КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2016 р. Справа№ 911/107/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство" на ухвалу господарського суду Київської області від 26.02.2016 року по справі № 911/107/16 (суддя - Рябцева О.О.)

За позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство"

третя особа - Приватне акціонерне товариство "Креатив"

про стягнення 10 377 463,34 дол. США та 142 408 432,60 грн.

СУТЬ СПОРУ ТА СКАРГИ:

На розгляд Господарському суду Київської області передано позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство", третя особа - Приватне акціонерне товариство "Креатив" про стягнення 10377463,34 дол. США та 142408432,60 грн.

25.02.2016р. до Господарського суду Київської області надійшла зустрічна позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство" до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіонпродукт-Україна" та Приватне акціонерне товариство "Креатив", про визнання поруки припиненою за договором поруки №151213Р21 від 21.08.2013.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.02.16р. в прийнятті зустрічного позову Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство" до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіонпродукт-Україна" та Приватне акціонерне товариство "Креатив", про визнання поруки припиненою - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Київської області від 26.02.2016 у справі № 911/107/16, Товариство з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судових справ між суддями від 26.02.2016 визначено склад суду для розгляду справи №911/107/16, головуючий суддя Тищенко О.В. судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала Господарського суду Київської області від 26.02.2016 у справі №911/107/16 прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, апелянт зазначив, що обставини які мають значення для справи не доведені, а висновки які викладені в ухвалі не відповідають обставинам справи.

На підставі апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.02.2016р., згідно ст. 98 ГПК України, Київським апеляційним господарським судом ухвалою від 17.03.2016р. порушено апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 23.03.2016р.

Через загальний відділ Київського апеляційного господарського суду в23.03.2016 представником позивача подано заперечення на апеляційну скаргу.

Апелянт в судовому засіданні 23.03.2016 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Господарського суду Київської області від 26.02.2016р. у справі №911/107/16 скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні 23.03.2016 апеляційної інстанції заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржувану ухвалу.

Представник третьої особи у судове засідання 23.03.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомлено, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, судова колегія вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами, за відсутності представника третьої особи, оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні в матеріалах справи та заслухавши пояснення представника апелянта та представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство", третя особа - Приватне акціонерне товариство "Креатив" про стягнення 10377463,34 дол. США та 142408432,60 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.01.2016 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі №911/107/16 та призначено розгляд справи на 28.01.2016 р.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.01.16р. представником відповідача через канцелярію суду подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке було задоволено судом у судовому засіданні 28.01.16р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.01.2016 р., на підставі ст. ст. 27, 77 ГПК України, залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство "Креатив" та відкладено розгляд справи на 11.02.16.р., у зв'язку з неявкою представника відповідача.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.02.2016 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладений на 25.02.2016 р.

25.02.2016р. до Господарського суду Київської області надійшов зустрічний позов Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство" до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіонпродукт-Україна" та Приватне акціонерне товариство "Креатив" про визнання поруки припиненою.

Суд першої інстанції посилаючись на те, що оскільки зустрічний позов Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство" подано після початку розгляду справи № 911/107/16 по суті, про що зазначено в протоколах судових засідань від 28.01.2016 р. та від 11.02.2016 р., враховуючи положення ст. 60 ГПК України та керуючись приписами п. 1. ч. 1 ст. 62 ГПК України відмовив Товариству з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство" у прийнятті зустрічного позову.

Оцінюючи подані докази за своїми внутрішніми переконаннями, перевіривши правильність застосування господарським судом Київської області при прийнятті оскарженої ухвали норм процесуального права, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала Господарського суду Київської області від 26.02.2016р. у справі №911/107/16 прийнята з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду має бути скасовано, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 60 ГПК України, відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Згідно з наведеною нормою право відповідача на подання зустрічного позову для спільного розгляду з первісним позовом пов'язується з початком розгляду господарським судом справи по суті. У разі подання зустрічного позову після початку розгляду справи по суті суддя на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України відмовляє в його прийнятті як такого, що поданий з порушенням припису ч. 1 ст. 60 ГПК України; при цьому не має значення, з яких причин (поважних чи неповажних) зустрічний позов не було подано до початку такого розгляду.

Як зазначено в абзаці 3 пункту 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після відкриття судового засідання, роз'яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, про що зазначається в протоколі судового засідання. При цьому неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК.

Отже, наявність передбачених вказаною нормою підстав для відкладення розгляду справи перешкоджає переходові до розгляду позовних вимог, тобто до розгляду справи по суті. До обставин, за якими спір не може бути вирішено в даному засіданні, частиною 1 ст.77 ГПК України віднесено, зокрема: нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів; необхідність витребування.

Як вже зазначалося вище, 25.02.2016 до Господарського суду Київської області надійшла зустрічна позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство" про визнання поруки припиненою за договором поруки №151213Р21 від 21.08.2013, в прийнятті якої судом першої інстанції було відмовлено.

Однак суд апеляційної інстанції з наведеним висновком не погоджується, оскільки згідно з ухвалою Господарського суду Київської області від 28.01.2016 розгляд справи було відкладено на підставі ст. 27, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 77 ГПК України, у зв'язку із залученням до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство "Креатив", неявкою представника відповідача та не виконанням позивачем вимог ухвали суду від 13.01.2016 р., а згідно з ухвалою Господарського суду Київської області від 11.02.2016 розгляд справи було відкладено з посиланням на ч. 1 ст. 77 ГПК України.

З викладеного вбачається, що у судових засіданнях 28.01.2015 та 11.02.2016 суд першої інстанції дійшов висновку про наявність обставин, за яких спір не може бути вирішено в даних засіданнях, у зв'язку з чим неодноразово відкладав розгляд справи. Відтак зазначення судом про початок розгляду справи по суті у вказаних судових засіданнях є безпідставним, у зв'язку з чим колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у прийнятті зустрічної позовної заяви Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство" з підстав, передбачених ст. ст. 60, 62 ГПК України.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України від 06.04.2015 р. у справі № 908/5434/14.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відмовляючи Товариству з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство" у прийнятті зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції порушив п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме порушив право на справедливий і публічний розгляд справи судом, а також право на судовий захист, передбачений ст. 55 Конституції України.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Частиною 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, у зв'язку з чим колегія суддів також дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала прийняте з порушенням норм процесуального права, а тому в силу п. 4 ч. 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України ухвала Господарського суду Київської області від 26.02.2016 у справі №911/107/16 підлягає скасуванню, а справа №911/107/16 підлягає передачі для подальшого розгляду до Господарського суду Київської області.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про розподіл судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у постанові в разі скасування чи зміни рішення повинно бути зазначено, зокрема, про новий розподіл судових витрат.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" Товариством з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство" за подання до суду апеляційної скарги було сплачено судовий збір у сумі 1378,00 грн.

Згідно ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49ГПК.

Отже, під час розподілу судових витрат після розгляду даної справи по суті суд першої інстанції повинен вирішити питання щодо судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги з урахуванням вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 26.02.2016 року у справі № 911/107/16 скасувати.

3. Справу № 911/107/16 передати на розгляд до Господарського суду Київської області.

4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко