ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.03.16р. Справа № 902/1605/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім" Молочна слобода", м. Круп'янськ, Харківська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочне поділля", м. Дніпропетровськ

про стягнення 10 480,80 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1- представник (дов. № 499 від 28.12.2015)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім" Молочна слобода" звернулось до господарського суду Вінницької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочне поділля" про стягнення заборгованості за договором поставки на умовах дистрибюції № НОМЕР_1 від 24.04.2015 у розмірі 10 480,80 грн., з яких: 9 528,00 грн. вартість переданої, але не повернутої багатообігової тари, 952,80 грн. штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором поставки на умовах дистрибюції № НОМЕР_1 від 24.04.2015 щодо повернення багатообігової тари.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 17.12.2015 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 902/1605/15, розгляд якої призначено на 19.01.2016.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 19.01.2016 матеріали справи № 902/1605/15 передано за територіальною підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2016 прийнято справу № 902/1605/15 до провадження та призначено до розгляду в засіданні на 17.02.2016.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 17.02.2016 на 09.03.2016 та з 09.03.2016 на 23.03.2016.

21.03.2016 представник позивача подав письмові пояснення, в яких зазначає, що відповідачем не повернуто багатообігову тару за накладними № ЦТД000037057, № ЦТД00037446, № ЦТД00037450, № ЦТД00037720, № ЦТД00037721.

Відповідач відзив на позов не надав, у судові засідання, призначені для розгляду справи, явку свого повноважного представника не забезпечив. Був належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 23.03.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім" Молочна слобода" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Молочне поділля" (дистрибютор) було укладено договір поставки на умовах дистрибюції № НОМЕР_1 (а.с.9).

Відповідно до пункту 1.1 договору, дистрибютор за домовленістю з постачальником одержує комплекс прав та обовязків на дистрибуцію продукту виключно на території дистрибютора: м. Запоріжжя та Запорізька область.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що постачальник зобовязується передавати партіями продукт у власність дистрибютора, а дистрибютор зобовязується його прийняти.

Згідно з пунктом 4.1 договору, постачальник передає продукт дистрибютору в тарі (пластикові та пластмасові ящики, деревяні піддони). Тара є багатообіговою, передається дистрибютору по заставній ціні та підлягає поверненню постачальнику.

Заставна ціна тари визначається постачальником і вказується в накладній на відпуск товарно-матеріальних цінностей (пункт 4.2 договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив поставку відповідачу продукту у багатообіговій тарі за накладними на відпуск товарно-матеріальних цінностей:

- № ЦТД000037057 від 25.09.2015, сума тари 3 680,00 грн.,

- № ЦТД00037446 від 28.09.2015, сума тари 160,00 грн.,

- № ЦТД00037450 від 28.09.2015, сума тари 1 360,00 грн.

- № ЦТД00037720 від 30.09.2015, сума тари 2 000,00 грн.,

- № ЦТД00037721 від 30.09.2015, сума тари 1 120,00 грн. (а.с.88-92).

Відповідно до пункту 4.3 договору, багатообігова тара повинна бути повернута дистрибютором не пізніше одного обороту тари з моменту її отримання. Одним оборотом тари є строк повернення багато обігової тари, визначений в п.3 додатку № 3 до договору.

Відповідач повернув багатообігову тару на суму 380,00 грн. Неповернутою залишилась багатообігова тара на суму 7 940,00 грн.

Згідно з пунктом 4.6 договору, неповернута тара підлягає оплаті дистрибютором по заставній ціні з нарахуванням і сплатою ПДВ 20% не пізніше одного місяця від дати отримання тари.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 7 940,00 грн. + 1 588,00 грн. (ПДВ 20%), всього 9 528,00 грн.

Відповідачем заборгованість у розмірі 9 528,00 грн. не оплачено, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з такого.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Частиною 2 статті 1213 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 9 528,00 грн. підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 2 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до пункту 8.3 договору, за несвоєчасне повернення багатообігової тари, дистрибютор сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від заставної вартості тари.

У звязку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, позивачем нараховано штраф у сумі 952,80 грн.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 952,80 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволені позову судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 85, 115 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочне поділля" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Журналістів, буд. 13, офіс 3; ідентифікаційний код 39502711) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім" Молочна слобода" (63702, Харківська область, м. Купянськ, вул. Ломоносова, 26; ідентифікаційний код 32358958) 9 528,00 грн. вартість переданої, але не повернутої багатообігової тари, 952,80 грн. штраф, 1 378,00 грн. судовий збір, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 25.03.2016.

Суддя ОСОБА_2