ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2016 р.Справа № 922/2524/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Фортуна Х", м. Харків
до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків
про визнання недійсним та скасування рішення
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 09.02.2016 року;

відповідача - ОСОБА_2, довіреність №7 від 11.03.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортуна Х" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про визнання недійсним та скасування п.п. 1, 3, 8, 11, 18, 20, 22, 24 рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.12.14 №254-р/к про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів у частині.

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.07.15 року позов задоволено повністю, визнано недійсним та скасовано рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №254-р/к від 25.12.14 у справі №1/01-226-14 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів у частині. Рішення обґрунтоване тим, що позивач не вчиняв антимонопольного правопорушення.

За результатом апеляційного перегляду справи Харківський апеляційний господарський суд, 12.11.15р. прийняв постанову, якою рішення скасував, в позові відмовив, посилаючись на наявність допущення позивачем порушення положень антимонопольного законодавства.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.12.15р. касаційну скаргу ТОВ "Фортуна Х" задоволено частково, рішення господарського суду Харківської області від 06.07.15 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.10.15 у справі №922/2524/15 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

12.01.16р. справу №922/2524/15 отримано господарським судом Харківської області.

На підставі протоколу автоматизованої системи документообігу суду від 13.01.16р. справу призначено для розгляду судді Шарко Л.В.

Ухвалою суду від 14.01.16р. призначено справу №922/2524/15 до розгляду у судовому засіданні.

В судовому засіданні 09.03.16р. оголошувалась перерва до 14:00 години до 11.03.2016 року.

Ухвалою суду від 09.03.16р. за клопотанням представника позивача продовжено строк розгляду справи №922/2524/15 по "28" березня 2016 р.

24.03.16р. представник позивача надав письмові заперечення на пояснення відповідача, в яких підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

24.03.16р. представник відповідача надав додаткові пояснення по справі в яких проти позову заперечує в повному обсязі.

В судовому засіданні оголошувались перерви з 24.03.16р. по 25.03.16р. та з 25.03.16р. по 28.03.16 року до 14:15 год.

25.03.16р. представник відповідача надав додаткові пояснення по справі які долучено судом до матеріалів справи.

28.03.16р. представник відповідача надав супровідний лист з документами для долучення до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 28.03.16р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.03.16р. проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення 25.12.2014 року прийнято рішення № 254-р/к у справі № 1/01-226-14, яким визнано, що:

- пунктом 1 резолютивної частини Рішення № 254-р/к, що товариство з обмеженою відповідальністю "Фортуна X", публічне акціонерне товариство "Укрнафта", товариство з обмеженою відповідальністю "Восток", фізична особа-підприємець ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Тополь", товариство з обмеженою відповідальністю "Ольга", схоже підвищивши роздрібні ціни на дизельне пальне за рахунок підвищення торговельної надбавки, вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною третьою статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального (або його аналогів) в межах частини міжнародної автомобільної дороги М-03 (Київ - Харків - Довжанський (Ростов-на-Дону)) (міжнародна категорія Е-40), що проходить в районі розміщення населених пунктів: м. Ізюм, с. Кам'янка Ізюмського району Харківської області, з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні, які призвели до обмеження конкуренції, за відсутності об'єктивних причин для вчинення таких дій;

- пунктом 8 резолютивної частини Рішення № 254-р/к, що товариство з обмеженою відповідальністю "Фортуна X", публічне акціонерне товариство "Укрнафта", товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал X" схоже підвищивши роздрібні ціни на дизельне пальне за рахунок підвищення торговельної надбавки, вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною третьою статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій па ринку роздрібної реалізації дизельного пального в межах частини регіональної автомобільної дороги Р-51 (Мерефа - Лозова - Павлоград), що проходить в районі розміщення населених пунктів: смт. Панютине, с. Катеринівка, м. Лозова Лозівського району Харківської області, з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні, які призвели до обмеження конкуренції, за відсутності об'єктивних причин для вчинення таких дій;

