ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2016 р.Справа № 922/301/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Східний вантажний митний комплекс", м. Харків
до Публічного акціонерного товариства "Парк-Авто" м. Харків
про визнання права
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. б/н від 19.11.2015р.;

відповідача - ОСОБА_2, дов. б/н від 01.02.2016р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач після часткової відмови від позову та зменшення позовних вимог просить суд визнати право користування ТОВ "Східний вантажний митний комплекс" частиною земельної ділянки розміром 3,0061га, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 370.

В судовому засіданні 21.03.2016р., в порядку ст.77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 28.03.2016р. Після перерви судове засідання продовжено.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є орендарем нежитлових приміщень, які орендує під адміністративні будівлі, склад та виробничий корпус для здійснення своєї господарської діяльності. Тому, як вважає позивач, він має право використовувати у необхідному розмірі частину земельної ділянки, прилеглої до орендованих приміщень. Проте відповідач забороняє позивачу використовувати дану земельну ділянку для ведення останнім своєї господарської діяльності.

Представник відповідача відзив на позов не надав, в судовому засіданні позов визнав.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

31.12.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Східний Вантажний Митний Комплекс" (позивач), Публічним акціонерним товариством "Парк-Авто" (відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ППК 370" (виконавець) було укладено договір оренди та надання послуг по обслуговуванню приміщень № 09/15 (далі договір), відповідно до умов якого відповідач зобов'язався надати, а позивач прийняти у строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 370, загальною площею 7039кв.м.: в адміністративній будівлі 1927,6кв.м. для використання під діловий офіс та у виробничому корпусі: 4680,3кв.м. - під склад, 419,2 кв.м. - під офіс та господарські потреби, 12,1кв.м. - під місце для приймання автомобілів, а виконавець зобовязався здійснювати послуги по вбиранню переданих за договором нежитлових приміщень.

Відповідно до п.2.1 договору даний договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту підписання його сторонами та оформлення акту приймання-передачі.

Строк оренди сторони погодили у п.2.2 договору, а саме: з 01.01.2015р. по 31.12.2015р.

31.12.2014р. між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі нежитлових приміщень, згідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв нежитлові приміщення без будь-яких зауважень та заперечень.

31.12.2015р. між позивачем, відповідачем та виконавцем підписано додаткову угоду № 1 до договору оренди та надання послуг по утриманню, обслуговуванню приміщень № 09/15 від 31.12.2014р., відповідно до умов якої (п.1) сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2016р.

Як зазначає позивач, оскільки основним видом його діяльності є послуги митних брокерів, а склад, площею 4680,3кв.м., що відповідач передав в оренду за спірним договором, позивач використовує в якості митного складу, який внесений до державного реєстру митних складів за № М/0102/V/00, тому позивачу для здійснення своєї господарської діяльності необхідно використання частини земельної ділянки, прилеглої до орендованих ним приміщень.

Відповідач звернувся на адресу позивача з вимогою звільнити прилеглу до орендованих приміщень земельну ділянку, що належить відповідачу на праві постійного користування, посилаючись на те, що відповідач не надавав своєї згоди на користування нею, в тому числі для стоянки автотранспорту та проїзду до орендованих приміщень.

Як зазначає позивач, виконання даної вимоги призведе до повної зупинки роботи складу та підприємства позивача, тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам сторін, суд встановив наступне.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди.

Відповідно до ч.2 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач передав позивачу в оренду нежитлові приміщення, які розташовані на земельній ділянці, яка належить відповідачу на праві постійного користування землею, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серія ХР-31-01-001578, відповідно до якого земельна ділянка, площею 5,7535га була надана відповідачу для експлуатації адміністративних, господарчих та допоміжних будівель та споруд.

Як вже було встановлено судом, приміщення за спірним договором оренди було передано відповідачем позивачу за актом приймання - передання приміщень від 31.12.2014р., відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв нежитлові приміщення, загальною площею 7039,2кв.м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 370, а саме: адміністративна будівля (літ. Б-4) - 1927,6кв.м. для використання під офіс, у виробничому корпусі (літ. Д-1) - 4680,3кв.м. під склад, КТП АТП (літ. Е-1) - 419,2 кв.м. під офіс та господарські потреби, чергове приміщення (літ. Ж-2) - 12,1кв.м. під місце для приймання автомобілів.

Таким чином в договорі оренди та акті приймання - передання нежитлових приміщень сторонами чітко було визначено конкретні обєкти, що передаються за договором в оренду, та мету оренди.

За приписами ч.1 ст.796 Цивільного кодексу України одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму.

У договорі найму сторони можуть визначити розмір земельної ділянки, яка передається наймачеві. Якщо розмір земельної ділянки у договорі не визначений, наймачеві надається право користування усією земельною ділянкою, якою володів наймодавець (ч.2 ст.796 Цивільного кодексу України).

