ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2016 р.Справа № 916/4501/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

Суддів: Лисенко В.А., Діброви Г.І.,

при секретарі судового засідання Кіртоки Л.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився, повідомлений належним чином;

від відповідача: не зявився, повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 підприємства «Проектний інститут «Одеський Промбудпроект» Державного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд»

на рішення господарського суду Одеської області від 25 січня 2016 року

по справі № 916/4501/15

за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси»

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Проектний інститут «Одеський Промбудпроект» Державного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд»

про стягнення 78 770,46 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 підприємства «Проектний інститут «Одеський Промбудпроект» Державного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» заборгованості у розмірі 203955,72грн., яка складається з основного боргу за спожиту теплову енергію в сумі 125185,26грн., 3% річних в розмірі 2551,72грн., пені в сумі 33618,24грн. та інфляційних витрат в сумі 42600,50грн.

В процесі розгляду справи 25.01.2016р. представник позивача надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно якої просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 78770,46грн., яка складається з 3% річних в розмірі 2551,72грн., пені в сумі 33618,24грн. та інфляційних витрат в сумі 42600,50грн., посилаючись на оплату відповідачем основного боргу у розмірі 125 185,26 грн. та судового збору у розмірі 3059,34 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 25 січня 2016 року по справі №916/4501/15 позов задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 підприємства Проектний інститут Одеський Промбудпроект Державного акціонерного товариства Будівельна компанія Укрбуд на користь Комунального підприємства Теплопостачання м. Одеси 2551 грн. 72 коп. 3% річних, 33618 грн. 24коп. пені, 42600 грн. 50коп. інфляційних витрат.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновків про те, що у відповідача дійсно існувала заборгованість за спожиту теплову енергію, яка під час розгляду справи ним була сплачена, проте, факт сплати заборгованості відповідачем не позбавляє позивача права нарахування штрафних санкцій. Судом перевірено розрахунок штрафних санкцій та стягнуто з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Дочірнє підприємство «Проектний інститут «Одеський Промбудпроект» Державного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Одеської області скасувати повністю та відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що ним було сплачено в повному обсязі заборгованість, як тільки знято арешт з рахунків підприємства, до цього моменту підприємство не мало можливості оплатити борг.

При цьому, апелянт посилається на положення ст.614 ЦК України, та зазначає, що ним було вжито всіх залежних заходів щодо належного виконання зобовязання перед позивачем, а тому вина в простроченні зобовязання відсутня.

В судове засідання 22.03.2016 року не зявились представники сторін, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання.

При цьому, від відповідача до канцелярії суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням юрисконсульту підприємства на лікарняному, а тому не може забезпечити явку представника в судове засідання.

Судова колегія відхиляє вказане клопотання, оскільки відповідачем не надано будь-яких доказів перебування представника на лікарняному, як підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи належне повідомлення сторін, відсутність обґрунтування сторін щодо неявки представників, та той факт, що явка сторін не визнавалась обовязковою, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 підприємства «Проектний інститут «Одеський Промбудпроект» Державного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» без участі представників сторін.

Відповідно до вимог ст.85 ГПК України в судовому засіданні 22.03.2016 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та перевірено під час апеляційного перегляду, 01.10.2007р. між комунальним підприємством „Теплопостачання міста Одеси (постачальник) та Дочірнім підприємством Проектний інститут Одеський Промбудпроект Державного акціонерного товариства Будівельна компанія Укрбуд (споживач) був укладений договір на постачання теплової енергії №2199 (далі договір) (а.с.14-17).

Згідно п.1. договору, Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати Споживачу теплову енергію, а Споживач зобовязується оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 2.1 договору, теплова енергія постачається Споживачу на підприємство по вул. В.Арнаутська, 15 згідно витрат теплоносія G=16.78 т/годину в обсягах згідно Додатку 1 до цього договору.

Умовами п. 4.2.1 визначено обовязок Теплопостачальної організації забезпечувати постачання теплової енергії Споживачу в обсягах згідно з додатком 1.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що облік споживання теплової енергії визначається за показниками приладу обліку.

Згідно п.п. 6.3, 6.4, 6.6 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації вартість заявленої та зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період. Кінцевим терміном розрахунку за спожиту теплову енергію є 20 число місяця наступного за розрахунковим.

Положеннями п. 3.2.2 договору встановлено обовязок Споживача виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, що передбачені цим договором.

