УХВАЛА

21.03.2016Справа № 910/14847/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши

скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ІНТЕРПІДШИПНИК»

на бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Московенко С.М.,

про зобов'язання вчинити дії, визнання недійсними постанов

у справі № 910/14847/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРЕНЕРГОМАШ»

до товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ІНТЕРПІДШИПНИК»

про стягнення 258479,69 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача/скаржника: Крилов А.В. (довіреність від 28.12.2015 № б/н);

від ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві: не з'явилися,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2015 року до Господарського суду міста Києва звернулося ТОВ « ЦЕНТРЕНЕРГОМАШ» з вищевказаним позовом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.08.2015 позов ТОВ «ЦЕНТРЕНЕРГОМАШ» задоволено частково та вирішено стягнути з ТОВ «ТД «ІНТЕРПІДШИПНИК» на користь позивача 34560,00 грн пені; 96000,00 грн штрафу та 2611,20 грн витрат зі сплати судового збору.

На виконання зазначеного рішення судом видано наказ від 07.09.2015 № 910/14847/15.

До господарського суду від ТОВ «ТД «ІНТЕРПІДШИПНИК» надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Московенко С.М., у якій скаржник просить суд:

- визнати бездіяльність державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Московенко С.М., яка полягає у невинесенні постанови про відкладення провадження виконавчих дій у ВП № 49393617 незаконною;

- визнати бездіяльність державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Московенко С.М., яка полягає у невинесенні постанови про закінчення виконавчого провадження № 49393617 незаконною;

- визнати бездіяльність державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Московенко С.М., яка полягає у невинесенні постанови про зняття арешту з рахунків боржника незаконною;

- зобов'язати державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Московенко С.М. чи будь-якого іншого державного виконавця Відділу винести постанову про зняття арешту з рахунків боржника;

- зобов'язати державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Московенко С.М. чи будь-якого іншого державного виконавця Відділу винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 49393617;

- зобов'язати начальника ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві затвердити постанову про закінчення виконавчого провадження № 49393617;

- визнати недійсною постанову від 25.12.2015 про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій;

- визнати недійсною постанову від 25.12.2015 про стягнення виконавчого збору.

Скаржник мотивує свою скаргу тим, що державним виконавцем не було направлено боржникові про відкриття виконавчого провадження № 49393617, що порушило його право на добровільне виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2015 у справі № 910/14847/15. Також на підставі заяви боржника не відкладено виконавчі дії з метою самостійного виконання рішення суду. Крім того, відділом ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві не закінчено виконавче провадження у зв'язку з фактичним виконанням боржником рішення суду, про що останній просив у відповідній заяві. Боржник вважає, що вказаним відділом ДВС незаконно винесено постанови про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, та виконавчого збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Внаслідок повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, здійсненого на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва від 26.02.2016 № 04-23/379, скаргу ТОВ «ТД «ІНТЕРПІДШИПНИК» передано на розгляд судді Карабань Я.А.

Ухвалою від 01.03.2016 справу прийнято до провадження судді Карабань Я.А. та призначено скаргу до розгляду на 21 березня 2016 року, про що сторони та відділ ДВС повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

Однак, у призначене судове засідання представники позивача та ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві не з'явилися, вимог ухвал суду від 06.01.2016 та від 01.03.2016 не виконали, обґрунтованих письмових пояснень з даного приводу до суду не подали.

Згідно з ч. 2 ст. 1212 ГПК скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Так, в судовому засіданні 21 березня 2016 року, заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

На підставі судового наказу від 07.09.2015 № 910/14847/15 ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 49393617.

Як стверджує скаржник, останньому, у порушення приписів ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві не було надіслано відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження № 49393617 у зв'язку з відсутністю фінансування на поштові відправлення.

Суд відзначає, що ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві дане твердження скаржника не спростовано, доказів, які б підтверджували факт виконання припису ч. 5 ст. 25 Закону про виконавче провадження суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону про виконавче провадження у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

З наведеної норми права та обставин вбачається, що державний виконавець своєю бездіяльністю фактично позбавив боржника можливості виконати рішення суду у даній справі добровільно, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження № 49393617 надіслана останньому не була.

Як вказує скаржник, останній дізнався про відкрите виконавче провадження у зв'язку з накладенням на його грошові кошти арешту, що знаходяться на поточних рахунках.

Частиною 1 ст. 35 Закону про виконавче провадження встановлено, що за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Скаржник також стверджує, що 09 грудня 2015 року на підставі ст. 35 Закону звернувся до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві із заявою про відкладення виконавчих дій та передав її державному виконавцю на особистому прийому.

Платіжним дорученням від 09.12.2015 № 95 ТОВ «ТД «ІНТЕРПІДШИПНИК» перерахувало на користь ТОВ « ЦЕНТРЕНЕРГОМАШ» грошові кошти в сумі 133171,20 грн згідно з рішенням суду від 20.08.2015 у справі № 910/14847/15 (вказаний розрахунковий документ міститься в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії).

