КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2016 р. Справа№ 910/29339/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Отрюха Б.В.

Михальської Ю.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Деревинська О.М. - представник, Калінін М.В.- представник

від відповідача: Поляков О.В. - представник

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Крименерго"

на рішення

Господарського суду м. Києва

від 27.01.2016р.

у справі № 910/29339/15 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Державного підприємства "Енергоринок"

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Крименерго"

про стягнення 371 048, 40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Енергоринок» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Крименерго» про стягнення 371 047, 40 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 27.01.2016 року позов задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Крименерго" на користь Державного підприємства "Енергоринок" заборгованість у розмірі 371 048, 40 грн. та 5 565,72 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на те, що місцевий суд не врахував, що з 21.01.2015р. у ПАТ «ДТЕК Крименерго» склалися обставини, які унеможливили виконання договору реструктуризації, оскільки ПАТ «ДТЕК Крименерго» здійснює діяльність з постачання електричної енергії та передачі місцевими (локальними) електричними мережами на території АРК через свою філію «ДТЕК Крименерго», яка розташована за адресою: м. Сімферополь, вул. Гаспринського, буд. 9. Все нерухоме та рухоме майно, необхідне для здійснення ліцензованої діяльності ПАТ "ДТЕК Крименерго", розташоване на території АРК. яка на даний час є окупованою з боку Російської Федерації.

21.01.2015р. самопроголошеною владою Республіки Крим прийняті наступні акти: постанова Державної Ради № 416-1/15 (надалі - Постанова № 416-1/15) «Про внесення змін в Постанову Державної Ради Республіки Крим «Про питання управління власністю Республіки Крим»; наказ Міністерства палива та енергетики «Про призначення тимчасової адміністрації з управління Філією «ДТЕК Крименерго» ПАТ «ДТЕК Крименерго» № 1 від 21.01.2015р.; положення про Тимчасову адміністрацію з управління Філією «ДТЕК Крименерго» ПАТ «ДТЕК Крименерго» (додаток № 1 до наказу Мінпалива № 1 від 21.01.2015р.); наказ Тимчасової адміністрації Філії «ДТЕК Крименерго» № 1 від 21.01.2015р. «про відсторонення від роботи».

Апелянт зазначає, що одночасно з прийняттям вищевказаних актів 21.01.2015р. у приміщення Філії та всіх структурних підрозділів ПАТ «ДТЕК Крименерго», що розташовані за місцем здійснення діяльності у Автономній Республіці Крим зайшли озброєні особи, та керуючись Постановою № 416-1/15, без законних підстав заблокували доступ до робочих місць співробітникам Філії. Адміністрація Філії була відсторонена від своїх обов'язків у примусовому порядку, кабінети були опечатані, робітниками повідомлено про націоналізацію ПАТ «ДТЕК Крименерго» та звільнення тих осіб, що не мають намір працювати у націоналізованому в республіканську власність підприємстві.

Крім того, на підставі «наказу» самопроголошеного Міністерства палива та енергетики Республіки Крим «Про призначення тимчасової адміністрації з управління Філією «ДТЕК Крименерго» ПАТ «ДТЕК Крименерго» № 1 від 21.01.2015р. була призначена Тимчасова адміністрація, якою видано наказ № 1 від 21.01.2015р. «про відсторонення від роботи», в якому зазначений перелік посадових осіб відсторонених від виконання своїх обов'язків.

Апелянт вважає, що з 21.01.2015р. у ПАТ «ДТЕК Крименерго» відсутні умови для виконання господарських зобов'язань, а саме: можливість здійснення господарської діяльності та отримання прибутку, доступ до первинної та договірної документації, а також банківських рахунків, на яких обліковуються обігові кошти, отримані від здійснення господарської діяльності.

Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що у зв'язку із вчиненням незаконних дій відносно майна ПАТ «ДТЕК Крименерго», якими є захоплення підприємства та всього його майна, відповідачем була подана заява про вчинення кримінального правопорушення до Шевченківського РУ ЕУМВС України в м. Києві, на підставі якої було відкрито кримінальне провадження за ознаками дій, передбачених ст. 356 Кримінального кодексу України.

