ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2016 р. Справа № 914/3255/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Гриців В.М.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 від 24.02.16

на ухвалу господарського суду Львівської області від 16.02.16

у справі № 914/3255/14

за позовом: КП "Дрогобицький Ринок", м. Дрогобич

до відповідача: ФОП ОСОБА_2, м. Дрогобич

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Дрогобицька міська рада Львівської області, м. Дрогобич

про: розірвання договору оренди, виселення та стягнення заборгованості

за скаргою: ФОП ОСОБА_2 на дії та рішення Відділу ДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції

Представники учасників судового процесу не з'явилися;

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 914/3255/14 розподілено до розгляду судді - доповідачу Кордюк Г.Т. Введено до складу судової колегії суддів Гриців В.М. та Якімець Г.Г.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 03.03.16 скаржнику поновлено строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 17.03.16.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 17.03.16 продовжено строк розгляду апеляційної скарги, розгляд справи відкладено на 24.03.16.

Ухвалою Львівського апеляційного госпоадсрького суду від 24.03.16 розгляд справи відкладено на 31.03.16 з підстав, викладених в ухвалі суду.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.02.16 у справі №914/3255/14 (Яворський Б.І.) відмовлено ФОП ОСОБА_2 у задоволенні скарг від 30.07.2015р., 31.07.2015р. та 07.09.2015р. на дії та постанови державного виконавця у виконавчому провадженні ВП №47118613 по справі №914/3255/14.

При цьому місцевий господарський суд виходив з того, що у даному випадку відсутні підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов державного виконавця, оскільки матеріалами справи не підтверджуються доводи скаржника, а державним виконавцем не допущено порушень під час проведення виконавчого провадження та винесення постанов.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду ФОП ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.02.16 у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким скарги на дії та постанови державного виконавця у виконавчому провадженні ВП №47118613 по справі №914/3255/14 задоволити.

При цьому скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права.

Зокрема, як зазначає апелянт, державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження 02.04.15, якою було надано час боржнику для добровільного виконання рішення суду до 06.08.15. Разом з цим, скаржник вказує на те, що зазначену постанову нею отримано не було, що позбало боржника можливості виконати рішення суду в добровільному порядку.

Також, апелянт зазначає, що зважаючи на невчасне отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження в якій було встановлено строк на добровільне виконання рішення суду, державний виконавець, відповідно до ст.35 ЗУ «Про виконавче провадження», мав відкласти виконавчі дії та поновити скаржнику строк для добровільного виконання рішення суду, проте ним цього зроблено не було.

Крім того, на думку скаржника, зважаючи на зміну способу виконання рішення суду, та виконання рішення суду у спосіб передбачений ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.07.15, а саме шляхом виселення, державний виконавець мав встановити строк для добровільного виконання рішення суду терміном 15 днів, проте такого строку надано не було.

Окрім того, апелянт вказує на те, що державний виконавець не мав законних підстав для вчинення будь - яких дій на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 19.11.14, у спосіб визначений ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.07.15, оскільки така ухвала була оскаржена в апеляційному порядку.

Також, скаржник зазначає про невчасне отримання ним повідомлення державного виконавця від 21.07.15 про примусове виконання рішення суду у спосіб передбачений ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.07.15, а тому зважаючи на наведене, державний виконавець мав відкласти виконавчі дії.

Разом з цим, на думку апелянта, місцевим гсоподарськоим судом не було враховано наведені обставини, що стало підставою для необґрунтованої відмови у задоволенні скарг.

23 березня 2016 року до суду апеляційної інстанції від відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначено про обґрунтованість позиції місцевого господарського суду, викладеній в оскарженій ухвалі суду, а тому просить відмовити в задоволенні поданої скарги.

31 березня 2016 року від КП «Дрогобицький ринок» надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких стягувач вказує на те, що строк для добровільного виконання рішення суду згідно ч.2 ст.35 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлюється виключно у постанові про відкриття виконавчого провадження. В той час, як в межах виконавчого провадження №47118613, виселення боржника відбулося внаслідок зміни способу виконання рішення суду.