- пунктом 18 резолютивної частини Рішення № 254-р/к, що товариство з обмеженою відповідальністю "Фортуна Х", товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал Х", та публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" схоже підвищивши роздрібні ціни на дизельне пальне за рахунок підвищення торговельної надбавки, вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною третьою статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального в межах частини міжнародної автомобільної дороги М-03 (Київ Харків - Довжанський (Ростов-на-Дону)) (міжнародна категорія Е-40), що проходить в районі розміщення населених пунктів: м. Балаклія Балаклійського району Харківської області, з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні, які призвели до обмеження конкуренції, за відсутності обєктивних причин для вчинення таких дій;

- пунктом 22 резолютивної частини Рішення № 254-р/к, що товариство з обмеженою відповідальністю "Фортуна Х" і товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал Х" та схоже підвищивши роздрібні ціни на дизельне пальне за рахунок підвищення торговельної надбавки, вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною третьою статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення анти конкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального в межах м. Вовчанськ Вовчанського району Харківської області, з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні, які призвели до обмеження конкуренції, за відсутності обєктивних причин для вчинення таких дій.

Враховуючи наведене, на підставі абзацу другого частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, передбачені пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", та зазначені в пунктах 1, 8, 18, 22 резолютивної частини Рішення № 254-р/к, на ТОВ "Фортуна Х" пунктами 3, 11. 20. 24 резолютивної частини Рішення № 254-р/к накладено штраф у розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень.

Вищевказаним рішенням встановлено вчинення суб'єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, а саме зазначено про антиконкурентну узгоджену поведінку (схожі дії) суб'єктів господарювання на ринку роздрібної реалізації дизельного пального в межах:

- частини міжнародної автомобільної дороги М-03 (Київ - Харків - Довжанський (Ростов на - Дону)) (міжнародна категорія Е-40), що проходить в районі розміщення населених пунктів: м. Ізюм, с. Кам'янка Ізюмського району Харківської області з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні (далі - Територіальні межі № 1);

- частини регіональної автомобільної дороги Р-51 (Мерефа - Лозова - Павлоград), що проходить в районі розміщення населених пунктів: смт. Панютине, с. Катеринівка. м. Лозова Лозівського району Харківської області з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні (далі - Територіальні межі № 2);

- частини міжнародної автомобільної дороги М-03 (Київ Харків - Довжанський (Ростов-на-Дону)) (міжнародні категорія Е-40), що проходить в районі розміщення населених пунктів: м. Балаклія Балаклійського району Харківської області з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні (далі - Територіальні межі № 5);

- в межах м. Вовчанськ Вовчанського району Харківської області, з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні (далі - Територіальні межі № 6).

Аналізом цінової поведінки суб`єктів господарювання, зокрема позивача, у справі № 1/01-226-14 в Територіальних межах №№ 1, 2, 5, 6 відповідачем встановлено, що стрімке та схоже підвищення роздрібних цін реалізації дизельного пального розпочалося з 11.08.2014 року здебільшого за рахунок збільшення торговельних надбавок.

Як зазначає відповідач, аналізом цінової поведінки встановлено, що стрімке та схоже підвищення роздрібних цін на дизельне пальне розпочалось з 11.08.2014 року здебільшого за рахунок збільшення торговельних надбавок. З динаміки зміни розміру торговельних надбавок суб`єктів господарювання в зазначений період видно, що вони зазнали значного збільшення від 3 до 13 разів.

Зокрема, в Територіальних межах № 1 серед суб`єктів господарювання спостерігалася наступна динаміка підвищення вартості роздрібної реалізації 1 літру дизельного пального:

- ТОВ "Фортуна X" в період з 11.08.2014 року до 29.08.2014 року підвищено вартість роздрібної реалізації дизельного пального на 1,7 грн./літр або майже на 12% (з 14,6 грн./літр до 16,3 грн./літр). Торговельна надбавка у зазначений період зросла майже в 7 разів. При цьому облікова ціна дизельного пального, який реалізувався, суттєво збільшилась після 28.08.2014. До підвищення середній розмір облікової ціни дизельного пального складав 14,46 грн./літр.