Апелянт зазначає, що у відповідності до п.п. 4.1., 4.4., 4.5. договору реструктуризації від 30.09.2013 р., у випадку виникнення обставин непереборної сили, що унеможливлюють виконання сторонами своїх зобов'язань, сторони звільняються від виконання своїх зобов'язань на час дії зазначених обставин, настання обставин непереборної сили підтверджується уповноваженими органами відповідно до законодавства України. Належним доказом існування обставин непереборної сили є довідка Торгово-промислової палати України.

Крім того, Торгово-промисловою палатою України 23.02.2015 р. за заявою відповідача видано сертифікат №3363, яким підтверджуються обставини, відносно Філіалу ПАТ «ДТЕК Крименерго», а саме: експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємства, реквізиція, протиправні дії третіх осіб, захоплення 21.01.2015 р. підприємства (адміністративна будівля за адресою: м. Сімферополь, вул. Гагринського, 9, всі структурні підрозділи) та його майна групою озброєних осіб на території Автономної Республіки Крим є форс-мажорними обставинами, передбаченими договором реструктуризації №65Р/02, укладеним 30.09.2013 р. між Державним підприємством «Енергоринок» та відповідачем. Початок дії форс-мажорних обставин 21.01.2015 р., дату закінчення терміну дій обставин непереборної сили визначити неможливо.

Апелянт вважає, що після закінчення обставин, які виникли без вини відповідача, якими є: протиправні дії третіх осіб, незаконне захоплення підприємства та реквізиція, експропріація його майна, ПАТ «ДТЕК Крименерго» буде мати змогу виконати умови договору реструктуризації №65Р/02 від 30.09.2013 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія встановила наступне.

02.06.2008 між ДП "Енергоринок" (ДПЕ за договором) та ВАТ "Крименерго" (ЕК за договором) було укладено договір №14/212/4726/01, за умовами якого позивач зобов'язується продавати, а відповідач - купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору.

Пунктом 4.1 договору визначено, що ЕК надає до ДПЕ повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ, а також інформацію про замовлений обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ по всіх постачальниках електроенергії на території ліцензованої діяльності ЕК.

Згідно з п. 4.1.1 договору повідомлення про добове (по годинах) споживання електроенергії надається ЕК електронною поштою на адресу ДПЕ до 9-ї години дня, попереднього до розрахункового.

Повідомлення про місячне (по годинах) споживання електроенергії надається ЕК електронною поштою на адресу ДПК до 25-числа місяця, попереднього до розрахункового.

Відповідно до п. 6.1 вказаного правочину оплату за куплену електроенергію ЕК здійснює відповідно до ІВКОР грошовими коштами, що перераховуються на поточні рахунки із спеціальним режимом використання ДПЕ з поточних рахунків із спеціальним режимом використання ЕК, відкритих відповідно до чинних нормативно-правових актів України, які регулюють порядок розрахунків за електроенергію, а також інших рахунків ЕК.

Пунктом 11.6 договору передбачено, що останній укладено на термін з 01.06.2008 по 31.12.2008.

Дія договору автоматично продовжується на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін не заявила письмово про намір розірвати цей договір за один місяць до дати закінчення строку дії цього договору.

12.05.2011 р. між ДП "Енергоринок" та ПАТ "Крименерго" було укладено додаткову угоду №6958/02 до договору, якою сторони визначили, що правонаступником всіх зобов'язань (прав та обов'язків) Відкритого акціонерного товариства "Крименерго" за спірним правочином є Публічне акціонерне товариство "Крименерго".

Відповідно до Статуту ПАТ "ДТЕК Крименерго" (нова редакція) у зв'язку з набранням чинності Закону України "Про акціонерні товариства" Відкрите акціонерне товариство "Крименерго" перейменоване на Публічне акціонерне товариство "Крименерго", яке в подальшому перейменоване у Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Крименерго" відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Крименерго" (протокол від 25 червня 2012 року).

06.07.2012 р. між Державним підприємством "Енергоринок" та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Крименерго" укладено додаткову угоду №8786/02 до вказаного правочину, за умовами якої контрагенти погодили, що правонаступником всіх зобов'язань (прав та обов'язків) Публічного акціонерного товариства "Крименерго" за Договором є Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Крименерго".

