ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" березня 2016 р.Справа № А83-826/2016

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши матеріали доручення вх. № 833 від 28.03.2016 року Арбітражного суду Республіки Крим щодо надання правової допомоги по врученню документів у справі А83-826/2016

за позовом позивача 1: ОСОБА_2 позивача 2: ОСОБА_3, м. Харків
до відповідача 1: Інспекції Федеральної податкової служби Росії по м. Сімферополю Республіки Крим відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендгрин"
провизнання недійсними рішень

ВСТАНОВИВ:

28.03.2016 року до господарського суду Харківської області надійшло судове доручення вх. № 833 від 28.03.2016 року Арбітражного суду Республіки Крим про вручення документів ОСОБА_3, а саме: ухвалу Арбітражного суду Республіки Крим у справі № А83-826/2016 від 10.03.2016 року за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3, м. Харків до Інспекції Федеральної податкової служби Росії по м. Сімферополю Республіки Крим та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендгрин" та ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення.

Суд вважає за необхідне повернути без розгляду доручення вх. № 833 від 28.03.2016 року Арбітражного суду Республіки Крим про вручення документів у справі А83-826/2016 з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 127 Господарського процесуального кодексу України суди України виконують доручення іноземних судів щодо надання правової допомоги - вручення викликів до суду чи інших документів, допит сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, передані їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено, - дипломатичними каналами.

Пунктом 3 частини 2 статті 127 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судове доручення не приймається до виконання, якщо воно суперечить закону або міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтями 1, 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державною. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія конституції та законів України. Для цілей Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Сімферополя, внутрішні води України цих територій.

Будь які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків (частини 2, 3 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України").

Відповідно до частини 6 статті 127 Господарського процесуального кодексу України, у разі неможливості виконання судового доручення суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - дипломатичними каналами, повертає це доручення іноземного суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

З метою дотримання вимог законодавства щодо правосуб'єктності сторони, яка звернулась із проханням про виконання судового доручення, господарському суду необхідно встановити статус такої сторони.

Відповідно до статті 133 Конституції України, систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь.

Автономна Республіка Крим є невід'ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання (стаття 134 Конституції України).

Згідно з пунктом 2 статті 21 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцевими господарськими судами є господарські суди Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Згідно частини 2 статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії Російської Федерації територією визначається: внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України.

Згідно статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у зв'язку із неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд: господарських справ Господарського суду Автономної Республіки Крим - Господарським судом Київської області.

Таким чином, Автономна Республіка Крим є складовою частиною України, не самостійним учасником міжнародного права, не є стороною Угоди "Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності", укладеної державами - учасницями СНД у м. Києві 20.03.1992 року, а тому Арбітражний суд Республіки Крим не є належним суб'єктом, який має право звернення із судовим дорученням до господарського суду Харківської області.

За таких обставин, враховуючи неможливість виконання доручення про вручення документів Арбітражного суду Республіки Крим від 10.03.2016 року у справі № А83-826/2016 оскільки воно суперечить чинному законодавству України, суд повертає доручення вх. № 833 від 28.03.2016 року про вручення документів Арбітражного суду Республіки від 10.03.2016 року у справі № А83-826/2016 без виконання.

Керуючись статтями 86, 127 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Повернути Арбітражному суду Республіки Крим доручення вх. № 833 від 28.03.2016 року про вручення документів у справі № А83-826/2016 та додані до нього документи - без виконання.

Додаток: на 5-ти арк. (ухвала про судове доручення від 10.03.2016 року (вх. № 833 від 28.03.2016 року) про вручення документів у справі № А83-826/2016 на 1-му арк..; копія ухвали від 10.03.2016 року у справі № А83-826/2016 на 3-х арк., поштовий конверт на 1-му арк.).

Суддя О.О. Ємельянова