ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року Справа № 915/60/16

Позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК»,

вул. Батумська, 11, м. Дніпропетровськ, 49074

адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпропетровськ, 49094

електронна адреса:

Відповідач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Ендреріт Едюкаціонем Консульторес», вул. Чигрина, 82, м. Миколаїв, 54055

Суддя Дубова Т.М.

ПРИСУТНІ:

Від позивача - ОСОБА_3 довіреність № 169-О від 20.05.2014 року

Від відповідача - не зявився

СУТЬ СПОРУ стягнення заборгованості в сумі 10163,98 грн., з яких: 6893,37 грн. заборгованість за кредитом, 1029,50 грн. проценти, 132,36 грн. пеня, 1000,00 грн. штраф (фіксована частина), 1108,75 грн. штраф (відсоток від суми встановленого п. А.2 договору)

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16.02.16 року прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог, якою позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 9134,48 грн., з яких: 6893,37 грн. заборгованість за кредитом, 132,36 грн. пеня, 1000,00 грн. штраф (фіксована частина), 1108,75 грн. штраф (відсоток від суми встановленого п. А.2 договору).

Відповідач про час судового засідання повідомлений належним чином відповідно до ст. 64 ГПК України, що підтверджується поштовими поверненнями (а.с. 29-31, 48-50, 56-58), але вимог ухвал суду від 29.01.16 р., 16.02.16 р., 21.03.16 р. не виконав, відзив та витребувані документи не надав, представник в судове засідання не зявився.

Розглянувши матеріали справи, за наявними документами відповідно до ст. 75 ГПК України, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Миколаївської області та просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 9134,48 грн., з яких: 6893,37 грн. заборгованість за кредитом, 132,36 грн. пеня за період з 28.12.15 р. по 12.01.16 р., 1000,00 грн. штраф (фіксована частина), 1108,75 грн. штраф (відсоток від суми встановленого п. А.2 договору), обґрунтовуючи свої вимоги ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та надавши їм юридичної оцінки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

18.09.2014 року між сторонами був підписаний кредитний договір № A3H7LON06247 з додатком (а.с. 16-19), відповідно до якого відповідачу було відкрито невідновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 22 209,05 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 23,0% річних.

Невідновлювана кредитна лінія (надалі - кредит) надавалась відповідачу для здійснення відповідачем платежів, повязаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Нормою ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 20200,71 грн., що підтверджується банківською випискою за період з 25.09.14 р. по 02.02.16 р. та розрахунком позивача станом на 12.01.16 р. (а.с. 34-36).

Проте, відповідач свої зобовязання за договором виконав частково, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість перед позивачем в сумі 6893,37 грн., що підтверджується вищезазначеною банківською випискою за період з 25.09.14 р. по 02.02.16 р. (а.с. 36), відповідачем не заперечена та підлягає задоволенню повністю.

Згідно п. 4.2 договору відповідно до ст. 212 ЦК України у випадку порушення відповідачем будь-якого із зобовязань, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу пеню у розмірі, зазначеному у п. А.7 договору (0,128% від суми від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки).

Пунктом 5.1 договору встановлено, що у випадку порушення відповідачем будь-якого із зобовязань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2 цього договору винагороди, передбаченої п.п. 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6 договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу.

Терміни позовної давності по вимогах щодо стягнення кредиту, процентів, пені та штрафів за цим договором встановлені сторонами тривалістю 15 років (п. 5.7 договору).

Згідно п. 5.8 договору у випадку порушення відповідачем термінів платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення позивача до суду, відповідач зобовязаний сплатити позивачу штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000,00 грн. + 5% від суми встановленого ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У зв'язку з простроченням відповідачем виконання грошових зобов'язань по оплаті кредиту, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 132,36 грн. пені за період з 28.12.15 р. по 12.01.16 р., 1000,00 грн. штрафу (фіксована частина), 1108,75 грн. 5% штрафу (відсоток від суми встановленого п. А.2 договору), які підтверджені розрахунками позивача (а.с. 34-35), відповідачем не заперечені та підлягають задоволенню повністю.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач своїм правом не скористався.

Ухвали суду від 29.01.16 р., 16.02.16 р., 21.03.16 р. надіслані за юридичною адресою відповідача: вул. Чигрина, 82, м. Миколаїв, яка підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оглянутим за допомогою офіційного сайту Міністерства юстиції України https://usr.minjust.gov.ua, повернулися з відміткою поштової установи: за закінченням терміну зберігання (а.с. 29-31, 48-50, 56-58).

Між тим, згідно ст.93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Норми ГПК України не передбачають розшук судом, або стороною по справі фактичного місця знаходження іншої сторони.

Відповідач відповідно до ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" змін до відомостей про юридичну особу не вніс, відзив та доказів погашення боргу станом на час розгляду справи не надав, наявність боргу не заперечив.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню повністю, судові витрати слід віднести за рахунок відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ендреріт Едюкаціонем Консульторес» (вул. Чигрина, 82, м. Миколаїв, код 38693794) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «АКЦЕНТ-БАНК» (вул. Батумська, 11, м. Дніпропетровськ, код 14360080) заборгованість в сумі 9134,48 грн. (девять тисяч сто тридцять чотири грн. 48 коп.), з яких: 6893,37 грн. (шість тисяч вісімсот девяносто три грн. 37 коп.) заборгованість за кредитом, 132,36 грн. (сто тридцять дві грн. 36 коп.) пеня, 1000,00 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.) штраф (фіксована частина), 1108,75 грн. (одна тисяча сто вісім грн. 75 коп.) штраф (відсоток від суми встановленого п. А.2 договору) та 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) судового збору.

Наказ видати позивачу.

Рішення може бути оскаржене у 10-дений строк.

Повне рішення складено 05.04.16 року.

Суддя Т.М. Дубова