Остаточний розрахунок відповідно до п. 6.4 договору за куплену ЕК в ДПЕ електроенергію в розрахунковому місці здійснюється ЕК до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, з поточних або інших (крім поточного зі спеціальним режимом використання) рахунків ЕК. У цьому випадку ЕК зобов'язана обов'язково вказати призначення платежу. Якщо до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, ЕК не здійснила повну поточну оплату вартості електроенергії за розрахунковий місяць, ДПЕ надсилає до ЕК факсимільним зв'язком попередження про можливість обмеження споживання в обсязі недоплаченої ЕК в розрахунковому місяці електроенергії. Обмеження може бути застосоване ДПЕ після 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно акту від 31.12.2012 за договором №14/212/4726/01 від 02.06.2008 відповідачем куплено електроенергії в обсязі 484 915,120 тис. кВт. на загальну суму 184 883 844, 44 грн. Акт підписаний сторонами та скріплений печатками, міститься в матеріалах справи.

30.09.2013 між сторонами укладений договір №65Р/02 про реструктуризацію заборгованості (договір про реструктуризацію), за умовами якого, кредитор (ДП "Енергоринок") та боржник (ПАТ "ДТЕК Крименерго") домовились в порядку та на умовах, визначених договором про розстрочення погашення заборгованості, що виникла у боржника перед кредитором на підставі договору купівлі-продажу електроенергії від 02.06.2008 №14/212/4726/01.

Розділом 2 договору про реструктуризацію сторони визначили умови та порядок погашення заборгованості.

Пунктом 2.1 договору про реструктуризацію сторони погодили, що загальна сума боргу (заборгованості), що підлягає реструктуризації за цим договором складає 29 345 220,04 грн., а саме:

- заборгованість за електричну енергію - 26 871 563, 76 грн. за договором від 02.06.2008 №14/212/4726/01 за електроенергію, у т.ч. ПДВ 4 478 593, 96 грн., яка придбана боржником у грудні 2012 року та підтверджується актом про наявність та розмір заборгованості;

- заборгованість з 3 % річних у сумі 572 033, 01 грн. за прострочення оплати коштів в сумі 26 871 561, 76 грн. за період з 15.01.2013 по 01.10.2013 та яку нараховано на підставі ст. 625 ЦК України а порушення п. 6.4 Договору купівлі-продажу електроенергії від 02.06.2008 №14/212/4726/01;

- пеня в сумі 1 901 623, 27 грн., яку нараховано на підставі п. 7.3.2 та за порушенні п. 6.4 Договору купівлі-продажу електроенергії від 02.06.2008 №14/212/4726/01.

Пунктом 2.2 договору про реструктуризацію сторони визначили, що погашення суми заборгованості за електроенергію здійснюється шляхом щомісячного перерахування грошових коштів боржником згідно графіком на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання кредитора №1 в АТ "Ощадбанк".

За порушення зобов'язання щодо оплати електричної енергії в сумі 26 871 563, 76 грн., яка придбана боржником в грудні 2012 року, боржник зобов'язаний до 31.10.2013 (включно) сплатити кредитору штраф в сумі 26 871, 56 грн., який нарахований на підставі п. 7.3.2 та за порушення п. 6.4 договору купівлі-продажу електроенергії (п. 2.3 договору про реструктуризацію).

Згідно з п. 2.4 договору про реструктуризацію сплата 3 % річних, пені та штрафу здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок кредитора №1 в АТ "Ощадбанк".

Загальний строк реструктуризації (погашення) заборгованості боржника перед кредитором за цим договором встановлюється до 31.12.2018 (включно) (п. 2.5).

Перший платіж з погашення заборгованості, що підлягає реструктуризації за цим договором повинен бути здійснений не пізніше 31.01.2014 (включно) (п. 2.6).

Кожний черговий платіж має бути здійснений боржником не пізніше останнього числа місяця, в якому він (платіж) підлягає перерахуванню згідно з наведеним в п. 2.7 договору про реструктуризацію, графіком.

Відповідно до п. 5.1 договору він набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2018.

На підтвердження наявності заборгованості станом на 01.09.203 сторони підписали акт звірки взаєморозрахунків, що є додатком до договору реструктуризації.

Відповідно до п. 2.13 договору реструктуризації протягом дії договору боржник зобов'язується здійснювати стовідсоткову поточну оплату вартості електричної енергії, купованої останнім відповідно до умов діючого договору купівлі-продажу електроенергії, повну оплату щомісячних платежів відповідно до умов цього Договору.