- ПАТ "Укрнафта" в період з 11.08.2014 року до 29.08.2014 року підвищено вартість роздрібної реалізації дизельного пального на 1,7 грн./літр або майже на 12% (з 14,6 грн./літр до 16,3 грн./літр).

- ФОП ОСОБА_3 в період з 11.08.2014 року до 29.08.2014 року підвищено вартість роздрібної реалізації дизельного пального на 1,01 грн./літр або майже на 7% (з 14.44 грн./літр до 15,45 грн./літр).

- ТОВ "Ольга" в період з 11.08.2014 року до 29.08.2014 року підвищено вартість роздрібної реалізації дизельного пального на 1,4 грн./літр або майже на 10% (з 14,6 грн./літр до 16 грн./літр).

- ТОВ "Восток" в період з 11.08.2014 року до 29.08.2014 року підвищено вартість роздрібної реалізації дизельного пального на 1,2 грн./літр або на 8 % (з 14,69 грн./літр до 15,89 грн./літр).

- ТОВ ВКФ "Тополь" у період з 11.08.2014 року до 29.08.2014 року підвищено вартість роздрібної реалізації дизельного пального на 1,25 грн./літр або майже на 9% (з 14,55 грн./літр до 15,8 грн./літр).

В Територіальних межах № 2 серед суб`єктів господарювання спостерігалася наступна динаміка підвищення вартості роздрібної реалізації 1 літру дизельного пального: в період з 11 до 29 серпня 2014 року:

- ТОВ "Фортуна X" в період з 11.08.2014 року до 29.08.2014 року підвищено вартість роздрібної реалізації дизельного пального на 1,7 грн./літр або майже на 12% (з 14,6 грн./літр до 16,3 грн./літр). Торговельна надбавка в зазначений період зросла майже в 8 разів. При цьому облікова (закупівельна) ціна дизельного пального, яке реалізовувалось ТОВ "Фортуна X" до 11.08.2014 року, складала в середньому 14,46грн./літр, а з 12.08.2014 року до 29.08.2014 року знизилась і складала 14,41грн./літр.

- ПАТ "Укрнафта" в період з 11.08.2014 року до 29.08.2014 року підвищено вартість роздрібної реалізації дизельного пального на 1,7 грн./літр або майже на 12% (з 14,6 грн./літр до 16,3 грн./літр).

- ТОВ "Капітал X" в період з 11.08.2014 року до 29.08.2014 року підвищено вартість роздрібної реалізації дизельного пального на 1,7 грн./літр або майже на 12% (з 14,6 грн./літр до 16,3 грн./літр).

В Територіальних межах № 5 серед суб`єктів господарювання спостерігалася наступна динаміка підвищення вартості роздрібної реалізації 1 літру дизельного пального:

- ТОВ "Фортуна Х" в період з 12.08.2014 року до 30.08.2014 року підвищено вартість роздрібної реалізації дизельного пального на 1,3 грн./літр або майже на 9% (з 14,9 грн./літр до 16,3 грн./літр). Торговельна надбавка у зазначений період зросла майже в 3 рази. При цьому облікова ціна дизельного пального, який реалізувався, суттєво збільшилась після 28.08.2014 року. До підвищення середній розмір облікової ціни дизельного пального складав 14,46 грн./літр.

- ТОВ "Капітал Х" в період з 12.08.2014 року до 30.08.2014 року підвищено вартість роздрібної реалізації дизельного пального на 1,7 грн./літр або майже на 12% (з 14,6 грн./літр до 16,3 грн./літр).

- ПАТ "Укргазвидобування" в період з 12.08.2014 року до 30.08.2014 року підвищено вартість роздрібної реалізації дизельного пального на 1,75 грн./літр або на 12% (з 14,1 грн./літр до 15,85 грн./літр).

В Територіальних межах № 6 серед суб`єктів господарювання спостерігалася наступна динаміка підвищення вартості роздрібної реалізації 1 літру дизельного пального:

- ТОВ "Фортуна Х" в період з 12.08.2014 року до 29.08.2014 року підвищено вартість роздрібної реалізації дизельного пального на 1,7 грн./літр або майже на 12% (з 14,6 грн./літр до 16,3 грн./літр). Торговельна надбавка у зазначений період зросла майже в 13 разів. При цьому облікова ціна дизельного пального, який реалізувався до 11.08.2014 року, складала в середньому 14,45 грн./літр, з 12.08.2014 року до 28.08.2014 року зменшилася і складала 14,37 грн./літр.

