ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.03.2016 р. Справа№ 914/832/16

Суддя Н.Мороз,

Розглянувши матеріали позовної заяви: ОСОБА_1, м.Івано-Франківськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Комфортбуд-2», м. Львів

про визнання незаконними загальних зборів учасників ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-2» від 26.02.2016р., визнання недійсним рішення та протоколу загальних зборів учасників ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-2» від 26.02.2016р., зобов'язання Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції до вчинення дій.

Встановив:

Позовну заяву подано ОСОБА_1, м. Івано-Франківськ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Комфортбуд-2», м. Львів про визнання незаконними загальних зборів учасників ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-2» від 26.02.2016р., визнання недійсним рішення та протоколу загальних зборів учасників ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-2» від 26.02.2016р., зобов'язання Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції до вчинення дій.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність її повернення, з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) передбачено, у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу IV Господарського процесуального кодексу України», якщо у позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру, а саме:

- визнання незаконними загальних зборів учасників ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-2» від 26.02.2016р.;

- визнання недійсним рішення та протоколу загальних зборів учасників ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-2» від 26.02.2016р.;

- зобов'язання Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції до вчинення дій.

Всупереч зазначеному, суду не надано належних доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, оскільки до позовної заяви позивачем додано лише квитанцію №0.0.525851172.1 від 23.03.2016р. про сплату судового збору у розмірі 1378,00грн., тобто за одну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У відповідності до ст.57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема до заяви про визнання акта недійсним додається також копія оспорюваного акта або засвідчений витяг з нього. Однак, позивачем не додано оспорюваного протоколу загальних зборів учасників ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-2» від 26.02.2016р., що відповідно до п.3 ст. 63 ГПК України є підставою для повернення позовної заяви (до позовної заяви не подано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини). При цьому, клопотання про витребування вищезазначеного документу, позивачем не заявлено.

У відповідності до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.21 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. При цьому, позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Суд звертає увагу позивача, що відповідачем у справі є особа, якій пред'являється позовна вимога. При цьому, на особу, яка подає позов або в інтересах, якої подано позов, яка звертається до суду за захистом свого порушено або оспорюваного права покладається обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, та надати належні та допустимі докази і підтвердження порушення своїх прав та інтересів.

Відповідно до п. 4. ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Під позовною вимогою розуміється конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка випливає зі спірного матеріально-правового відношення і з приводу якого господарський суд приймає рішення по справі, яка являє собою предмет позову.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Таким чином, законодавством передбачено, якщо позов подано до конкретного відповідача то позовна вимога повинна заявлятись до останнього, ця вимога повинна ґрунтуватись фактичних обставинах по справі, випливати з конкретного спірного правовідношення та вказувати на порушення відповідачем прав позивача.

Всупереч законодавчим вимогам та нормам процесуального законодавства, позивачем заявлено вимогу до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

При цьому, зі змісту позовної заяви та долучених документів не вбачається обставин, на яких ґрунтується дана вимога до третьої особи - Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, не вказано, як саме третя особа порушує права позивача, не зазначено доказів, що підтверджують порушення прав позивача.

Згідно п. 4. ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У відповідності до ст. 33 та ч.2 ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, до обставин, на яких позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, відносяться обставини, які становлять предмет доказування у справі. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача, а також факт приводу для позову, який являє собою обставини, що підтверджують право на звернення до суду, тобто факти порушення суб'єктивного права та охоронюваного законом інтересу позивача. Посилання на закон являє собою юридичні підстави позову. У позовній заяві повинні бути викладені норми матеріального права, які регулюють спірні матеріально-правові відносини та порушені відповідачем.

Всупереч зазначеному, позивачем в поданій позовній заяві, не обґрунтовано обставини на підставі яких позивачем заявлена вимога до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Крім того, позивачем не подано жодних доказів в підтвердження обставин, викладених у позовній заяві та в обгрунтування завленої позивачем вимоги, що в свою чергу також є підставою для повернення позовної заяви.

Пунктом 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, недодержання вимог ст. 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені ст. 63 ГПК.

Відповідно до п.3 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що згідно ч.1 п. 2 ст.57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст.56 ГПК України (зі змінами, внесеними Законом України № 5288-VI від 18.09.2012р.) позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення. У разі, коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії самої позовної заяви, але відсутні докази надсилання йому копій всіх доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Суд додатково зазначає, відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. При цьому питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Керуючись ст.ст. 21, 54, 56, 57, п. 3, 4, 6 ст. 63, ст.86 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовний матеріал на 23 арк. повернути позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного правопорушення.

Суддя Мороз Н.В.