Ухвала суду від 08.07.15 про зміну способу виконання рішення суду набрала законної сили в день її винесення судом, а тому подання скаржником апеляційної скарги на відповідну ухвалу, не свідчить про незаконність дій державного виконавця. Крім того, як зазначає стягувач, Постановою ВГС України від 23.11.15 скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.08.15, а вищевказану ухвалу залишено без змін, що свідчить про відсутність правових підстав для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Сторони участі своїх уповноважених представників у судовому засіданні не забезпечили, причини неявки суду не повідомили.

Ухвалами суду від 17.03.16 та від 24.03.16, для надання скаржнику можливості забезпечити явку уповноваженого представника, розгляд апеляційної скарги відкладався, ухвали суду надсилалися судом апеляційної інстанції за адресою, зазначеною скаржником в апеляційній скарзі, що підтверджується реєстром рекомендованих відправлень.

У запереченнях на апеляційну скаргу поданих відділом державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції міститься клопотання про розгляд справи за відсутності їх уповноваженого представника.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для реалізації якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що у матеріалах справи наявні відомості та документи, необхідні для перегляду ухвали в апеляційному порядку та зважаючи на скорочений термін розгляду апеляційних скарг на ухвали місцевого суду, встановлений ст.102 ГПК України, розгляд справи неодноразово відкладався, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість закінчення розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, рішенням господарського суду Львівської області від 19.11.2014р. у справі №914/3255/14 (суддя Рим Т.Я.) стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь комунального підприємства "Дрогобицький Ринок" 893,44 грн. боргу; 4'263,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору; припинено провадження у справі в частині стягнення 250,00 грн. орендної плати; розірвано договір оренди від 02.01.2009 р. нежитлових приміщень, будинків та споруд, що був укладений між комунальним підприємством "Дрогобицький Ринок" та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2; зобов'язано фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 повернути комунальному підприємству "Дрогобицький Ринок" за актом приймання-передачі нежитлове приміщення загальною площею 16,6 м2, що знаходиться за адресою: місто Дрогобич, АДРЕСА_1.

На виконання рішення суду видано 12.03.15 наказ.

2 квітня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47118613 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області про зобов'язання фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 повернути комунальному підприємству "Дрогобицький Ринок" за актом приймання-передачі нежитлове приміщення загальною площею 16,6 м2, що знаходиться за адресою: місто Дрогобич, АДРЕСА_1, надано строк для добровільного виконання рішення боржнику до 06.04.2015р. (а.с.67).

З матеріалів справи вбачається, що зазначену постанову надіслано боржнику 03.04.2015р. та повернуто адресату, причина повернення: "за закінченням терміну зберігання" (а.с.68-69).

9 квітня 2014 року державним виконавцем, за участю понятих, складено акт про те, що при виході на місце здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 відмовилася від отримання постанови про відкриття виконавчого провадження та оголошення тексту постанови та покинула місце проведення виконавчих дій (а.с.70-71).

У зв'язку з наведеним, 09.04.2015р. державним виконавцем винесено постанову про привід боржника через органи внутрішніх справ у примусовому порядку, яка надіслана на адресу Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області. У зазначеній постанові вказано на необхідність забезпечення явки боржника через привід з 09:00 до 12:00 год. 15 ківтня 2015.

В матеріалах справи міститься рапорт Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області в якому зазначено про неможливість здійснення приводу боржника (а.с.74).

Враховуючи наведене, 30 квітня 2015 року державним виконавцем складено акт про те, що ФОП ОСОБА_2 не виконала рішення суду у справі №914/3255/14 (а.с.78).

Також, 30.04.15 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2 за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця без поважних причин.

Зазначена постанова надіслана боржнику 30.04.15 та отримана ОСОБА_2 26.05.15, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.79-81)

Крім того, 30.04.2015р. державним виконавцем винесено попередження ОСОБА_2 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.382 КК України, за умисне невиконання рішення суду або перешкоджання його виконанню та призначено новий термін виконання наказу - до 07.05.15 (а.с.82-83).

Проте, 07.05.15 державним виконавцем при виході за адресою: м. Дрогобич, АДРЕСА_1, з метою перевірки виконання рішення суду встановлено, що рішення суду боржником не виконано, нежитлове приміщення не повернуто, про що складено акт державного виконавця (а.с.84).