Пунктами 10.1, 10.4 передбачено, що цей договір набуває чинності з 01.10.2007р. та діє до 31.12.2008р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Розрахунки за теплову енергію здійснюються згідно тарифів, встановлених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 28.11.2014р. №648 „Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, регіональних організацій (крім населення) КП „Теплопостачання міста Одеси.

Судом встановлено, що на виконання умов договору, КП «Теплопостачання міста Одеси» відпускало теплову енергію споживачу, що не заперечується сторонами, проте, в порушення своїх обов'язків, визначених у п. 3.2.2., 6.3., 6.4. Договору, відповідач спожиту теплову енергію за грудень 2014 року не оплатив, внаслідок чого, у нього виникла заборгованість у розмірі 125 185,26грн., що і стало підставою для звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Аналогічні положення містить ст. 275 Господарського кодексу України, згідно якої за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. При цьому ч.2 ст. 275 цього кодексу встановлено, що відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

У відповідності до ч. 1 ст. 277 ГК України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. 40 „Правил користування тепловою енергією затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007р., споживач теплової енергії зобов'язаний, зокрема, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, в процесі розгляду справи в суді першої інстанції, провадження за якою було порушено 12.11.2015 року, відповідач сплатив основну заборгованість у розмірі 125 185,26 грн. на рахунок відповідача платіжним дорученням №512 від 30.11.2015 року, а в подальшому оплатив ще й 3059,34 грн. судового збору платіжним дорученням №525 від 08.12.2015 року.

Таким чином, внаслідок добровільного погашення основної заборгованості позивачем зменшено суму позовних вимог на суму основного боргу та судового збору, тому суд розглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції стосовно стягнення 2551 грн. 72 коп. 3% річних, 33618 грн. 24коп. пені, 42600 грн. 50коп. інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобовязання відповідачем.

Згідно ч.1 ст. 229 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 7.2.3 договору у разі несвоєчасного виконання грошового зобов'язання Споживач зобовязаний сплатити Теплопостачальній організації заборгованість з урахуванням норм ст. 625 ЦК України та крім цього йому нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові... Тієї ж позиції дотримується ВСУ у постановах від 04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по справі № 6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від 16.03.2011 по справі № 11/109.

Перевіривши правильність та обґрунтованість розрахунків сум пені, 3% річних та індексу інфляції, судова колегія погоджується з судом першої інстанції щодо вірності та арифметичної правильності розрахунків.

Доводи апелянта про відсутність вини відповідно до ст.614 ЦК України судова колегія відхиляє, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

В підтвердження неможливості оплатити борг вчасно апелянт посилається на те, що Постановою першого Приморського ВДВС ОМУЮ було відкрите виконавче провадження №ВП46447254 від 10.02.2015р. про стягнення на користь позивача 288959,83грн. та в рамках відповідного виконавчого провадження 10.02.2015р. була винесена постанова про арешт коштів боржника. В звязку з арештом рахунків, підприємство не мало можливості сплатити будь-які суми поточної заборгованості, арешт знято лише 27.11.2015 року, і 30.11.2015 року підприємство оплатило основну заборгованість.

Разом з тим, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, з чим погоджується судова колегія, що заборгованість відповідача виникла за грудень місяць 2014р., розрахунковим періодом є календарний місяць, отже оплата вартості спожитої теплової енергії мала відбутись в січні 2015р.

Постанова про арешт рахунків була винесена лише 10.02.2015р. вже після порушення відповідачем умов договором щодо своєчасної оплати вартості спожитої теплової енергії, отже, відповідач мав можливість оплатити заборгованість в період з 01.01.2015 року по 09.02.2015 року, однак не здійснив цього.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність стягнення з відповідача штрафних санкцій, а саме пені в розмірі 33618,24грн. 3% річних в сумі 2551,72грн. та індексу інфляції в розмірі 42600,50грн. за порушення грошових зобовязань за договором на постачання теплової енергії.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що за наявності обґрунтованих підстав відповідач не позбавлений права звернутись до господарського суду Одеської області з відповідною заявою про надання відстрочки або розстрочки виконання судового рішення по даній справі, відповідно до ст.121 ГПК України.

За таких обставин, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.32-34 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, передбачених ст.104 ГПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.99, п.1 ст.103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 підприємства «Проектний інститут «Одеський Промбудпроект» Державного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 25 січня 2016 року по справі № 916/4501/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписаний 23.03.2016 року

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя В.А. Лисенко

Суддя Г.І. Діброва