ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 березня 2016 р. Справа № 918/23/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача Рівненської міської ради

про визнання додаткової угоди укладеною та визнання недійсним рішення

Суддя Андрійчук О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3, дов. від 12.01.2016 року

від відповідача: Андрєєв Р.В., дов. від 10.01.2013 року

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до ст. 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2016 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовом до Рівненської міської ради (відповідач) про визнання додаткової угоди укладеною та визнання недійсним рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

14.06.2004 року між позивачем (орендар) та відповідачем (орендодавець) укладено договір оренди землі № 3394 від 14.06.2004 року.

У зв'язку із закінчення строку дії договору оренди позивач звернувся до відповідача із заявою про його поновлення на новий строк.

14.07.2015 року Виконавчим комітетом Рівненської міської ради повідомлено позивача про те, що рішенням відповідача № 4265 від 03.07.2014 року відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки. Оскільки вказане рішення йому надіслано не було, позивач продовжив користуватися земельної ділянкою та сплачувати орендну плату.

Враховуючи, що відповідачем не було дотримано порядку повідомлення позивача про відмову від поновлення договору оренди, позивач вважає, що вказаний договір слід вважати поновленим на новий строк, а рішення відповідача № 4265 від 03.07.2014 року підлягає визнанню недійсним як таке, що суперечить вимогам ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 11, 20, 21, 626, 627, 631, 764, 792 ЦК України, ст.ст. 2, 13, 31, 33 Закону України "Про оренду землі", ст. 124 ЗК України.

Ухвалою суду від 15.01.2016 року порушено провадження, розгляд справи призначено на 28.01.2016 року.

Ухвалою суду від 28.01.2016 року розгляд справи відкладено на 08.02.2016 року.

09.02.2016 року через службу діловодства господарського суду від відповідача надійшов відзив, в якому останній просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки рішенням відповідача № 4265 від 03.07.2014 року відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки, про що повідомлено позивача згідно з листом № 01-11/630 від 21.07.2014 року.

У судовому засіданні 08.02.2016 року оголошено перерву на 29.02.2016 року.

Ухвалою суду від 29.02.2016 року розгляд справи відкладено на 14.03.2016 року.

Ухвалою суду від 14.03.2016 року розгляд справи відкладено на 21.03.2016 року, продовжено строк розгляд господарського спору на 15 днів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши копії документів на їх відповідність оригіналам, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29.04.2004 року рішенням відповідача № 838 від 29.04.2004 року "Про надання і вилучення земельних ділянок" затверджено проект відведення земельної ділянки на АДРЕСА_4 (в районі автогаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1") підприємцю ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування кафе (п. 9 рішення).

14.06.2004 року між позивачем (орендар) та відповідачем (орендодавець) укладено нотаріально посвідчений договір оренди землі (договір), за п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 927 кв.м., яка знаходиться в м. Рівне на АДРЕСА_4 (в районі автогаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1").

Згідно з п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 927 кв.м., у тому числі 927 кв.м. - за рахунок земель житлової та громадської забудови міста.

Пунктом 20 договору передбачено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється по акту передачі.

Як встановлено судом, 21.06.2004 року між сторонами складено та підписано акт прийому-передачі земельної ділянки в оренду.

Відповідно до п. 8 договору вказаний договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

За п. 19 договору орендар має право приступити до використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення після набрання чинності цим договором.

Договір оренди зареєстрований в Рівненській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного кадастру при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.06.2004 року за № 522.

Частиною 3 ст. 640 ЦК України (у редакції, чинній станом на дату укладення договору) встановлено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

За приписами ст. 125 ЗК України (у редакції, чинній станом на дату укладення договору) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ЗК України (у редакції, чинній станом на дату укладення договору) право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній станом на дату укладення договору) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

У силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом (ст. 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній станом на дату укладення договору)).

Статтею 18 ст. 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній станом на дату укладення договору) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

З урахуванням викладеного вбачається, що договір оренди набув чинності з дня його державної реєстрації, з якого у позивача виникло право використовувати земельну ділянку, тобто реалізувати права та обов'язки, визначені договором, що кореспондується з ч. 1 ст. 631 ЦК України.

Отже, договір набрав чинності 21.06.2004 року, відповідно, строк його дії закінчився у відповідні число та місяць 2014 року.

За ч. 1 ст. 93 ЗК України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Порядок, умови і правові конструкції поновлення договору оренди землі унормовані ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до приписів ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Таким чином, ст. 33 цього Закону фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (ч.ч. 2 - 5 цієї статті).

