ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.03.16р. Справа № 904/1930/16

Суддя Петрова В.І., розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПРОМЕКОНОМБАНК", м. Донецьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛДИНГ БУД ІІІ", с. Партизанське, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область

про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов"язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Позовна заява за №182 від 24.02.2016р. разом з доданими документами підлягає поверненню без розгляду на підставі наступного.

За п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "ПРОМЕКОНОМБАНК" не подало доказів сплати судового збору в установлених порядку та розмірі, у доданій до позову заяві за №185 від 24.02.2016р. просило суд відстрочити сплату судового збору за подання даного позову до ухвалення рішення у справі. В обгрунтування поданої заяви зазначає, що банк знаходиться у скрутному фінансовому становищі та перебуває в процедурі ліквідації. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб позбавлений пільг щодо сплати судового збору, що, на думку заявника, зробило неможливою роботу Фонду та перешкоджає ефективній процедурі виведення неплатоспроможних банків з ринку та їх ліквідації. На підтвердження скрутного фінансового стану заявник надав довідку за №169 від 19.02.2016р. щодо існування заборгованості банку по заробітній платі у сумі 1 625 395, 12грн. та довідку за №170 від 19.02.2016р. про те, що станом на 19.02.2016р. у ПАТ "КБ "ПРОМЕКОНОМБАНК" на відкритому у НБУ накопичувальному рахунку №1026 у національній валюті обліковано кошти у сумі 1 559,43грн.

Згідно ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п.3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Таким чином, зі змісту статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що відстрочення (розстрочення, звільнення) сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком, при цьому єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведеній нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Заявник не надав належних доказів в підтвердження тих обставин, що його майновий стан утруднює оплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, не довів недостатність коштів банку для сплати судового збору. Довідки, надані банком, не підтверджують об'єктивно майновий стан останнього та складені ним самостійно, жодних первинних документів фінансової звітності заявник не надав.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст.8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочка сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Згідно ст.4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Як зазначено вище, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У зв'язку з цим сама лише обставина, пов'язана зі скрутним фінансовим становищем, не може вважатись підставою для відстрочки сплати судового збору, оскільки уповноважена особа Фонду гарантування вкладів призначається саме у зв'язку з виведенням неплатоспроможних банків з ринку.

Водночас, звертаючись до суду із заявою про відстрочку сплати судового збору, банк не навів обґрунтованих підстав та не надав відповідних доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору; наведені ж ним обставини не мають характеру виключних, нічим не підтверджені.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про відстрочку сплати судового збору не підлягає задоволенню, у зв"язку з чим позовна заява за №182 від 24.02.2016р. разом з доданими документами підлягає поверненню без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.4 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "ПРОМЕКОНОМБАНК" у задоволенні заяви про відстрочку сплати судового збору.

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток: позовна заява за №182 від 24.02.2016р. з доданими до неї документами на 92 аркушах

Суддя В.І. Петрова