УХВАЛА

22.03.2016Справа № 910/5746/14
За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне мереживо"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквамарін-Глоу"

про стягнення 52 816 952,35 грн., -

За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквамарін-Глоу"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне мереживо"

про тлумачення змісту договору, -

За розглядом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Грінем"

про заміну сторони виконавчого провадження, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників учасників судового процесу:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): не з'явились;

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Трохимчук О.І. (представник за довіреністю від 12.02.2016р.);

від заявника: Кононенко К.А. (представник за довіреністю від 11.02.2016р.).

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інформаційне мереживо" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквамарін-Глоу"суми в розмірі 52 816 952,35 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2014р. в справі було порушено провадження, справі присвоєно №910/5746/14 та призначено до слухання на 13.05.2014р.

Окрім того, ухвалою від 02.04.2014р. було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне мереживо" та вжито заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Аквамарін-Глоу", в межах суми позовних вимог в розмірі 52 816 952,35 грн.

13.05.2014р. через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквамарін-Глоу" надійшла зустрічна позовна заява про здійснення тлумачення укладеного між сторонами Договору №1012-02Р текст якого складений 23.01.2013р. поставки обладнання щодо досягнення істотних умов і відповідність умов договору та додаткам до нього нормам законодавства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2014р. зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквамарін-Глоу" було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом в справі №910/5746/14.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2014р. у справі №910/5746/14 первісні позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в розмірі 48 198 775,20 грн., пеню в розмірі 3 748 034,48 грн., 3% річних в розмірі 870 142,67 грн. та судовий збір в розмірі 73 080,00 грн., а в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.11.2014р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквамарін-Глоу" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2014 у справі №910/5746/14 повернуто без розгляду.

03.12.2014р. на виконання вказаного рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2014р., яке набрало законної сили з 14.11.2014р. у справі №910/5746/14 було видано відповідний наказ.

27.03.2015р. до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне мереживо" про заміну сторони виконавчого провадження, відповідно до якої заявник просив замінити позивача у справі №910/5746/!44 на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дистрибуція та інновації" та замінити стягувача у виконавчому провадженні №46572683 по виконанню наказу від 03.12.2014р. у справі №910/5746/14 на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дистрибуція та інновації".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2015р. відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне мереживо" про заміну позивача у справі №910/5746/14 та відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне мереживо" про заміну сторони виконавчого провадження у справі №910/5746/14.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.05.2015р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.04.2015р. у справі №910/5746/14 залишено без змін.

19.02.2016р. до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Грінем" про заміну сторони виконавчого провадження, відповідно до якої заявник просить замінити стягувача у виконавчому провадженні №46572683 по виконанню наказу від 03.12.2014р. у справі №910/5746/14 на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Грінем".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2016р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Грінем" про заміну сторони виконавчого провадження у справі №910/5746/14 призначено до розгляду на 22.03.2016р.

В судове засідання 22.03.2016р. представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Заява ТОВ "Фінансова компанія "Грінем" обґрунтована тим, що між ним та позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) було укладено договір факторингу №07/09/15-1 від 07.09.2015р. (надалі - Договір Факторингу), відповідно до умов якого фактор (заявник) зобов'язувався передати грошові кошти в сумі, визначеній в п. 3.3. Договору в розпорядження клієнта (ТОВ "Інформаційне мереживо"), а клієнт зобов'язувався відступити та передати факторові права вимоги сплати заборгованості яка виникла у боржника по відношенню до клієнта на підставі договору поставки обладнання № KOV1012-02P від 23.01.2013 року (п. 2.1. Договору факторингу).

Відповідно до п. 2.5.1. Договору факторингу розмір права вимоги, що передається фактору становить сукупну заборгованість в сумі 52 890 032,35 грн. дійсних грошових зобов'язань боржника перед клієнтом, які виникли на підставі договору поставки обладнання № KOV1012-02P від 23.01.2013 року та підтверджені наказом суду від 03.12.2014р. у справі №910/5746/14.

Відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) подано до суду заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Грінем" про заміну сторони виконавчого провадження у даній справі, відповідно до змісту якої він заперечує проти вказаної заяви, при цьому посилається на те, що до заявника не перейшло право вимоги до боржника, оскільки згідно умов договору факторингу переходові права вимоги до боржника має передувати винесення відповідної ухвали судом. Крім того, зазначив, що у підписанта договору факторингу зі сторони ТОВ "Інформаційне мереживо" не було повноважень на його підписання та позивач (відповідач за зустрічним позовом) і взагалі не міг передати право вимоги заявнику, оскільки таке право було відступлене іншій особі (договір про відступлення права вимоги від 10.03.2015р.).

Частинами першою, третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. При цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Згідно ст. 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно до п. 1.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р. за приписом статті 25 ГПК у разі, зокрема, реорганізації суб'єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 8 закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

При розгляді заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд має враховувати те, що принципом господарського судочинства є виконуваність рішення суду. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, як встановлено ст.ст. 8, 19 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 8 закону України "Про виконаче провадження" заміна кредитора у зобов'язанні можлива лише з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним на розгляду судом заяви про заміну стягувача. (постанова ВСУ від 20.11.2013р. справа №6-122 цс13).

Крім того, у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він змінюється правонаступником. У зв'язку з заміною кредитора внаслідок відступлення права вимоги (цесії) відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 закону України "Про виконаче провадження" за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

При цьому, в п. 11.2. Договору поставки №KOV1012-02Р від 23.01.2013р., на підставі якого первісний кредитор передав новому кредитору належне йому право вимоги, встановлено, що жодна із сторін не має права передавати свої права та обов'язки за цим Договором третій особі без письмової згоди на це іншої сторони.

Доказів на підтвердження надання відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) письмової згоди на укладення договору щодо передачі свої прав та обов'язків за Договором поставки №KOV1012-02Р від 23.01.2013р., в тому числі на виконання вимог ухвали суду від 22.02.2016р. до матеріалів справи не надано.

Крім того, відповідно до п. 2.7. Договору факторингу право вимоги переходить до фактора в день заміни сторони виконавчого провадження, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржника.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зважаючи на умови укладеного договору факторингу, до заявника станом на час розгляду заяви в суді не перейшли права та обов'язки первісного кредитора.

Також, як видно з тексту договору факторингу, зі сторони ТОВ "Інформаційне мереживо" його підписано директором Гонзалез Хідальго Сімон Болівар, тоді як згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 07.09.2015р. (дата укладення договору), в силу приписів ст. 105 ЦК України, уповноваженою особою на підписання вказаного договору був Рідзель А.П. (ліквідатор).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що право вимоги до боржника за договором поставки обладнання № KOV1012-02P від 23.01.2013 року позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) було передано ТОВ "Дистрибуція та інновації" (договір про відступлення права вимоги від 10.03.2015р.).

Доказів на підтвердження розірвання, припинення зобов'язань за договором про відступлення права вимоги від 10.03.2015р., визнання його недійсним в повному обсязі, учасниками судового процесу до матеріалів справи не надано.

Як передбачено ст. 216 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, тоді як договір факторингу на реальне настання правових наслідків не спрямований, зокрема, в частині відступлення та передання факторові права вимоги сплати заборгованості яка виникла у боржника по відношенню до клієнта на підставі договору поставки обладнання № KOV1012-02P від 23.01.2013 року.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що до нового кредитора не перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним на розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. (ст. 33 ГПК України).

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, у зв'язку з відсутність у суду передбачених законом правових підстав для вчинення відповідної процесуальної дії, в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне мереживо" слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 25, 86 Господарського процесуального кодексу України, ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Грінем" про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у справі №910/5746/14.

2. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Морозов С.М.