Позивачем зазначено, що починаючи з січня 2015 року боржник порушив виконання своїх зобов'язань за договором реструктуризації в частині оплати 3 % річних та пені, що підтверджується довідкою щодо виконання ПАТ "ДТЕК Крименерго" договору про реструктуризацію за період з 01.01.2015 по 30.09.2015 станом на 01.10.2015.

Позивач вказує на заборгованість у розмірі 371 048, 40 грн., з яких: 9 533, 88 грн. щомісячний платіж зі сплати 3 % річних, згідно графіку погашення, зазначеному в п. 2.7 договору реструктуризації, 31 693, 72 грн. - щомісячний платіж зі сплати пені, згідно графіку погашення, зазначеному в п. 2.7 договору реструктуризації. Прострочення відбулось за період з 01.01.2015 по 30.09.2015.

Відповідач не заперечує про свій обов'язок сплачувати грошові кошти на рахунок позивача впродовж 2014-2018 років за договором реструктуризації №65Р/02, однак зазначив, що починаючи з 21.01.2015 та на даний час існують об'єктивні незалежні від відповідача обставини, які унеможливлюють погашення вказаної заборгованості. Виникнення 21.01.2015 обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) відповідач підтверджує Сертифікатом Торгово-промислової палати України від 23.02.2015 №3363.

Відповідач вважає, що за умовами договору реструктуризації він звільняється від своїх зобов'язань на час дії обставин, що унеможливлюють виконання сторонами своїх зобов'язань, а отже, з урахуванням виникнення з 21.01.2015 обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

21.01.2015 самопроголошеною владою Республіки Крим прийняті наступні акти:

- Постанова Державної Ради № 416-1/15 (надалі - Постанова № 416-1/15) "Про внесення змін в Постанову Державної Ради Республіки Крим "Про питання управління власністю Республіки Крим";

- Наказ Міністерства палива та енергетики "Про призначення тимчасової адміністрації з управління Філією "ДТЕК Крименерго" ПАТ "ДТЕК Крименерго" № 1 від 21.01.2015;

- Положення про Тимчасову адміністрацію з управління Філією "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" (додаток № 1 до наказу Мінпалива № 1 від 21.01.2015);

- Наказ Тимчасової адміністрації Філії "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" № 1 від 21.01.2015 "Про відсторонення від роботи".

21.01.2015 приміщення та майно Філії "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" та всіх структурних підрозділів ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" захоплені групою озброєних людей, адміністрація Філії була в примусовому порядку усунута від виконання своїх обов'язків, робітникам повідомлено про націоналізацію ПАТ "ДТЕК Крименерго", повідомлено компанії про передачу майна ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" у господарське відання Державного унітарного підприємства республіки Крим "КРИМЕНЕРГО".

Відповідач вважає, що з 21.01.2015 відсутні умови для виконання господарських зобов'язань, а саме: можливість здійснення господарської діяльності та отримання прибутку, доступ до первинної та договірної документації, а також банківських рахунків, на яких обліковуються обігові кошти, отримані від здійснення господарської діяльності.

Позивач вважає, що відповідачем не доведено, що порушення ним договору сталося внаслідок випадку або непереборної сили, а рівно відповідачем не доведено відсутність його вини в порушенні умов договору. Так, позивач вказує, що про настання обставин непереборної сили за договором ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" сповістило ДПЗД "Укрінтеренерго" відповідним повідомленням від 30.04.2015 № 00041, яке надійшло на адресу позивача 05.05.2015 разом з сертифікатом № 3363 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Торгово-промислової палати від 23.02.2015 (далі - сертифікат ТПП). Таким чином, враховуючи, що відповідно до згаданого сертифікату ТПП датою настання форс-мажорних обставин вказано 21.01.2015, сертифікат видано 23.02.2015, а повідомлено відповідачем позивача про настання обставин непереборної сили лише 30.04.2015, то відповідно до пп. 4.3 та 4.5 Договору ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" позбавлено права посилатися на засвідчену сертифікатом ТПП обставину, як на підставу, що звільняє його від відповідальності за невиконання умов Договору.

