ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" березня 2016 р. Справа № 903/457/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Галичина-Табак"

до Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Волинської обласної ради

про визнання недійсним та скасування рішення №10 від 31.03.2015 року

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: н/з

від відповідача-1: ОСОБА_1, дов.№12 від 28.03.2016 року

3-я особа: н/з

Права та обов 'язки учаснику судового процесу роз 'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

Суть: Позивач ТзОВ «Галична-Табак» звернувся з позовом в якому просить визнати недійсним та скасувати рішення адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольне комітету України №10 від 31.03.2015 року.

Обгрунтовуючи позов вказує, що при прийнятті спірного рішення було неповно зясовано всі обставини по справі, викладені в ньому висновки не відповідають дійсності, є недоведеними, порушено норми процесуального та матеріального права.

В додатковому поясненні №2/9-1 від 30.06.2015 року зазначив, що ст.30 ЗУ «Про захист від недобросовісної конкуренції» не передбачено прийняття рішення про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції; чинним законодавством не передбачено отримання дозволу на право використання місцевої символіки; при прийнятті рішення відповідач не врахував положення ст.4 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», відповідачем в рішенні не встановлено та не зазначено, які саме правами поведінки, що є звичаєм, порушено позивачем, не наведено зміст цих правил, тощо.

Зазначив, що свідоцтво на знак для товарів і послуг №194394 від 10.12.2014 року та патент №28729 від 12.01.2015 року на промисловий зразок Етикетку словесна частина якого містить «ОСОБА_2 Вірність традиціям» видані Державною службою інтелектуальної власності є діючими та не скасованими, в судовому порядку не оскаржувались.

Рішенням господарського суду від 30.06.2015 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 року, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Галичина-Табак" до Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.03.2016 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Галичина-Табак" задоволено. Рішення господарського суду Волинської області від 30.06.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 у справі № 903/457/15 скасовано. Справу №903/457/15 передано на новий розгляд до господарського суду Волинської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Костюк С.В.

Як зазначено в Постанові касаційної інстанції, суди попередніх інстанцій не надали правового значення тій обставині, що відповідач, стверджуючи про те, що недобросовісність конкурентних дій субєкта господарювання, позивача, полягала в їх суперечності торговим та іншим чесним звичаям, мав встановити та зазначити у своєму рішенні, які саме правила поведінки, що є звичаєм, були порушені позивачем, навести зміст цих правил та послатись на докази, на підставі яких цей зміст було встановлено.

Судами також не враховано, що відповідно до ст. 3 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" відносини, повязані із захистом від недобросовісної конкуренції регулюються, зокрема, Законом України "Про захист економічної конкуренції", Законом України "Про Антимонопольний комітет України".

Згідно з вимогами ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд та встановлення обставин у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції відноситься до безпосередньої компетенції органів Антимонопольного комітету України.

Таким чином, встановивши, що неправомірність дій позивача полягає у порушенні чесного звичаю при виробництві та реалізації зображення герба ОСОБА_2 на етикетках продукції серії "Волинь", "ОСОБА_2 Вірність традиціям" та "ОСОБА_2 Полісся Вірність традиціям", під час перевірки правильності та повноти встановлених відповідачем фактичних обставин справи, суди попередніх інстанцій самі вдались до встановлення у справі наявності таких обставин, які не були встановлені та досліджені відповідачем.

Тому, порушивши та неправильно застосувавши норми процесуального та матеріального права, не з'ясувавши повно і всебічно обставин та не дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкових висновків та прийняли необґрунтовані рішення.

Ухвалою господарського суду від 12.03.2016 року розгляд справи було призначено на 29.03.2016 року, зобовязано сторони надати пояснення з врахуванням викладеного в Постанові Вищого господарського суду України від 01.03.2016 року.

На виконання вимог ухвали відповідачем та 3-ю особою надано суду пояснення.

28.03.2016 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання відкласти розгляд справи в звязку з неотриманням інформації на запити товариства від Антимонопольного комітету України та Торгово-промислової палати.

Також клопотання про відкладення розгляду справи надійшло від представника 3-ї особи Волинської обласної ради, яке обґрунтоване неможливістю взяти участь в судовому засіданні повноважним представником із-за участі в розгляді справи в апеляційному суді м.Києва за апеляційною скаргою Волинської обласної ради на рішення Соломянського районного суду м.Києва від 17.12.2015 року.

Враховуючи зазначені клопотання суд відкладає розгляд справи в межах строку встановленого ст.69 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 38,77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

Ухвалив

1.Відкласти розгляд справи на 12.04.2016 року на 11:00 год.

2. Зобовязати позивача надати пояснення з врахуванням викладеного в Постанові Вищого господарського суду України від 01.03.2016 року та в поясненнях відповідача та 3-ї особи, наданих на виконання ухвали суду від 12.03.2016 року.

Суддя С. В. Костюк