ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.04.16р. Справа № 904/10362/15

За заявою: Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (м. Жовті Води, Дніпропетровської області)

про розстрочку виконання виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2016

у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскент-КР" (м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області)

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (м. Жовті Води, Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договорами про закупівлю товарів у розмірі 294 379 грн. 51 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 09.02.2016)

Суддя Фещенко Ю.В.

Представники:

від заявника (відповідача): ОСОБА_1 - юрисконсульт 1 категорії (довіреність № 18/904

від 03.02.2015)

від позивача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аскент-КР" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій, на момент звернення з нею до суду, просило суд стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач) заборгованість за договорами про закупівлю товарів у загальному розмірі 308 197 грн. 51 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором про закупівлю товарів № 304/13 від 20.04.2015, договором про закупівлю товарів № 408/13 від 03.06.2015, договором про закупівлю товарів № 483/13 від 22.06.2015, договором про закупівлю товарів № 671/13 від 21.08.2015 в частині розрахунків за поставлений в період з 14.04.2015 по 30.09.2015 товар (овочі листкові, риба заморожена родини тріскових, яйця птиць, картопля) у встановлений договором строк, наявністю боргу у сумі 308 197 грн. 51 грн.

В процесі розгляду справи позивачем було зменшено розмір позовних вимог, шляхом подання клопотання (вх.суду 7767/16 від 09.02.2016), в якому він просив суд стягнути з відповідача заборгованість за спірним договором в сумі 294 379 грн. 51 коп., яка становить суму основного боргу.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2016 позовні вимоги було задоволено у повному обсязі та стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскент-КР" - 294 379 грн. 51 коп. - основного боргу та 4 415 грн. 69 коп. витрат по сплаті судового збору.

На примусове виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2016 судом виданий наказ від 23.02.2016.

Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" 22.03.2016 звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2016 по справі № 904/10362/15 на три місяці рівними частинами, зі сплатою щомісячних платежів в сумі 99 598 грн. 40 коп. Заява обґрунтована наступним:

- підприємство відповідача засноване на державній власності та є єдиними підприємством в Україні, що здійснює видобуток уранових руд, їх переробку та виробництво закису-окису урану, з якого виготовляється ядерне паливо для атомних станцій України;

- у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем, яке склалося на підприємстві, утворилася значна кредиторська заборгованість у сумі 178 685 000,80 грн., що унеможливлює вчасно розраховуватися з податками і зборами, за енергоносії, газопостачання, водопостачання та виплату працівникам заробітної плати;

- під час примусового виконання можливе накладення арешту на рахунки відповідача, що унеможливить розрахунки за енергоносії та може потягнути за собою припинення енергопостачання підрозділів підприємства, що, в свою чергу, може загрожувати екологічній безпеці Маловисківського району м. Кіровограду та м. Жовті Води Дніпропетровської області;

- підприємство відповідача є містоутворюючим підприємством для м. Жовті Води та смт. Смоліне Кіровоградської області, забезпечує роботою мешканців м. Кіровограда та смт. Мала Виска, зупинка підприємства призведе до зростання соціальної напруги в зазначених регіонах;

- джерелом фінансування підприємства відповідача є укладений між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" та ДП "НАЕК "Енергоатом" договір № 22241/20-НАЕК на поставку ураново-оксидного концентрату, за яким розрахунок здійснюється щомісячно згідно виставлених рахунків на оплату. Отже, найближчим часом відповідач планує отримувати кошти за вказаним договором.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2016 заяву Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про розстрочку виконання рішення суду прийнято до розгляду та призначено її розгляд в засіданні на 25.03.2016.