Відповідно до даних, наведених у сертифікаті ТПП України від 23.02.2015 №3363, має місце засвідчення форс-мажорних обставин за місцезнаходженням філії ПАТ "ДТЕК Крименерго", зокрема, захоплення 21.01.2015 підприємства (адміністративна будівля за адресою: м. Сімферополь, вул. Госпринського, 9) та його майна групою озброєних осіб на території Автономної Республіки Крим.

Позивач стверджує, що договір про реструктуризацію заборгованості укладений з юридичною особою ПАТ "ДТЕК Крименерго", а обставини форс-мажору мали місце на території місцезнаходження філії відповідача, тому відповідач не позбавлений можливості здійснювати господарську діяльність, в тому числі, здійснювати розрахунки та виконувати зобов'язання.

Крім цього, позивач наполягає на тому, що відсутній прямий причинно-наслідковий зв'язок між настанням непереборної сили, зазначених в сертифікаті ТПП України №3363 із неможливістю виконати зобов'язання по оплаті за договором реструктуризації саме через цю обставину.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з нормами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, за заборгованість, що виникла на підставі договору купівлі-продажу електроенергії від 02.06.2008 №14/212/4726/01, позивачем були нараховані, в тому числі, пеня і 3 % про розстрочення їх погашення за графіком сторони домовились шляхом укладення договору №65Р/02 від 30.09.2013 про реструктуризацію заборгованості, яка повинна бути сплачена протягом 2014-2018 роки.

З розшифровки банківської виписки ДП "Енергоринок" по рахунку №1 за період з 30.09.2013 по 01.12.2015 вбачається, що відповідач здійснював останні перерахування чергового платежу 3 % річних та пені - 26.12.2014.

Тобто, починаючи з січня 2015 року боржник порушив свої зобов'язання за договором реструктуризації, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за договором реструктуризації з погашення 3 % річних у розмірі 85 804,92 грн. (9 533, 88 грн. * 9 місяців з 01.01.2015 по 30.09.2015) та з погашення пені - 285 243, 48 грн. (31 693, 72 грн. * 9 місяців з 01.01.2015 по 30.09.2015), а всього - 371 048, 40 грн.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується порушення відповідачем зобов'язань за договором реструктуризації в частині оплати 3 % річних та пені за період з 01.01.2015 по 30.09.2015.

Відповідач не надав суду доказів сплати вказаних коштів на цей період у розмірі 371 048, 40 грн., які зобов'язувався сплачувати не пізніше останнього числа місяця, в якому він підлягає перерахуванню згідно графіку наведеному в п. 2.7 договору реструктуризації.

Доказів погашення заборгованості заявленої до стягнення відповідач суду не надав, тому позовні вимоги судом визнані доведеними документально та обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, сертифікатом Торгово-промислової палати України № 3363 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 23.02.2015 № 828/05-4 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, протиправні дії третіх осіб, захоплення 21.01.2015 підприємства (адміністративна будівля за адресою: м. Сімферополь, вул. Гаспринського, буд. 9, всі структурні підрозділи) та його майна групою озброєних осіб на території Автономної Республіки Крим, - Публічному акціонерному товариству "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" щодо зобов'язання за договором № 65Р/02 від 30.09.2013 про реструктуризацію заборгованості, що виникла на підставі договору купівлі-продажу електроенергії від 02.06.2008 №14/212/4726/01, які унеможливили його виконання в зазначений термін: період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання: з 21 січня 2015 року, дата закінчення: тривають, дату встановити неможливо.

Відповідно до п. 4.1. договору сторони узгодили, що у випадку виникнення обставин непереборної сили, що унеможливлюють виконання сторонами своїх зобов'язань, сторони звільняються від виконання своїх зобов'язань на час дії зазначених обставин.

Сторони погодили, що непереборною силою визначаються наступні події: війна і військові дії, повстання, мобілізація, блокада, епідемії, пожежа, вибухи, аварії на транспорті і стихійні лиха, акти органів влади, що мають вплив на виконання зобов'язань сторін і всі інші подібні події й обставини.

Відповідно до Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" завданнями торгово-промислових палат є, зокрема, подання практичної допомоги підприємцям у проведенні торговельно-економічних операцій на внутрішньому та зовнішньому ринках.

Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб; засвідчує форс-мажорні обставини відповідно до умов договорів за зверненнями суб'єктів господарської діяльності, що здійснюють будівництво житла (замовників, забудовників), згідно ч. 3 ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні".