- ТОВ "Капітал Х" в період з 12.08.2014 року до 29.08.2014 року підвищено вартість роздрібної реалізації дизельного пального на 1,7 грн./літр або майже на 12% (з 14,6 грн./літр до 16,3 грн./літр).

З метою визначення схожості у діях згаданих вище суб'єктів господарювання стосовно ціноутворення відповідачем проаналізовано наявність взаємозв'язку між даними щодо цін зазначених суб'єктів шляхом розрахунку коефіцієнту кореляції між рядами їх цін роздрібної реалізації дизельного пального, що встановлені в період, який досліджується. Коефіцієнти кореляції від 0,81 до 0,97 свідчать про тісну взаємозалежність цінових траєкторій зазначених суб'єктів господарювання та підтверджують схожість їх поведінки.

Також, під час аналізу ринку відповідачем встановлено, що при роздрібній реалізації дизельного пального суб`єкти господарювання застосовують різні методики вибуття запасів. Структура інших витрат також відрізняється у учасників ринку в залежності від наявності власних АЗС, нафтосховищ та транспорту.

За твердженням відповідача притягнуті до відповідальності підприємства станом на 11.08.2014 мали достатній ресурс дизельного пального, якого, виходячи із середніх обсягів реалізації до 11.08.2014 року, вистачило б на різний період часу (від 9 до 30 днів).

Відповідач наполягає на відсутності об'єктивних економічних причин, які могли б обумовити одночасне підвищення роздрібних цін на дизельне пальне у визначений період.

На думку відповідача, вищевказані особи "своїми діями спотворили цінове змагання один з одним, що призвело до обмеження можливості кожного із них встановити ціну нижче, ніж у конкурентів".

Позивач не погоджується з Рішенням № 254-р/к, вважає, що воно прийняте з неповним з'ясуванням обставин та є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Також позивач вважає, що відповідачем не спростовані докази, які надані позивачем до матеріалів справи про наявність об'єктивних економічних причин, які зумовили одночасне підвищення роздрібних цін на дизельне пальне у визначений період.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Відповідно до п. 11 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

Відповідно до п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про захист економічної конкуренції" узгодженими діями є укладення суб'єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об'єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб'єктів господарювання. Узгодженими діями є також створення суб'єкта господарювання, об'єднання, метою чи наслідком створення якого є координація конкурентної поведінки між суб'єктами господарювання, що створили зазначений суб'єкт господарювання, об'єднання, або між ними та новоствореним суб'єктом господарювання, або вступ до такого об'єднання. Особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями вважається також вчинення суб'єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності).

Вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом (ч. 4 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Відтак, вчинення суб'єктами господарювання узгоджених дій утворює самостійний склад порушення законодавства про захист економічної конкуренції і не залежить від того, чи займають відповідні суб'єкти господарювання чи один з них монопольне (домінуюче) становище на ринку.

Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що кваліфікація відповідачем дій (бездіяльності) позивача, як антиконкурентних узгоджених дій за п. 1 ст. 50 та ч. 3 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" потребувала від відповідача в результаті комплексного дослідження відповідного товарного ринку встановити та зазначити у Рішенні Антимонопольного комітету фактичні обставини, що мають свідчити про схожість згаданих дій (бездіяльності), їх узгодженість, наявність у цих дій (бездіяльності) антиконкурентного характеру та відсутність об'єктивних причин для вчинення цих дій (бездіяльності).

Водночас ознаки схожості в діях (бездіяльності) суб'єктів господарювання не є єдиним достатнім доказом наявності попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій). Антиконкурентна узгоджена поведінка підлягає встановленню та доведенню із наведенням наявних доказів у відповідному рішенні органу Антимонопольного комітету України, у тому числі й у випадку відсутності єдиного документа з цього приводу (угоди, рішення тощо) між учасниками змови. При цьому схожість має бути саме результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не проявом специфіки відповідного товарного ринку (яка зокрема, може полягати в односторонньому копіюванні суб'єктом господарювання поведінки свого конкурента).