Вказаною ухвалою суду було також зобов'язано заявника (відповідача по справі) надати наступні документи:

- договір № 2241/20-НАЕК на поставку УОК (ураново-оксидного концентрату) укладений між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" та ДП "НАЕК "Енергоатом", докази його виконання сторонами;

- докази існування тяжкого фінансового стану (звіт про фінансові результати, звіт про рух коштів, звіт про власний капітал та примітки до звітів);

- належні докази, на підтвердження відсутності коштів на банківських рахунках;

- аналіз фінансового стану із розгорнутим аналізом активів за всіма видами майна;

- докази на підтвердження того, що скрутне фінансове становище підприємства відповідача утворилося внаслідок об'єктивних обставин, а не внаслідок його власної підприємницької діяльності, яка здійснюється на його власний ризик;

- докази на підтвердження можливості виконати боргові зобов'язання на умовах розстрочки на 3 місяці.

Додатково сторін було повідомлено про день, час та місце розгляду заяви телефонограмами (а.с.148-149).

У судове засідання 25.03.2016 представники позивача та відповідача (заявника) не з'явилися.

При цьому, від позивача факсом надійшло клопотання (вх.суду 18163/16 від 24.03.2016), в якому він просив суд розгляд заяви відкласти, у зв'язку з необхідністю надання часу позивачу для підготовки та подання відзиву на подану відповідачем заяву про розстрочку виконання рішення суду.

Від відповідача також факсом надійшло клопотання (вх.суду 18405/16 від 25.03.2016), в якому він просив суд розгляд заяви відкласти, у зв'язку з тим, що відповідач не встиг підготувати витребувані ухвалою суду від 23.03.2016 документи.

Ухвалою суду від 25.03.2016 в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в межах строків, встановлених частиною 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України, розгляд заяви було відкладено на 04.04.2016, у зв'язку з необхідністю повторного виклику сторін, витребування додаткових доказів по справі.

Від позивача надійшов відзив на заяву (вх.суду 19010/16 від 29.03.2016), в якому він проти задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду заперечує у повному обсязі, посилаючись на те, що невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань та рішення суду у даній справі призвели до негативних наслідків для позивача, а саме:

- станом на 28.03.2016 заборгованість позивача перед постачальниками овочів складає 2 166 000 грн. 00 коп. (довідка № 16/28-03 від 28.03.2016);

- з метою покриття видатків підприємства, позивач змушений був отримати банківський кредит в сумі 466 000 грн. 00 коп. зі сплатою 36% річних за його користування (довідка № 15/28-03 від 28.03.2016). Отже, розстрочка виконання рішення суду буде порушувати права позивача та потягне за собою невиконання позивачем своїх майнових зобов'язань перед іншими особами та підприємствами.

Від позивача надійшло клопотання (вх.суду 20269/16 від 04.04.2016), в якому він просить суд долучити до матеріалів справи витребувані ухвалою суду від 23.03.2016 документи.

У судове засідання 04.04.2016 з'явився представник відповідача (заявника).

Представник позивача у судове засідання 04.04.2016 не з'явився, причин нез'явлення суду не повідомив, про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, що підтверджується витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення з ухвалою суду від 25.03.2016, а також копією реєстру № 246 на відправку рекомендованої пошти з повідомленням по Україні від 28.03.2016, які долучені до матеріалів справи. При цьому, відповідно до вказаних документів поштове відправлення з ухвалою суду від 25.03.2016 було вручено позивачу 30.03.2016.

У судовому засіданні 04.04.2016 представником відповідача (заявника) було викладено зміст заяви про розстрочку виконання рішення у справі, наведено доводи в її обґрунтування.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявлялось.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2016 позовні вимоги було задоволено у повному обсязі та стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскент-КР" - 294 379 грн. 51 коп. - основного боргу та 4 415 грн. 69 коп. витрат по сплаті судового збору.

На примусове виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2016 судом виданий наказ від 23.02.2016.

Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" 22.03.2016 звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2016 по справі № 904/10362/15 на три місяці рівними частинами, зі сплатою щомісячних платежів в сумі 99 598 грн. 40 коп. Заява обґрунтована наступним:

- підприємство відповідача засноване на державній власності та є єдиними підприємством в Україні, що здійснює видобуток уранових руд, їх переробку та виробництво закису-окису урану, з якого виготовляється ядерне паливо для атомних станцій України;

- у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем, яке склалося на підприємстві, утворилася значна кредиторська заборгованість у сумі 178 685 000,80 грн., що унеможливлює вчасно розраховуватися з податками і зборами, за енергоносії, газопостачання, водопостачання та виплату працівникам заробітної плати;

- під час примусового виконання можливе накладення арешту на рахунки відповідача, що унеможливить розрахунки за енергоносії та може потягнути за собою припинення енергопостачання підрозділів підприємства, що, в свою чергу, може загрожувати екологічній безпеці Маловисківського району м. Кіровограду та м. Жовті Води Дніпропетровської області;

- підприємство відповідача є містоутворюючим підприємством для м. Жовті Води та смт. Смоліне Кіровоградської області, забезпечує роботою мешканців м. Кіровограда та смт. Мала Виска, зупинка підприємства призведе до зростання соціальної напруги в зазначених регіонах;

- джерелом фінансування підприємства відповідача є укладений між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" та ДП "НАЕК "Енергоатом" договір № 22241/20-НАЕК на поставку ураново-оксидного концентрату, за яким розрахунок здійснюється щомісячно згідно виставлених рахунків на оплату. Отже, найближчим часом відповідач планує отримувати кошти за вказаним договором.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява відповідача про розстрочку виконання рішення суду від 10.02.2016 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі статтею 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

У Пленумі Верховного Суду України постановою від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" наголошено що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 351 Цивільного процесуального кодексу України і статті 121 Господарського процесуального кодексу України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до правової позиції, викладеної у пункту 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У даному випадку, посилання відповідача на відсутність грошових коштів не є винятковими обставинами в розумінні статті 121 Господарського процесуального кодексу України, за наявності яких можливе надання розстрочки виконання рішення.

Стаття 42 Господарського кодексу України визначає підприємництво як самостійну, ініціативну, систематичну, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

При цьому здійснення підприємницької діяльності на власний ризик означає покладення на підприємця тягаря несприятливих наслідків такої діяльності.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх зобов'язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Підставою для проведення розрахунків між сторонами є договори закупівлі товарів, а відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Викладені в заяві обставини не є винятковими та такими, що роблять неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів неможливості виконання рішення суду, не враховані матеріальні інтереси позивача, його фінансовий стан, наявність інфляційних процесів у економіці держави.

Що ж до загального економічного та політичного стану країни, то його наслідки торкаються обох сторін у процесі їх підприємницької діяльності.

Також відповідачем не надані докази на підтвердження можливості виконати боргові зобов'язання на умовах розстрочки.

За таких обставин заперечення позивача проти розстрочки виконання судового рішення заслуговують на увагу і враховуються судом при прийнятті рішення з цього питання.

Крім того, слід наголосити, що відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 статті 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду однієї зі сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

У зв'язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при їх наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю, у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі оправданої затримки виконання рішення суду залежить зокрема від складності виконавчого провадження, суми та характеру що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Крім того, правова позиція позивача у справі свідчить про те, що вказані дії будуть негативним чином позначитись на його діяльності та призведуть до порушення його законних прав.

На підставі вищевикладеного, суд не приймає до уваги обставини, на які посилається відповідач в якості виняткових та таких, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, тому у задоволенні заяви Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про розстрочку виконання рішення суду суд відмовляє за необґрунтованістю.

При цьому, суд роз'яснює відповідачу його право, відповідно до статті 121 Господарського процесуального кодексу України, на повторне звернення до суду із заявою про розстрочку виконання судового рішення на етапі виконавчого провадження, у випадку наявності відповідних обставин.

На підставі викладеного та керуючись статтями 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2016 по справі № 904/10362/15 відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення господарським судом та може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_2