Для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору оренди землі на новий строк; до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; немає письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 року у справах № 6-219цс14, № 6-10цс15; від 18.03.2015 року у справах № 6-3цс15, № 6-4цс15; від 15.04.2015 року у справі № 6-55цс15, яка відповідно до приписів ст. 111-28 ГПК України має враховуватися судами.

Виходячи із фактичних обставин справи, до спірних правовідносин слід застосовувати перший випадок пролонгації договору оренди, який врегульований ч.ч. 1-5 Закону України "Про оренду землі".

20.05.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення договору.

Тобто позивач повідомив відповідача про свій намір скористатися переважним правом укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк за місяць до закінчення строку дії договору.

У свою чергу, 03.07.2014 року відповідачем прийнято рішення № 4265 "Про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки на АДРЕСА_4 (в районі автогаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1", яким позивачу відмовлено у поновленні на 10 років договору оренди земельної ділянки.

Як стверджує відповідач, останній направив позивачу лист-повідомлення про відмову від поновлення договору оренди № 01-11/630 від 21.07.2014 року.

При цьому розрахункового документу, яким за п. 2 Постанови КМ України № 270 від 05.03.2009 року "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку, не надав.

Тобто докази відправлення позивачу вказаного листа-повідомлення відсутні.

Також, як вбачається з матеріалів, немає доказів своєчасного направлення позивачу рішення № 4265 від 03.07.2014 року.

Зокрема, 02.07.21015 року позивач звернувся до відповідача із запитом на інформацію, в якому зазначив, що відповіді на свою заявою про поновлення договору оренди не отримав, на що відповідач листом № 13-358 від 14.07.2015 року відповів, що рішенням № 4265 від 03.07.2014 року позивачу відмовлено в поновленні договору оренди земельної ділянки, у зв'язку з чим строк дії договору закінчився 21.06.2014 року.

09.11.2015 року позивач звернувся до відповідача із запитом про надання інформації, в якому просив надіслати копію рішення № 4265 від 03.07.2014 року, у відповідь на який відповідач своїм листом № 13-607 від 18.11.2015 року надіслав позивачу відповідне рішення.

З викладеного вбачається така хронологія подій: 20.05.2014 року позивачем повідомлено відповідача про свій намір скористатися переважним правом укладення договору оренди землі на новий строк; 03.07.2014 року відповідачем прийнято рішення № 4265 "Про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки на АДРЕСА_4 (в районі автогаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1"; 21.07.2014 року відповідачем підготовлено лист-повідомлення № 01-11/630 про відмову від поновлення договору оренди.

У свою чергу, виходячи із змісту ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", орендодавець зобов'язаний розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення про свій намір скористатися переважним правом укладення договору оренди землі на новий строку у місячний термін. Перебіг такого строку розпочинається (за правилами ч. 1 ст. 251, ч. 1 ст. 252, ст. 253 ЦК України) з наступного дня після отримання орендодавцем відповідного повідомлення (на відміну від поновлення договору оренди з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", коли перебіг місячного строку пов'язується із закінчення строку договору оренди).

Отже, відповідач, отримавши 20.05.2014 року від позивача лист-повідомлення про свій намір скористатися переважним правом укладення договору оренди землі на новий строк, повинен був розглянути його у строк до 22.06.2014 року та повідомити позивача про прийняте ним рішення.

Натомість відповідач прийняв оскаржуване рішення 03.07.2014 року, а повідомлення про прийняте рішення та відмову у поновленні договору оренди підготував лише 21.07.2014 року, тобто поза межами строку, встановленого ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

При цьому, як встановлено судом, докази своєчасного повідомлення позивача про прийняте відповідачем рішенням - відсутні.

Судом також встановлено, що доказів неналежного виконання позивачем своїх обов'язків за договором оренди відповідачем не надано.

Стосовно того, що земельна ділянка залишається не забудованою (мета передачі в оренду - будівництво та обслуговування кафе), про що йдеться у витязі з протоколу 41 сесії відповідача від 03.07.2014 року, листі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області № 1017-827-16 віл 12.03.2016 року, то відсутність проведення будь-яких будівельних робіт на об'єкті може підтверджуватися, зокрема, актом, складеним Державною архітектурно-будівельною інспекцією. Крім того, невикористання земельної ділянки для забудови не є фактом використання землі не за цільовим призначенням. При цьому, умови договору оренди не містять узгоджених сторонами строків завершення будівництва.