Якщо наймодавець не є власником земельної ділянки, вважається, що власник земельної ділянки погоджується на надання наймачеві права користування земельною ділянкою, якщо інше не встановлено договором наймодавця з власником земельної ділянки (ч.3 ст.796 Цивільного кодексу України).

Таким чином, право користування за договором оренди будівлі або іншої капітальної споруди також поширюється і на земельну ділянку, на якій вони знаходяться в розмірі, необхідному для досягнення мети оренди.

Враховуючи викладене, оскільки сторонами у договорі не був визначений розмір земельної ділянки, яка передається позивачу, як орендарю нежитлових приміщень, суд дійшов висновку, про наявність у позивача права користування земельною ділянкою, право користування якою належить відповідачу, у розмірі, що необхідно для досягнення мети найму відповідно до укладеного сторонами договору оренди.

Зясовуючи питання визначення площі земельної ділянки, необхідної для використання позивачем орендованих приміщень відповідно до мети оренди за договором, суд дійшов наступного висновку.

Як вже було встановлено судом, сторонами як у договорі, та і в акті приймання - передання нежитлових приміщень сторонами чітко було визначено конкретні обєкти, що передаються за договором в оренду, та мету оренди (адміністративна будівля (літ. Б-4) - 1927,6кв.м. для використання під офіс, у виробничому корпусі (літ. Д-1) - 4680,3кв.м. під склад, КТП АТП (літ. Е-1) - 419,2 кв.м. під офіс та господарські потреби, чергове приміщення (літ. Ж-2) - 12,1кв.м. під місце для приймання автомобілів).

Як зазначає позивач у позовній заяві, Товариство з обмеженою відповідальністю "Східний Вантажний Митний Комплекс" використовує орендований склад, площею 4680,3кв.м. в якості митного складу, який внесений до державного реєстру митних складів за № М/0102/V/00.

Відповідно до ч.1.2 Порядку надання складським об'єктам статусу "митний склад" та позбавлення такого статусу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.07.2012р. № 835 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.2012р. за № 1324/21636 прилегла до митного складу територія - огороджена або позначена на місцевості (щитами з написами, стрічкою, розміткою незмивною фарбою тощо) територія, що прилягає до митного складу (далі - МС) та призначена для стоянки транспортних засобів, проведення навантажувально-розвантажувальних робіт, зважування тощо.

Згідно із наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. № 646, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.06.2012р. за № 1052/21364 "Про місця доставки товарів транспортними засобами" місцем доставки може бути визначена митницею призначення територія, зокрема, складу тимчасового зберігання або митного складу.

У п.1.5 наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. № 646 зазначено, що на території місця доставки створюється зона митного контролю в порядку, передбаченому законодавством України.

Судом вбачається, що згідно рішення про створення зони митного контролю начальника митного поста "Харків-центральний" Харківської митниці Державної фіскальної служби від 14.04.2015р. № 80710/0534 на території, що орендується позивачем за спірним договором, створено зону митного контролю з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, проведення заходів, пов'язаних з виявленням, попередженням та припиненням контрабанди та порушень митних правил.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач використовує орендовані приміщення відповідно до мети оренди згідно із укладеним сторонами договором оренди, а тому відповідач не мав правових підстав забороняти позивачу користуватися прилеглою до орендованих приміщень територією, в тому числі для стоянки автотранспорту та проїзду до орендованих приміщень.

З кадастрового плану, наданого позивачем до матеріалів справи, судом вбачається, що загальна площа земельної ділянки, на якій розташовані приміщення, що передані відповідачем позивачу за спірним договором оренди та використовуються останнім відповідно до мети оренди, складає 3,0061га.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність у позивача права користування частиною земельної ділянки, загальною площею 3,0061га, яка є прилеглою до орендованих приміщень територією та належить відповідачу на праві постійного користування, оскільки цей розмір є необхідним для використання позивачем орендованих приміщень та досягнення мети оренди відповідно до укладеного сторонами договору оренди, а тому позовні вимоги є цілком обґрунтованими, доведеними документально та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір суд покладає на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 759, 796 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати право користування Товариством з обмеженою відповідальністю "Східний Вантажний Митний Комплекс", (61051, м. Харків, вул. Клочківська, 370) частиною земельної ділянки загальною площею 3,0061га, що розташована за адресою м. Харків, вул. Клочківська, 370.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Парк-Авто", (61051, м. Харків, вул. Клочківська, 370) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Східний Вантажний Митний Комплекс", (61051, м. Харків, вул. Клочківська, 370) - 1 378,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 31.03.2016 р.

Суддя ОСОБА_3