Крім того, Торгово-промислова палата здійснює виконання інших завдань, передбачених її статутом (ч.2 ст. 3 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні").

Відповідно до положень ст. 14-1 ЗУ "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Таким чином, сертифікат № 3363 від 23.02.2015 виданий Торгово-промисловою палатою України є належним доказом, що засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), однак зазначений доказ оцінюється судом в сукупності з іншими доказами та обставинами по справі.

Згідно з п. 4.3 договору сторона, для якої склалася неможливість виконання зобов'язань за цим договором при умовах, передбачених у п. 4.1, 4.2 даного договору, зобов'язана в термін не більше п'яти календарних днів письмово сповістити про це іншу сторону та направити належний доказ існування обставин непереборної сили.

Відповідно до п. 4.4. договору настання обставин непереборної сили підтверджується уповноваженими органами відповідно до законодавства України. Належним доказом існування обставин непереборної сили є довідка Торгово-промислової палати України.

Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення, чи не надання належного доказу однією із сторін про неможливість виконання прийнятих за даним договором зобов'язань, позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов'язань (п. 4.5 договору).

З матеріалів справи вбачається, що на претензію від 08.04.2015 №01/29-4379, відповідач повідомив позивача про настання форс-мажорних обставин, які унеможливлюють з 21.01.2015 виконання зобов'язань за договором реструктуризації на підтвердження чого надав сертифікат ТПП України №3363 від 23.02.2015, про що свідчить лист від 30.04.2015 № 00041, який долучений до матеріалів справи.

Таким чином, повідомлення відповідачем позивача про виникнення обставин непереборної сили було здійснено з порушенням терміну, встановленого в п. 4.3 договору.

В даному випадку доведення факту настання обставин непереборної сили не є достатніми для звільнення від виконання зобов'язання на час дії цих обставин, оскільки необхідно підтвердити їх здатність впливати на реальну можливість виконання зобов'язання.

Із сертифікату ТПП України №3363 від 23.02.2015 засвідчено форс-мажорні обставини по захопленню 21.01.2015 підприємства (адміністративної будівлі за адресою: м. Сімферополь, вул. Гаспринського, 9) та його майна групою озброєних осіб на території АРК. Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (наданий позивачем до матеріалів справи) за адресою: АРК, м. Сімферополь, вул.. Гаспринського, 9 розрахований відокремлений підрозділ ПАТ "ДТЕК Крименерго" - філія ПАТ "ДТЕК Крименерго" (код 39228645), а юридична особа - ПАТ "ДТЕК Крименерго", з якою укладений договір реструктуризації, знаходить за адресою: м. Київ, вул. Льва Толстого, 57 (державна реєстрація змін до установчих документів в частині зміни місцезнаходження відповідача проведено 23.05.2014).

Відповідно до положень ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій (ч. 1 ст.95 ЦК України). Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями (ч.1 ст. 96 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГПК України та ч. 1 ст. 617 ЦК України сторона звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, а не від обов'язку його виконання, при тому, що позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за договором реструктуризації, а не штрафних санкцій, нарахованих за невиконання цього зобов'язання.

Статтею 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою територією України.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону визначено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Закон "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" набрав чинності 15.04.14р.

Офіційно окупація АР Крим підтверджена Україною 15 квітня 2014 року, тобто з дати набрання чинності Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", однак порушення позивачем умов договору №14/212/4726/01 від 02.06.2008 відбулися значно раніше, про що свідчить договір про реструктуризацію №65Р/02 від 30.09.2013.

Заборгованість виникла за актом купівлі-продажу електроенергії від 31.12.2012 складеним до договору №14/212/4726/01 від 02.06.2008.

За договором про реструктуризацію №65Р/02 від 30.09.2013 заборгованість виникла за електроенергію, придбану в грудні 2012 року 3% річних включені в реструктуризовану заборгованість, були нараховані за період з 15.01.2013 до 01.10.2013, пеня нарахована в 2013 році.

Виходячи з аналізу статті 263 ЦК України, статті 218 ГК України та умов договору, колегія приходить до висновку про те, що звільнення сторони від відповідальності у разі настання обставин непереборної сили (форс-мажору) відбувається за умови якщо дані обставини безпосередньо вплинули на своєчасне виконання договірних зобов'язань.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо впливу обставин непереборної сили має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов'язання.