Судом також встановлено, що на замовлення позивача ТВФ "Архсервіс" виготовлено передпроектні пропозиції кафе на 20 місць по вул. Шухевича в м. Рівне.

Згідно з п.п. 5, 9 договору з урахуванням змін, внесених додатковим договором від 09.11.2010 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 78 974,22 грн. - розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку № 04-10/78-1 виконаний управлінням Держкомзему у місті Рівному станом на 01.01.2007 року. Розрахунок дійсний на період будівництва. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 789,74 грн. - розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку № 04-10/78-1 виконаний управлінням Держкомзему у місті Рівному станом на 01.01.2007 року. Розрахунок дійсний на період будівництва.

З матеріалів справи також встановлено, що позивач продовжує користування виділеною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, сплачуючи орендну плату, що стверджується податковою декларацією з плати за землю за 2014 рік, платіжними дорученнями № 10 від 18.02.2014 року, № 15 від 19.03.2014 року, № 21 від 15.04.2014 року, № 26 від 19.05.2014 року, № 31 від 18.06.2014 року, № 35 від 21.07.2014 року, № 38 від 15.08.2014 року, квитанцією від 05.12.2014 року.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору оренди землі на новий строк; орендодавець протягом місяця з дня отримання повідомлення орендаря не повідомив останнього про наявність заперечень та своє рішення, орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, отже орендар отримав переважне право на поновлення договору оренди.

Стосовно оскаржуваного рішення відповідача, то суд вважає за необхідне зазначити.

У силу вимог ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, зокрема законності.

Згідно з ч.ч. 1, 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, ч. 2 ст. 20 ГК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані.

Форми, найменування і порядок прийняття актів державними чи іншими органами (далі - акти) залежать від місця цього органу в системі відповідних органів та його компетенції і регламентуються Конституцією України, відповідними законами України та положенням (статутом) про такий орган.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Судом з наявних матеріалів справи встановлено, що рішення відповідача № 4265 від 03.07.2014 року "Про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки на АДРЕСА_4 (в районі автогаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1" не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки останнє прийнято поза строком, визначеним ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", тобто у той час, коли позивач отримав переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, а також право на оскарження в суді відмови чи наявного зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі, отже останнє підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення Рівненської міської ради № 4265 від 03.07.2014 року "Про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки на АДРЕСА_4 (в районі автогаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1"), яким відмовлено фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 в поновленні на 10 років договору оренди земельної ділянки площею 927 кв.м. на АДРЕСА_4 (в районі автогаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1"; кадастровий номер НОМЕР_2) для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (для будівництва та обслуговування кафе).

Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 14.06.2004 року, який зареєстрований у Рівненській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.06.2004 року за № 522, що укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Рівненською міською радою, у такій редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі від 14.06.2004 року, який зареєстрований у Рівненській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.06.2004 року № 522

" "___________ року м.Рівне

Ми, що нижче підписалися:

Рівненська міська рада (м. Рівне, вул. Соборна. 12а), , в особі Рівненського міського голови Хомка Володимира Євгеновича, який діє на підставі ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", далі у тексті "Орендодавець", з однієї сторони, та

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, дата державної реєстрації 12.11.1993 року, місце проживання: 33013, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, далі у тексті "Орендар", з другої сторони, уклали цю Додаткову угоду до договору оренди землі від 21.06.2004 року № 522 про таке:

1. Договір оренд землі від 14.06.2004 року, який зареєстрований у Рівненській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.06.2004 року за № 522, поновити з 22.06.2014 року і продовжити на той же 10 - річний строк до 21.06.2024 року на тих самих умовах.

2. Всі інші умови Договору оренди землі від 14.06.204 року, який зареєстрований у Рівненській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.06.2004 року за № 522, залишаються без змін.

3. Дана додаткова угода вступає в силу з моменту набрання чинності рішенням суду, після чого стає невід'ємною частиною Договору оренди землі від 14.06.2004 року, який зареєстрований у Рівненській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.06.2004 року за № 522, та поширюється на відносини, які виникли з 22.06.2014 року.

Орендодавець : Рівненська міська рада Адреса: м.Рівне, вул. Соборна, 12А, Код ________________________Хомко В.Є.Орендар: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 Адреса: АДРЕСА_2, Рівненська область Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 Паспорт серії НОМЕР_3, виданий 16.10.1996 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області ___________________ФОП ОСОБА_1

Стягнути з Рівненської міської ради (вул. Соборна,12А, м. Рівне,33028, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 2 756,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено 21.03.2016 року.

Суддя Андрійчук О.В.