номер провадження справи 8/16/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2016 Справа № 908/427/16

за позовом Комунальної установи «Пологівська центральна районна лікарня» Пологівської районної ради Запорізької області (70600, Запорізька область, м. Пологи, вул. ім. Героя України ОСОБА_1, 6/Жовтнева, 90)

до відповідача Державного навчального закладу «Пологівський професійний ліцей» (70600, Запорізька область, м. Пологи, вул. Дружби, 72)

про стягнення 12281 грн. 39 коп. суми боргу

Суддя Попова І.А.

Представники:

Позивача ОСОБА_2О, дов. від 30.10.2015 р.

Відповідача ОСОБА_3, керівник

Заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 12281 грн. 39 коп. суми боргу.

Вступну та резолютивну частину рішення оголошено в засіданні 16.03.2016 р.

Позивач підтримав вимоги з підстав та предмету, заявлених у позові. В обґрунтування вимог зазначив: згідно проведеної перевірки установи Пологівською міжрайонною державної фінансовою інспекцією, що виявлено заборгованість за раніше надані послуги з проведення медичних оглядів за період з 01 вересня 2012 р. по 01 березня 2015 р. Згідно розрахунків за державним навчальним закладом «Пологівський професійний ліцей» заборгованість складає 12281 грн. 39 коп. На підставі постанови № 1138 від 17.09.1996 р. «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються в державних органах охорони здоров'я та вищих медичних закладах освіти» та керуючись Наказом Департаменту охорони здоров'я Запорізької обладміністрації від 16.12.2011 р. № 720 «Про затвердження переліку лікувально-профілактичних закладів, яким надається право проведення попередніх, періодичних і позачергових медичних оглядів, кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів і медичних оглядів громадян з видачею медичної довідки для отримання дозволу (ліценції) на обєкт дозвільної системи», медичні профілактичні огляди КУ «Пологівська ЦРЛ» проводить за договірними відношеннями на оплатній основі. Кошторисом КУ «Пологівська ЦРЛ» такі кошти не передбачені, тому позивачем пропонувалося відповідачу укласти договір про надання послуг на проведення медичного огляду, а витрати закласти у свій кошторис. Договір сторонами не укладено. За відповідачем рахується заборгованість на суму 12281,39 грн. за 2012- 2015 р.р. , яку позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов вказує, що пунктом 2 Порядку проведення обовязкових медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок встановлено, що обовязкові медичні огляді проводяться за рахунок роботодавців. Витрати закладів та установ охорони здоров'я, повязані з проведенням обовязкових медичних оглядів працівників бюджетних установ та організацій покриваються за рахунок коштів, передбачених кошторисом на утримання відповідного закладу та установи охорони здоров'я. Відповідач вважає, що для працівників навчального закладу, який є державним закладом і фінансується з державного бюджету, проходження медичних оглядів є безкоштовним. Витрати на проведення таких оглядів мають бути передбачені кошторисом на утримання медичного закладу. Твердження позивача щодо пропозиції укласти договір про надання послуг відповідач знаходить не підтвердженим. В період з 01 вересня 2012 р. по 01 березня 2015 р. жодних листів, пропозицій щодо укладення договору чи проектів договору на адресу відповідача не надходило від позивача. Заклад не укладав із позивачем договору чи іншої угоди про порядок проведення періодичних оглядів працівниками, не мав жодних домовленостей чи намірів з позивачем з цього приводу. Відповідач вказує, що ним не приймалися послуги від позивача. У сторін відсутні акти виконаних робіт, розписки, гарантійні листи чи будь-які інші документи, які свідчать про отримані послуги, кількість та вартість цих послуг, а також час їх отримання. Кошти з державного бюджету на такі цілі закладу не передбачені і не надходили, оскільки відсутня документація для підтвердження таких витрат. Список працівників, які повинні пройти медичний огляд не погоджувався з головним лікарем та не передався до лікарні. Працівники навчального закладу проходять періодичний медичний огляд у вільний від основної роботи час як приватні особи і надають відповідальній особі закладу, яка контролює дотримання працівниками строків проходження медичних оглядів, висновки установи охорони здоров'я. В разі необхідності послуги оплачувались самими працівниками. Крім того, відповідач просить застосувати сплив позовної давності за вимогами за 2012 р.

Заслухавши представників сторін, дослідивши додані матеріали, суд встановив:

