РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2016Справа №910/1506/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІТО-ЛЕК"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айболит"
про стягнення 18 648,46 грн.
Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився
від відповідача Ломадзе З.Р. (директор)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 24 березня 2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фіто-Лек" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айболит" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 18 648,46 грн. основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором № 179 від 04.07.2014 року в частині здійснення оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 року порушено провадження у справі № 910/1506/16 та призначено справу до розгляду на 25.02.2016 року.

Представник позивача в судове засідання 25.02.2016 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 03.02.2016 року не виконав, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні 25.02.2016 року представник відповідача надав документи на виконання вимог ухвали суду.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 25.02.2016 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 24.03.2016 року.

Представник позивача в судове засідання 24.03.2016 року не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні 24.03.2016 року представник відповідача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких не заперечував проти позову.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

04.07.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІТО-ЛЕК" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Айболит" (покупець) укладено Договір № 179 ( далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору постачальник бере на себе зобов'язання передати (поставити) у власність покупцю протягом дії Договору товар в асортименті і кількості, вказаній в накладних, які є невід'ємною частиною даного договору. Покупець зобов'язується прийняти цей товар і своєчасно здійснити його оплату на умовах, визначених даним договором.

Згідно пунктів 1.2.1., 1.2.2. предметом поставки є наступний товар: лікарські засоби, супутні товари, які мають право придбавати та продавати аптечні заклади та їх структурні підрозділи.

Кількість і асортимент товару узгоджується сторонами і зазначається у видатковій накладній на кожну поставку (пункт 2.1. Договору).

Ціни на товар зазначаються в кожній видатковій накладній, що є додатком до даного договору (пункт 3.3. Договору).

Пунктом 3.4. Договору сторони погодили, що загальна сума Договору складає суму вартості товарів згідно видаткових накладних, які є невід'ємною частиною даного договору і відвантажених протягом дії даного договору.

Відповідно до пункту 3.5. Договору розрахунки за товар здійснюються по сумам, вказаним у видаткових накладних, шляхом відстрочення платежу протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання товару покупцем. Датою поставки вважається дата отримання товару покупцем, про що покупцем робиться відмітка у видатковій накладній. Якщо дата отримання товару не вказана покупцем у видатковій накладній, датою отримання товару вважається дата виписки видаткової накладної.

На виконання умов Договору позивачем поставлено відповідачу товару на загальну суму 19 466,02 грн., що підтверджується видатковою накладною № 100139445/1 від 21.08.2014 року, видатковою накладною № 100139445/2 від 21.08.2014 року, видатковою накладною № 100142287/1 від 26.08.2014 року, видатковою накладною № 100142287/2 від 26.08.2014 року, видатковою накладною № 100145396/1 від 01.09.2014 року, видатковою накладною № 100145396/2 від 01.09.2014 року, видатковою накладною № 100147773/1 від 03.09.2014 року, видатковою накладною № 100147773/2 від 03.09.2014 року, видатковою накладною № 100149479/1 від 05.09.2014 року, видатковою накладною № 100149479/2 від 05.09.2014 року, видатковою накладною № 100150694/1 від 08.09.2014 року, видатковою накладною № 100150694/2 від 08.09.2014 року.

Відповідачем здійснено часткову оплату поставленого товару в розмірі 817,56 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 18 648,46 грн. основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором № 179 від 04.07.2014 року в частині здійснення оплати за поставлений товар.

Відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Матеріалами справи підтверджується поставка позивачем товару за Договором та його прийняття відповідачем на суму 19 466,02 грн.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 3.5. Договору розрахунки за товар здійснюються по сумам, вказаним у видаткових накладних, шляхом відстрочення платежу протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання товару покупцем. Датою поставки вважається дата отримання товару покупцем, про що покупцем робиться відмітка у видатковій накладній. Якщо дата отримання товару н вказана покупцем у видатковій накладній, датою отримання товару вважається дата виписки видаткової накладної.

Проте, відповідач у встановлені строки за поставлений товар розрахувався частково на суму 817,56 грн., внаслідок чого за останнім рахується заборгованість у розмірі 18 648,46 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 18 648,46 грн. основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІТО-ЛЕК" задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Айболит" (03127, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, будинок 106/2, квартира 16, ідентифікаційний код 31514672) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІТО-ЛЕК" (61140, місто Харків, проспект Гагаріна, будинок 48, квартира 47, ідентифікаційний код 21194014) 18 648 (вісімнадцять тисяч шістсот сорок вісім) грн. 46 коп. заборгованості, 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.03.2016

Суддя С.В. Стасюк