ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"28" березня 2016 р. Справа № 911/589/16

за позовом Державного підприємства Міжнародний аеропорт Бориспіль, м. Бориспіль

до Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія Авіалінії України, с. Гора, Бориспільський р-н

про стягнення 62 039,01 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників:

позивач ОСОБА_1 предст. дов. № 01-22/7-38 від 16.01.2016;

відповідач не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Державне підприємство Міжнародний аеропорт Бориспіль (позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія Авіалінії України (відповідач) про стягнення 62 039,01 грн. за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1488, з яких: 56 132,09 грн. основного боргу, 5321,75 грн. пені, 362,34 грн. 3% річних та 222,83 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.02.2016 було порушено провадження у справі № 911/589/16 та призначено розгляд справи на 28.03.2016 року.

23.03.2016 року через канцелярію суду від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначив, що в прохальній частині позову було допущено технічну описку, а саме невірно зазначено розмір 3 % річних 36,34 грн., замість 362,34 грн. З огляду на дану обставину, позивач просив вважати вірну суму 3 % річних - 362,34 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд розглядає позовні вимоги, з урахуванням заяви виправлення описки.

Відповідач в судове засідання 28.03.2016 року не забезпечив явку свого повноважного представника, хоча про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 602, письмового відзиву на позов та інших документів, витребуваних судом, не подав, обґрунтованого клопотання про відкладення до суду не надсилав.

З даного приводу суд зазначає, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на строки, передбачені ст. 69 ГПК України щодо терміну розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Позивач озвучив позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 82 ГПК України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Згідно з ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті, в судовому засіданні 28.03.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, суд,-

встановив:

11.09.2013 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (Орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія Авіалінії України» (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1488 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення № 95-100, 102-103 загальною площею 62,0 кв.м. на 2-му поверсі адміністративно-виробничої будівлі (надалі - Майно), що розміщені за адресою: Київська область, місто Бориспіль, аеропорт та обліковується на балансі ДП МА «Бориспіль» (Балансоутримувач).

Пунктом 3.6. Договору передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж у наступному співвідношенні 70% - до державного бюджету, 30% - Балансоутримувачу.

Згідно з п. 3.7. Договору, Орендна плата перерахована несвоєчасно або не у повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету Балансоутримувачу у визначеному п. 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п. 5.18 Договору, Орендар зобовязаний до 15 числа місяця, наступного за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії Балансоутримувача акт приймання-передачі виконаних послуг та рахунок. ОСОБА_2 приймання-передачі виконаних послуг Орендар зобовязаний повернути в бухгалтерію Балансоутримувача протягом пяти днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом пяти днів ОСОБА_2 приймання-передачі виконаних послуг не буде повернуто Балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаний Сторонами.

На виконання умов Договору, позивачем (балансоутримувачем) за надані послуги у вересні грудні 2015 року були виставлені рахунки-фактури № 76/847 від 30.09.2015, № 76/972 від 31.10.2015, № 76/1091 від 30.11.2015, № 76/1186 від 31.12.2015 та надано акти приймання-здачі виконаних послуг від 30.09.2015 року, 31.10.2015 року, 30.11.2015 року, 31.12.2015 року, які були отримані представником відповідача в бухгалтерії позивача наручно, що підтверджується реєстром виданих/отриманих оригіналів документів.

Як зазначає позивач, оскільки ОСОБА_2 приймання-здачі виконаних послуг не були повернуті в бухгалтерію позивача, вони вважаються підписаним Сторонами.

В порушення умов Договору, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі оплатив надані послуги, у звязку з чим утворилась заборгованість перед позивачем за Договором від 11.09.2013 № 1488 у загальній сумі 56 132,09 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься у статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно частини 1 ст. 759, частини 1 ст. 761, частини 1 ст. 762 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі, або особа, якій належать майнові права. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відносини сторін даного Договору регулюються також Законом України Про оренду державного та комунального майна, який є спеціальним законом з питань оренди державного майна та, відповідно до частин першої та другої ст. 1, регулює організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Статтею 2 вказаного закону визначено, що оренда є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Тобто, орендар зобов'язаний вносити орендодавцеві платіж за користування майном. Розмір, форма, і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (ст. 19 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна»).

Враховуючи те, що станом на день розгляду справи відповідач не оплатив позивачу, як балансоутримувачу належну останньому частину орендної плати, доказів на спростування позовних вимог не надав, а також з огляду на те, що позовна вимога про стягнення заборгованості по орендній платі доведена позивачем та підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 56 132, 09 грн. заборгованості підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач, на підставі п. 3.7. Договору, просить стягнути з відповідача 5321,75 грн. пені, яка нарахована від кожного неоплаченого рахунку, зокрема:

- по рахунку № 76/847 від 30.09.2015 на суму заборгованості 14 006,67 грн. за період з 16.10.2015 по 17.02.2016 року нараховано 2108,38 грн.

- по рахунку № 76/972 від 31.10.2015 на суму заборгованості 13 824,58 грн. за період з 16.11.2015 по 17.02.2016 року нараховано 1564,35 грн.

- по рахунку № 76/1091 від 30.11.2015 на суму заборгованості 14 101,07 грн. за період з 16.12.2015 по 17.02.2016 року нараховано 1085,68 грн.

- по рахунку № 76/1186 від 31.12.2015 на суму заборгованості 14 199,77 грн. за період з 16.01.2016 по 17.02.2016 року нараховано 563,34 грн.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Суд, перевіривши розрахунок, з урахуванням норм чинного законодавства та умов договору, застосовуючи подвійну облікову ставку НБУ встановив, що розрахунок є арифметично вірним та відповідає обставинам справ, у звязку з чим суд прийшов до висновку, що заявлена пеня підлягає задоволенню повному обсязі у розмірі 5321,75 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача 362,34 грн. 3% річних та 222,83 грн. інфляційних втрат, нарахованих від кожного неоплаченого рахунку окремо за сукупний період з 16.10.2015 року по 17.02.2016 року.

Відповідно до частини другої ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат встановив, він є вірним та відповідає обставинам справи, а тому вимога щодо стягнення 362,34 грн. 3% річних та 222,83 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 56 132,09 грн. основного боргу, 5321,75 грн. пені, 362,34 грн. 3% річних та 222,83 грн. інфляційних втрат є доведеними, обґрунтованими, підтверджені доказами і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається судом на відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія Авіалінії України» (08324, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, ) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08307, Київська обл., м. Бориспіль, міжнародний аеропорт «Бориспіль», ) 56 132 (пятдесят шість тисяч сто тридцять дві) грн. 09 коп. основного боргу, 5321 (пять тисяч триста двадцять одну) грн. 75 коп. пені, 362 (триста шістдесят дві) грн. 34 коп. 3% річних, 222 (двісті двадцять дві) грн. 83 коп. інфляційних втрат та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 05.04.2016р.

Суддя О.В. Щоткін