Відтак, 07.05.15 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2 за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця без поважних причин. Зазначена постанова надіслана боржнику 08.05.15 та повернута без вручення до виконавчої служби, причина повернення: "за закінченням терміну зберігання" (а.с.85-87).

В подальшому, 19.05.15 державним виконавцем при виході за адресою: м. Дрогобич, АДРЕСА_1, з метою перевірки виконання рішення суду встановлено, що рішення суду боржником (ФОП ОСОБА_2.) не виконано, нежитлове приміщення не повернуто, про що складено акт державного виконавця (а.с.88). Також, в матеріалах справи міститься подання державного виконавця від 29.05.2015р. вих. №Д4/1527 про звернення до Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 у зв'язку з невиконанням рішення суду та повідомлення про початок досудового розслідування за даним зверненням.

Зважаючи на наведене, у зв'язку з неможливістю виконання рішення суду, державним виконавцем на підставі п.11 ч.1 ст.49, ст.50 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання наказу від 12.03.2015р., у якій зазначено, що державним виконавцем вчинено всі дії відповідно до вимог ст.75, 89 ЗУ "Про виконавче провадження", однак без участі ОСОБА_2 виконати рішення суд неможливо (а.с.94).

Проте, 04.06.2015р. КП "Дрогобицький ринок" звернулося до начальника ВДВС Дрогобицького МУЮ зі заявою про скасування постанови державного виконавця від 29.05.2015р. та звернення до господарського суду зі заявою про зміну способу виконання рішення суду (а.с.95-97).

5 червня 2015 року начальником ВДВС Дрогобицького МУЮ винесено постанову про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.05.15 (а.с.98).

Також, 05.06.15, державний виконавець звернувся до Господарського суду Львівської області з поданням про зміну способу виконання рішення суду від 19.11.2014р. у справі №914/3255/14.

11 червня 2015 року державним виконавцем прийнято постанову про зупинення виконавчого провадження (а.с.99).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Львівської області від 08.07.2015р. у справі №914/3255/14р. змінено спосіб виконання рішення господарського суду Львівської області у справі № 914/3255/14 від 19.11.2014р. в частині зобов"язання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 повернути Комунальному підприємству "Дрогобицький Ринок" за актом приймання-передачі нежитлове приміщення загальною площею 16,6 м2, що знаходиться за адресою: місто Дрогобич, АДРЕСА_1 на повернення Комунальному підприємству "Дрогобицький Ринок" нежитлового приміщення загальною площею 16,6 м2, що знаходиться за адресою: місто Дрогобич, АДРЕСА_1 шляхом виселення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з нежитлового приміщення загальною площею 16,6 м2, що знаходиться за адресою: місто Дрогобич, АДРЕСА_1.

На підставі наведеного, 21.07.15 державним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження ВП №47118613 та постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ у виконавчому провадженні з метою охорони громадського порядку при виконанні рішення суду (а.с.109-110).

Листом №ДЧ/1851 від 21.07.15 (а.с.112) державний виконавець повідомив ОСОБА_2, що 27.07.2015р. о 10:00 год. буде відбуватися примусове виконання рішення суду та зобов'язав її бути присутньою при примусовому виконанні.

27 липня 2015 року державним виконавцем рішення суду виконано, виселено фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 з нежитлового приміщення загальною площею 16,6 м2, що знаходиться за адресою: місто Дрогобич, АДРЕСА_1, про що складено відповідний акт (а.с.113-115).

30 липня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №47118613. Зазначена постанова надіслана на адресу боржника (а.с.117-119).

Посилаючись на порушення державним виконавцем під час проведення виконавчих дій та винесення постанови норм законодавства боржником подано скарги на дії державного виконавця.

Оцінивши матеріали справи та докази що містяться в ній, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою стягувача протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст.27 Закону "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове його виконання. Тобто, державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення після спливу строку встановленого для добровільного виконання та ненадання повідомлення протягом трьох днів про його виконання.

Стосовно посилання скаржника про неодержання постанов державного виконавця та як наслідок неможливість боржником виконати рішення суду добровільно у визначений державним виконавцем строк суд апеляційної інстанції зазначає наступне:

Відповідно до ст. 31 Закону "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як зазначено вище, копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.04.15 (з терміном добровільного виконання до 06.04.2015р.) була надіслана боржнику (ОСОБА_2.) 03.04.15 супровідним листом №1042 від 02.04.15, проте повернута до ВДВС 30.04.15, причина повернення: "за закінченням терміну зберігання".