У п. 8.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" зазначено, що з урахуванням приписів частини третьої статті 6 Закону № 2210 для кваліфікації дій (бездіяльності) суб'єктів господарювання на ринку товарів, як антиконкурентних узгоджених дій у вигляді схожих дій (бездіяльність) на ринку товару (і які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції) не вимагається обов'язкове встановлення та доведення факту чи фактів формального узгодження зазначених дій, в тому числі укладення відповідної угоди (угод). Це порушення установлюється за результатами такого аналізу органом Антимонопольного комітету України ситуації на ринку товару, який: свідчить про погодженість конкурентної поведінки суб'єктів господарювання; спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення зазначених дій.

Пов'язані з наведеним обставини з'ясовуються і доводяться відповідним органом Антимонопольного комітету України.

Пунктом 8.3 цієї ж постанови від 26.12.11р. передбачено, що ознаки схожості в діях (бездіяльності) суб'єктів господарювання не є єдиним достатнім доказом наявності попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій). Антиконкурентна узгоджена поведінка підлягає встановленню та доведенню із зазначенням відповідних доказів у рішенні органу Антимонопольного комітету України. При цьому схожість має бути саме результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не виявлятися у простому співпадінні дій суб'єктів господарювання, зумовленим специфікою відповідного товарного ринку.

Висновок же органу Антимонопольного комітету України щодо відсутності у суб'єкта господарювання об'єктивних причин для вчинення схожих дій (бездіяльності) має ґрунтуватися на результатах дослідження усієї сукупності факторів, що об'єктивно (незалежно від суб'єкта господарювання) впливають на його поведінку у спірних відносинах, а не бути наслідком обмеженого кола факторів (наприклад, тільки ціни придбання товару).

Крім того, оспорювані дії (бездіяльність) позивача повинні мати безпосередній негативний вплив на стан конкуренції на визначеному відповідачем ринку.

Як свідчать матеріали справи № 1/01-226-14 Харківським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України проведено дослідження ринків роздрібної реалізації нафтопродуктів в Харківській області на підставі подання першого відділу досліджень і розслідувань від 20.08.2014 року № 774 про ознаки вчинення ТОВ "Фортуна Х", ПАТ "Укрнафта", ТОВ "Капітал Х", ТОВ Ольга", ФОП ОСОБА_3, ПАТ "Укргазвидобування", ПП "Гарант", ТОВ "Восток", ТОВ "ВКФ "Тополь" антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення суб'єктами господарювання схожих дій на ринках роздрібної реалізації дизельного пального.

На підтвердження даного факту територіальне відділення Антимонопольного комітету України посилається на те, що у період з 11.08.2014 до 29.08.2014 року у відповідачів по справі № 1/01-226-14 спостерігалося зростання роздрібних цін на дизельне пальне у відсотковому вираженні в 4 територіальних межах ринку Харківської області, у той час як облікова (закупівельна ) ціна дизельного пального, яке реалізовувалось протягом серпня 2014 року не змінювалось та складала біля 14,46 грн./літр.

При цьому, територіальним відділенням в процесі розгляду спору не доведено відсутності у позивача об'єктивних причин щодо формування роздрібних цін в розмірі, встановленому в період, охоплений перевіркою.

Навпаки, як свідчать матеріали справи, надані до суду докази на підтвердження причин впливу на формування цін, що наявні в матеріалах справи свідчать про стрімке збільшення цін, як на зовнішньому так і на внутрішньому ринках, зміна цін постачальниками стала підставою для вимушеної необхідність підняття цін позивачем для здійснення витрат на закупівлю нафтопродуктів, що свідчить про наявність обєктивних причин у ТОВ "Фортуна Х" у період з 11.08.2014 року по 29.08.2014 року.

