Луганська і частини Луганської області (лист Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 16.03.2015 № 511-30-100).

Враховуючи підпункт 3 пункту 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 (зі змінами) "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", повідомлення про розгляд справи передати телефонограмою від 22.02.2016 № 913/310/16 не вдалось (а.с.39). Інформація про дату та час судового засідання була розміщена на сторінці господарського суду Луганської області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (http://lg.arbitr.gov.ua/).

Суд вичерпав всі можливі засоби для повідомлення відповідача про час і місце розгляду судового спору, але відповідач не скористався правом на захист своїх інтересів у судовому процесі, тому справу розглянуто за наявними в ній матеріалами згідно вимог ст.75 ГПК України.

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі -Відповідач) 01.04.13 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку в банку позивача. Згідно цієї заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі-Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://рrіvatbank.ua, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування,(далі-Догвір), та взяв на себе зобов'язання виконувати умови укладеного з банком Договору.

Відповідно до умов укладеного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт в сумі 30000грн. на період з 23.06.14, на поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідно до 3.2.1.1.16. Умов - при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт- банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі).

Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1. Умов - кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3. Умов - кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до 3.2.1.1.8 Умов - проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк. або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Відповідно до п. 3.2.1.1.6. Умов ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши угоду; клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк).

Свої зобов'язання за договором Позивач виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитний ліміт в розмірі 30000 грн. (виписка по рахунку долучена до матеріалів справи).

Відповідно до розділу Умов 3.2.1.4, яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі- "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними.

При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 (п'ятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань і банк має право на стягнення пені за три роки прострочення.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов - Банк мас право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого "Умовами", змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за Договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку Відповідач станом на 10.02.16 року має заборгованість - 63760,82 грн., яка складається з наступного:

-30000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом за період з 01.12.2014 до 10.02.2016;

-22937 грн. 00 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 02.06.2014 до 10.02.2016;

-6234 грн. 99 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 09.11.2015 по 10.02.2016;

-4588 грн. 83 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 01.10.2014 по 10.02.2016.

Розрахунок заборгованості додано до матеріалів справи.

Відповідно до 3.18.5.1 Умов - При порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами договору, термінів повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, у % річних від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п.6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до 3.2.1.5.4 Умов - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом 3 (Трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Пунктом 3.2.1.6.1. Умов зазначено, що обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку Клієнта, здійснюється з моменту подачі Клієнтом до Банку заяви на приєднання до "Умов та Правил надання банківських послуг" та / або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту в межах зазначених сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представника позивача, оцінивши надані ним докази своїх вимог до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. З Закону України "Про електронний цифровий підпис" - електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з вимогами ст..526 ЦК України відповідач не має права відмовлятися від виконання умов укладеного з позивачем договору від 03.09.13, на підставі якого відповідач зобов'язаний повернути позику у відповідності до " Умов та правил надання банківських послуг". Умови укладеного договору є обов'язковими для відповідача і відповідач повинен повернути позивачу кредит у повному обсязі та сплатити відсотки за користування кредитом, у відповідності до вимог закону і укладеного договору.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до правил ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору. Згідно з вимогами ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказами.

Матеріалами справи підтверджено належним чином факт обслуговування банком рахунку відповідача з наданням відповідачу кредитних коштів на банківську картку в межах встановленого договором ліміту і заборгованість за кредитом 30000 грн. 00 коп. за період з 01.12.2014 до 10.02.2016; 22937 грн. 00 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 02.06.2014 до 10.02.2016; 4588 грн. 83 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 01.10.2014 по 10.02.2016.

При розгляді справи суд встановив, що відповідач не виконав свої обов'язки перед позивачем по поверненню позики, сплаті відсотків, чим порушив умови укладеного з позивачем договору від 01.04.13 і вимоги закону.

Правилами ст.ст. 526,629,1054 Цивільного кодексу України і умовами договору від 01.04.13 встановлено обов'язок відповідача виконувати укладений договір належним чином і обов'язок позичальника (відповідача) відповідати перед кредитором (позивачем) у тому ж обсязі, що і надано кредит, включаючи сплату основного боргу, процентів, тобто, обов'язок сплатити позику і проценти закон покладає на відповідача. Відсотки за кредитом є основним боргом по кредитному договору.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що позов в частині боргу по кредиту та відсотках обґрунтований, підтверджений належними доказами, позовні вимоги відповідають умовам укладеного сторонами договору і закону, а відтак - з відповідача слід стягнути борг по кредиту в сумі 30000 грн. 00 коп. за період з 01.12.2014 до 10.02.2016; 22937 грн. 00 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 02.06.2014 до 10.02.2016; 4588 грн. 83 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 01.10.2014 по 10.02.2016.

За порушення відповідачем правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання, у позивача виникає право на вимогу неустойки на підставі норм ст.ст.230-232 ГК України.

Вимоги позову в частині заявленої до стягнення пені в сумі 6234 грн. 99 коп. за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 09.11.2015 по 10.02.2016 слід залишити без задоволення, оскільки відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Відповідач у справі зареєстрований на території проведення антитерористичної операції.

За таких підстав, позов слід задовольнити частково.

У відповідності до правил ст.49 ГПК України судові витрати покласти на відповідача в пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.173,193,232 ГК України, ст.ст.526,610, 629,1048,1054 ЦК України, керуючись ст.ст.22,33,34,44-49,75,ст.ст.82,84,85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ід. Код НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ, вул. "Набережна Перемоги", 50, ід. код 14360570 заборгованість за кредитом у сумі 30000 грн. 00 коп. за період з 01.12.2014 до 10.02.2016; 22937 грн. 00 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 02.06.2014 до 10.02.2016; 4588 грн. 83 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 01.10.2014 по 10.02.2016, судовий збір в сумі 1243,25грн., Видати наказ.

3.В решті вимог відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Рішення підписане 04.04.16

Суддя Р. Шеліхіна