Крім того, у акті державного виконавця від 09.04.15 зазначено, що при виході за адресою: м. Дрогобич, АДРЕСА_1 "ІНФОРМАЦІЯ_1", що є місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2, з метою виконання рішення суду, для вручення постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2015р. боржник ОСОБА_2 відмовилася від отримання постанови про відкриття та оголошення її тексту та покинула дане приміщення у невідомому напрямку". Також в актах державного виконавця від 30.04.15, від 07.05.15, 19.05.15 зазначено, що боржником не виконано у добровільний термін рішення суду.

Таким чином, державним виконавцем вчинено всі необхідні дії щодо доведення до відома боржника змісту прийнятих ним документів, разом з цим в матеріалах справи відсутні докази які підтверджували вчинення боржником будь - яких дій щодо добровільного виконання рішення суду, а протилежні твердження апелянта спростовуються наведеним вище.

Посилання скаржника на необхідність відкладення виконавчих дій у зв'язку з несвоєчасним одержанням боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, спростовуються матеріалами справи. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст.35 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

З аналізу наведеної статті вбачається, що відкладення дій є правом, а не обов'язком державного виконавця, з врахування певних обставин справи. Таким чином у даному випадку у зв'язку з невідкладення виконавчих дій державним виконавцем не допущено жодного порушення норм чинного законодавста.

Також з матеріалів справи вбачається дотримання державним виконавцем порядку зупинення виконавчого провадження у зв'язку з поданням до суду заяви про зміну способу виконання рішення суду, оскільки відповідно до 38 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження може бути зупинено, зокрема у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Як зазначено вище, ухвалою господарського суду Львівської області від 08.07.15 у справі №914/3255/14 змінено спосіб виконання рішення господарського суду Львівської області у справі № 914/3255/14 від 19.11.14. Зважаючи на наведене, 21.07.15 державним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження ВП №47118613.

Доводи скаржника стосовно не зазначення у постанові про поновлення виконавчого провадження строку для добровільного виконання рішення суду шляхом виселення у строк передбачений ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження» спростовуються самими вимогами ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч.2 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Таким чином, з аналізу наведеної статті вбачається, що у державного виконавця відсутній обов'язок надання повторного терміну для виконання рішення суду у зв'язку зі зміною способу виконання рішення суду та винесення постанови про поновлення виконавчого провадження, оскільки у даному випадку не йдеться про відкриття нового виконавчого провадження.

В подальшому, а саме 27 липня 2015 року державним виконавцем рішення суду виконано, виселено фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 з нежитлового приміщення загальною площею 16,6 м2, що знаходиться за адресою: місто Дрогобич, АДРЕСА_1, про що складено відповідний акт (а.с.113-115), у зв'язку з чим 30 липня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №47118613.

Стосовно посилання апелянта на те, що державний виконавець не міг вчиняти виконавчі дії 27.07.15, оскільки ухвала господарського суду Львівської області від 08.07.15 (про зміну способу виконання рішення суду) була оскаржена боржником в апеляційному порядку, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.12 «Про судове рішення» ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема, частинами п'ятою та шостою статті 122-11 ГПК).

Таким чином у державного виконавця були законні підстави для поновлення виконавчого провадження та продовження виконавчих дій.

Крім того, варто зазначити, що постановою Вищого господарського суду від 07.12.15 залишено в силі ухвалу господарського суду Львівської області від 08.07.15 у справі №914/3255/14.

А відтак, посилання скаржника на зазначену обставину правомірно відхилено місцевим господарським судом.

Зважаючи на все вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно того, що державним виконавцем вжито всіх необхідних заходів для виконання рішення суду та дотримано при цьому вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов державного виконавця.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.43 ГПК України відповідно господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки, обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, не підтверджені належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів апеляційної інстанції не знайшла підстав для її задоволення та скасування ухвали Господарського суду Львівської області від 16.02.16 у даній справі.

Судові витрати покласти на скаржника відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.02.16 у справі №914/3255/14 залишити без змін, апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в порядку і строки встановлені ст.ст.109,110 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.04.16

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Якімець Г.Г.