Пологівською міжрайонного державною фінансовою інспекцією проведено ревізію фінансово-господарської діяльності КУ «Пологівська центральна районна лікарня» Пологівської районної ради Запорізької області за період з 01.09.2012 р. по 01.04.2015 р., про що складено акт ревізії від 01.07.2015 № 077-21/4. Ревізією встановлено, що протягом вересня - грудня 2012 р., 2013 2014 років та січня-березня 2015 р. лікарнею надавались бюджетним установам та організаціям платні послуги, а саме попередні та періодичні медичні огляди з винесенням висновку в санітарну книжку працівників підприємств, установ, організацій, на безоплатній основі без укладання відповідних договорів. В акті ревізії зазначено, що внаслідок надання лікарнею окремим юридичним особами платних медичних послуг з проведення обовязкових профілактичних медичних оглядів з винесенням висновку в санітарну книжку на безоплатній основі без укладання відповідних договорів, лікарнею за вересень - грудень 2012 р., 2013 2014 роки та січень-березень 2015 р. недоотримано доходів від надання платних послу на загальну суму 283906,64 грн., чим порушено п. 8 розд. І Переліку платних послуг, які можуть надаватися в державних та комунальних закладах охорони здоров'я, вищих медичних навчальних закладах та науково-дослідних установах, затверджених постановою КМУ від 17.09.1996 р., п. 2 Порядку проведення обовязкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженого Постановою КМУ від 23.05.2001 р. № 559, в частині того, що обовязкові медичні огляди проводяться за рахунок роботодавців, ст.. 629 ЦК України, згідно до якої домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, оформлюється договором.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондується зі способами захисту права. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підстави позову це фактичні обставини з посиланням на конкретну норму матеріального права, на яких ґрунтується вимога позивача.

Предмет і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, які необхідні для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов'язку. Захист немайнового чи майнового права або законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від вчинення певних дій. Суд позбавлений права самостійно змінювати предмет або підставу позову.

Предметом позову в даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів заборгованості, яка полягає у відшкодування вартості наданих медичних послуг.

Підставами позову позивач зазначив обставини щодо невиконання обовязку з оплати наданих медичних послуг, що встановлено актом Держфінінспекції під час перевірки позивача, що спричинило недоотримання доходів в розмірі 12281 грн. 39 коп. за період 2012- 2015 р.р.

В обґрунтування позовних вимог позивачем не визначено правову природу заявленої до стягнення суми, при цьому матеріально-правовими підставами позову позивачем обрано приписи ст. ст. 509, 525, 526, 625 ЦК України (поняття зобов'язання, необхідність належного виконання договірних зобовязань), ст. ст. 193, 199, 231 ГК України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 208 ЦК України правочини між юридичними особами укладаються у письмовій формі.

Згідно п. 2 Порядку проведення обов'язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 р. № 559, обовязкові медичні огляди проводяться за рахунок роботодавців (підприємство, установа, організація або фізична особа субєкт підприємницької діяльності, що використовують працю найманих працівників).

Абзацом 2 п. 2 вказаного Порядку передбачено, що витрати закладів та установ охорони здоров'я, пов'язані з проведенням обов'язкових медичних оглядів працівників бюджетних установ та організацій, покриваються за рахунок коштів, передбачених кошторисом на утримання відповідного закладу та установи охорони здоров'я.

Відповідно витрати позивача, що пов'язані з проведенням обов'язкових медичних оглядів працівників покриваються за рахунок коштів, передбачених кошторисом на його утримання з державного бюджету, що також відповідає абз. 1 п.2 зазначеного Порядку проведення обов'язкових профілактичних медичних оглядів яким встановлено, що обов'язкові медичні огляди проводяться за рахунок роботодавців та визначає порядок покриття витрат, пов'язаних з проведенням обов'язкових медичних оглядів працівників бюджетних установ та організацій

Як встановлено, відповідач - Державний навчальний заклад «Пологівський професійний ліцей» - є бюджетною установою, і постановою Кабінету Міністрів України №599 від 23.05.01р. передбачено певний порядок покриття витрат закладів та установ охорони здоровя, повязаних з проведенням обовязкових медичних оглядів працівників бюджетних установ та організацій, а саме за рахунок коштів, передбачених кошторисом на утримання відповідного закладу та установи охорони здоровя.

Тобто, медичні огляди працівників бюджетних установ та організацій здійснюються за рахунок бюджетних асигнувань на утримання установ охорони здоровя, що проводять ці огляди, за наявності договору між субєктами таких відносин. При цьому, правовідносини сторін мають бути врегульовані договором про проведення відповідачем обов'язкових медичних оглядів працівників з метою внесення вартості витрат, повязаних з наданням медичних послуг, до кошторису лікувального закладу. Договір про надання послуг на проведення медичного огляду сторонами по справі не укладався.

Крім того, суд зазначає, що по-перше, акт ревізії Державної фінансової інспекції не є належним і допустимим доказом виникнення у відповідача зобов'язань, оскільки він є результатом тлумачення третьою особою змісту правовідносин, що існували між сторонами, та нормативно-правових актів, які застосовуються до даних правовідносин По-друге, висновками акта зафіксовано порушення саме позивачем, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась, фінансової дисципліни.

З урахуванням встановлених у справі обставин судом не досліджується питання застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Враховуючи встановлене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача заявленої суми боргу, внаслідок чого позовні вимоги про стягнення 12281 грн. 39 коп. задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Комунальної установи «Пологівська центральна районна лікарня» Пологівської районної ради Запорізької області до відповідача Державного навчального закладу «Пологівський професійний ліцей» про стягнення 12281 грн. 39 коп. заборгованості відмовити.

Повне рішення складено 23 березня 2016 року.

Суддя І.А. Попова