РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016Справа №910/1354/16

За позовом Приватного агропромислового підприємства "ЗЛАГОДА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вірідіс Патріа»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «КОРН-ТРЕЙД»

про стягнення 164 817,95 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Когут Д.В. - довіреність №1 від 24.02.2016 року;

від відповідача: не з'явилися;

від третьої особи: Яблонський С.А. - наказ №1 від 07.07.2014 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне агропромислове підприємство "ЗЛАГОДА" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вірідіс Патріа" про стягнення 164 817,95 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повної оплати вартості отриманого товару від ТОВ «КОРН-ТРЕЙД», згідно умов Договору поставки №13/10/14 від 13.10.2014 року та не виконав зобов'язання за Договором про переведення боргу №25/02 від 25.02.2015 року.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 164 817,95 грн. - боргу, 2 472,27 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.02.2016 року порушено провадження у справі, призначено її розгляд на 09.03.2016 року та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «КОРН-ТРЕЙД».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.03.2016 року відкладено розгляд справи на 22.03.2016 року.

22.03.2016 року представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 02.02.2016 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 22.03.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник третьої особи підтримав позовні вимоги.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 22.03.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОРН-ТРЕЙД» (далі по тексту - постачальник, третя особа, ТОВ «КОРН-ТРЕЙД») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вірідіс Патріа» (далі по тексту - покупець, відповідач, ТОВ «Вірідіс Патріа») укладено Договір поставки №13/10/14 (далі по тексту - Договір поставки), за умовами якого (п. 1.1. Договору поставки) Постачальник зобов'язується поставити та передати Покупцю Товар, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити вартість Товару на умовах та в строки, визначені даним Договором.

На виконання умов Договору в період з 16.10.2014р. по 29.10.2014р. ТОВ «КОРН-ТРЕЙД» поставлено та передано у власність, а відповідачем прийнято товар на суму 437 448,95 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними.

Згідно з п. 1 Інформаційного листа ВГСУ «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 «підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України».

Відповідачем частково оплачено вартість отриманого від ТОВ «КОРН-ТРЕЙД» товару в розмірі 272 631,00 грн., вартість неоплаченого товару становить 164 817,95 грн.

25.02.2015 року між ТОВ «КОРН-ТРЕЙД» (первісний боржник), ТОВ «Вірідіс Патріа» (новий боржник) та Приватним агропромисловим підприємством «ЗЛАГОДА» (далі по тексту - позивач, Кредитор) укладено Договір переведення боргу №25/02 (далі по тексту - Договір про переведення боргу), за умовами якого (п. 1.1. Договору про переведення боргу) цим Договором регулюються відносини, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (Первісного боржника) у зобов'язанні, що виникає із Договору поставки №13/10/14 від "13" жовтня 2014 р., укладеного між Первісним боржником та Кредитором (надалі іменується "Основний договір").

Відповідно до п. .2 Договору про переведення боргу, первісний боржник переводить на Нового боржника борг (грошове зобов'язання) у розмірі 164 817,95 грн. (сто шістдесят чотири тисячі вісімсот сімнадцять грн. 95 коп.), а Новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов'язання.

Кредитор не заперечує проти заміни Первісного боржника Новим боржником в Основному договорі і, підписуючи зі своєї сторони цей Договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 3 Договору про переведення боргу).

Згідно з п. 4 Договору про переведення боргу новий боржник має право висунути проти вимоги Кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між Кредитором та Первісним боржником за Основним договором.

В обгрнутування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач в порушення зобов'язань за Договором поставки та Договором про переведення боргу не сплатив на користь позивача 164 817,95 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що ТОВ «КОРН-ТРЕЙД» взяті на себе зобов'язання виконало належним чином, поставило та передало у власність відповідачу товар за відповідну плату згідно умов Договору поставки, а відповідач в порушення умов Договору поставки не в повній мірі сплатив на користь ТОВ «КОРН-ТРЕЙД» вартість отриманого товару, та має перед ТОВ «КОРН-ТРЕЙД» заборгованість в розмірі 164 817,95 грн., однак в зв'язку з укладанням між сторонами Договору про переведення боргу право грошової вимоги в розмірі 164 817,95 грн. перейшло до позивача.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 164 817,95 грн. - боргу, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вірідіс Патріа» (02081, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЗДОЛБУНІВСЬКА, будинок 3-Г; ) на користь Приватного агропромислового підприємства «ЗЛАГОДА» (47621, Тернопільська обл., Козівський район, село Мала Плавуча; ) 164 817 (сто шістдесят чотири тисячі вісімсот сімнадцять) грн. 95 коп. - боргу, 2 472 (дві тисячі чотириста сімдесят дві) грн.. 27 грн. - судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 28.03.2016 року.