Тобто з наведеного вбачається, що боржник фактично виконав рішення суду від 20.08.2015 у справі № 910/14847/15 самостійно.

Однак, скаржник вказує на те, що заява від 09.12.2015 про відкладення виконавчих дій, передана державному виконавцеві 09 грудня 2015 року на особистому прийомі державного виконавця, у матеріалах виконавчого провадження відсутня та відповідна постанова фактично винесена не була у зв'язку із відмовою начальника ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Ярушевської І.І. затверджувати та скріплювати її печаткою, мотивуючи це необхідністю сплатити боржником виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Судом встановлено, що 11 грудня 2015 року боржником подано до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві заяву від 09.12.2015 про відкладення виконавчих дій, що підтверджується відбитком (вхідного) штампу відділу на вказаній заяві.

Суд відзначає, що матеріали справи не містять будь-якого реагування відділом ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві на заяву боржника від 09.12.2015, у той час, як наявні обставини у даному виконавчому провадженні, які позбавили останнього права на добровільне виконання рішення суду у даній справі.

Також судом встановлено, що 16 грудня 2015 року боржником подано до відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві заяву від 16.12.2015 про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду від 20.08.2015 у справі № 910/14847/15.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 3 названої статті Закону встановлено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 50 Закону про виконавче провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Проте, доказів будь-якого реагування відділом ДВС на заяву боржника від 16.12.2015 матеріали справи не містять.

У той же час, 25 грудня 2015 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві винесено постанови, затверджені начальником відділу і скріплені відбитком печатки, про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у розмірі 100,00 грн, а також про стягнення виконавчого збору в сумі 13317,12 грн.

Вказані акти державного виконавця ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві мотивовані невиконанням боржником рішення суду у запропонований строк для самостійного виконання.

Виходячи з наведених обставин, ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві вирішено стягнути з боржника витрати, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, а також виконавчий збір у той час, коли названим Відділом не вчинено жодної дії, спрямованої на фактичне виконання рішення суду, зокрема, організаційних, більш того, такі рішення прийнято Відділом вже після фактичного виконання боржником рішення суду у даній справі самостійно.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

З наведеної норми права вбачається, що державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійсненні ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Положеннями ч. 3 ст. 27 Закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Суд відзначає, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.07.2015 № 6-785цс15.

Таким чином, підсумовуючи наведені обставини, суд дійшов до таких висновків, по-перше, державним виконавцем порушено припис ч. 5 ст. 25 Закону, чим позбавлено боржника права на самостійне виконання рішення суду; по-друге, державним виконавцем не відкладено виконавчі дії на підстави заяви боржника у зв'язку з несвоєчасним одержанням останнім постанови про відкриття виконавчого провадження; з приводу наведеного суд відзначає, що а ні Закон про виконавче провадження, ні Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, не вимагають затвердження постанови про відкладення виконавчих дій начальником відділу або його заступником та скріплення печаткою; по-третє, державним виконавцем винесено постанови про стягнення виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій до вчинення таких дій, спрямованих на виконання рішення суду; по-четверте, відділом ДВС не закінчено виконавче провадження та не скасовано арешт, накладний на грошові кошти боржника, у той час, коли рішення суду було виконано боржником добровільно.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вбачає в бездіяльності ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ознаки незаконності та вважає за необхідне зобов'язати вказаний Відділ здійснити відповідні дії, невиконання яких стало наслідком для звернення зі скаргою до суду, а також визнати постанови від 25.12.2015, винесені ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, та про стягнення виконавчого збору недійсними, в силу порушення положень ч. 5 ст. 25, ч.ч. 1, 3 ст. 27, ч. 1 ст. 35 Закону.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи ТОВ «ТД «ІНТЕРПІДШИПНИК», наведені у скарзі, є правомірними.

При цьому суд відзначає, що скарга підлягає задоволенню частково, оскільки суд не має права зобов'язувати вчинити дії певного держаного виконавця.

Керуючись ст. 86, ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ :

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ІНТЕРПІДШИПНИК» на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві задовольнити частково.

2. Визнати бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, яка полягає у невинесенні постанови про відкладення провадження виконавчих дій у ВП № 49393617, незаконною.

3. Визнати бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, яка полягає у невинесенні постанови про закінчення виконавчого провадження № 49393617, незаконною.

4. Визнати бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, яка полягає у невинесенні постанови про зняття арешту з рахунків боржника, незаконною.

5. Зобов'язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві винести постанову про зняття арешту з рахунків боржника - товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ІНТЕРПІДШИПНИК» (01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 6-А; ідентифікаційний код 34181697) у виконавчому провадженні № 49393617.

6. Зобов'язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 49393617.

7. Зобов'язати начальника або його заступника Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві затвердити постанову про закінчення виконавчого провадження № 49393617.

8. Постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві від 25.12.2015 про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, визнати недійсною.

9. Постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві від 25.12.2015 про стягнення виконавчого збору, визнати недійсною.

Суддя Я.А. Карабань