Сертифікат ТПП, на який посилається апелянт, підтверджує форс-мажорні обставини, а саме захоплення групою озброєних людей приміщення та майна Філії "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" 21.01.2015 та всіх структурних підрозділів ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" усунення адміністрації Філії була в примусовому порядку від виконання своїх обов'язків, повідомлення відповідачу про передачу майна ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" у господарське відання Державного унітарного підприємства республіки Крим "КРИМЕНЕРГО", однак не свідчить про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за договором купівлі електроенергії та договором про реструктуризацію і не є обставинами непереборної сили (форс-мажору).

Можливі збитки відповідача внаслідок ситуації, що склалась в АР Крим, не мають ознаки надзвичайності чи невідворотності для виконання обов'язку по зазначених договорах.

Вступаючи у договірні відносини, юридична особа несе відповідні комерційні ризики пов'язані із своєю господарською діяльністю. Місцезнаходженням відповідача - є місто Київ.

Таким чином, апелянтом не доведено неможливість виконання оплати чергових платежів за договором реструктуризації, відсутність доступу до рахунків, в тому числі і до тих, на які надходять кошти від здійснення основних видів діяльності, відсутність інших рахунків та коштів на них.

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стосовно доводів, викладених в апеляційній скарзі, слід зазначити наступне, що відповідачем порушено умови договору реструктуризації в частині дотримання строків повідомлення ДП «Енергоринок» про існування обставин непереборної сили, у зв'язку з чим умови договору позбавляють його права посилатися на такі обставини, як на підставу звільнення від виконання зобов'язань за договором реструктуризації

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, розміщеному на сайті Міністерства юстиції України, за адресою: Автономна Республіка Крим, місто Сімферополь, вулиця Гаспринського, 9 розташований відокремлений підрозділ ПАТ «ДТЕК Крименерго», а саме філія «ДТЕК Крименерго» (). Саме ж ПАТ «ДТЕК «Крименерго» () знаходиться за адресою: 01032, м. Київ, вул. Льва Толстого, 57.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи та здійснення управління і обліку.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном.

Згідно частин 1, 3 ст. 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами.

Враховуючи те, що договір про реструктуризацію заборгованості від 30.09.2013 № 65Р/02 укладено між ДП «Енергоринок» та юридичною особою ПАТ «ДТЕК Крименерго», а обставини форс-мажору мали місце на території місцезнаходження філії відповідача, то ПАТ «ДТЕК «Крименерго» як юридична особа - відповідач у даній справі, не позбавлене можливості здійснювати господарську діяльність за видами, визначеними у Реєстрі, укладати угоди, здійснювати розрахунки та виконувати зобов'язання за раніше укладеними договорами.

Таким чином, твердження відповідача щодо неможливості здійснення ним господарської діяльності, в т.ч. виконання умов договорів в частині оплати належних до сплати грошових коштів, відсутність доступу до банківських рахунків юридичної особи тощо, не знаходить свого аргументованого підтвердження та не доведено належними та допустимими доказами у відповідності до вимог ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відсутній прямий причинно-наслідковий зв'язок між настанням обставин непереборної сили, зазначених у Сертифікаті ТПП України № 3363, із неможливістю ПАТ «ДТЕК «Крименерго» виконати зобов'язання по оплаті за договором реструктуризації саме через цю обставину.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 10.06.2015 у справі № 3-216гс15 для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання згідно зі статтями 617 Цивільного кодексу України, 218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, повинна довести: наявність обставин непереборної сили; їх надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; причинний зв'язок між цими обставинами і понесеними збитками.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України у випадку порушення зобов'язання, виконання якого виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, сторона звільняється саме від відповідальності за порушення зобов'язання, а не від обов'язку його виконання. Враховуючи те, що предметом позовних вимог у даній справі є стягнення грошових зобов'язань за договором реструктуризації, а не штрафних санкцій, нарахованих за його невиконання, підстави для звільнення Відповідача від виконання грошових зобов'язань за договором відсутні.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м. Києва обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже підстав для його скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Крименерго" на рішення Господарського суду м. Києва від 27.01.2016р. у справі № 910/29339/15 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду м. Києва від 27.01.2016р. у справі № 910/29339/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/29339/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Б.В. Отрюх

Ю.Б. Михальська