Слід зазначити, що саме орган Антимонопольного комітету України має довести безпідставність посилання заінтересованої особи на інші чинники, що можуть позначатися на поведінці суб'єкта господарювання (зокрема, на специфіку відповідного товарного ринку; тривалість та вартість зберігання товару; час та вартість доставки; витрати на реалізацію товару тощо). На відповідний орган покладається обов'язок не лише доведення однотипної і одночасної (синхронної) поведінки суб'єктів господарювання на ринку, а й установлення шляхом економічного аналізу ринку (в тому числі, за необхідності, шляхом залучення спеціалістів та експертів) відсутності інших, крім попередньої змови, чинників (пояснень) паралельної поведінки таких суб'єктів господарювання.

Згідно зі ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є:

- неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи;

- недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;

- невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи;

- порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Слід звернути увагу, що відповідачем не надано достатніх доказів, які б спростували наведені позивачем обєктивні причини стрімкого підвищення цін, тоді як саме вони мають бути спростовані Антимонопольним комітетом України.

Посилання відповідача на те, що обєктивних причин для підвищення цін не існувало спростовуються наданими позивачем доказами, зокрема актом № 00200 приймання - передачі нафтопродуктів до договору поставки нафтопродуктів № ДГ-00159 від 14.08.2014 року, згідно якого закупівельна ціна значно підвищилась (а.с. №106 том 2) у порівнянні із наданим позивачем актом №01/07 від 31.07.2014 року приймання-передачі нафтопродуктів до договору поставки нафтопродуктів №1760/2/2118 від 18.06.2014 року (а.с. № 104 том 2), що є доказом підвищення цін у даний період, тому суд не приймає доводи відповідача, які викладені у додаткових поясненнях, наданих до суду 25.03.2016 року (а.с. № 126 том 3), в яких відповідачем заперечується наявність обєктивних причин посиланнями на те, що облікова ціна на дизельне пальне у позивача залишалась незмінною, а підняття цін у позивача виникло лише за рахунок збільшення торгової надбавки.

Виходячи з вищевикладеного, відповідач не зміг спростувати надані позивачем докази наявності об'єктивних економічних причин, що є основним перепоном в доведенні існування самого правопорушення щодо вчинення позивачем антиконкурентних узгоджених дій.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, відповідач не в повній мірі виконав приписи постанови касаційного суду у справі № 922/2524/15 від 30.12 2015, зокрема:

- не було досліджено коефіцієнтів кореляції цінової поведінки учасників оскаржуваного рішення на ринку поза межами періоду, де Харківським обласним територіальним відділенням АМК України визнано порушення, чи зазнали ці коефіцієнти змін у оспорюваний період та яких саме, особливо після 29.08.2014;

- не надано до суду повного економічного аналізу ринку (в тому числі шляхом залучення відповідних спеціалістів, за необхідності) щодо наявності або відсутності об'єктивних чинників, які впливають на вартість товару протягом досліджуваного періоду.

Враховуючи викладене, Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України при прийнятті рішення № 254-р/к від 25.12.2014 у справі № 1/01-226-14 в частині пунктів 1, 3, 8, 11, 18, 20, 24 зазначеного рішення не повно з'ясувало обставини, які мають значення для справи, що є, відповідно до абзацу другого частини першої ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставою для визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України в цій частині.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторону, з вини якої спір був доведений до суду.

Зважаючи на те, що у період звернення позивача із позовом (станом на 20 квітня 2015 року), відповідач був звільнений від сплати судового збору відповідно до діючого законодавства, в такому випадку судовий збір з відповідача не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним та скасувати рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 254-р/к від 25.12.2014 року по справі № 1/01-226-14 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів у частині:

- пункту 1 резолютивної частини в частині визнання ТОВ "Фортуна Х" винним у вчиненні порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого ч.3 ст.6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального в межах частини міжнародної автомобільної дороги М-03 (Київ Харків - Довжанський (Ростов-на-Дону)) (міжнародна категорія Е-40), що проходить в районі розміщення населених пунктів: м. Ізюм, с. Кам'янка Ізюмського району Харківської області, з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні, яке призвело до обмеження конкуренції, за відсутності об'єктивних причин для вчинення таких дій;

- пункту 3 резолютивної частини, яким за порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення, на ТОВ "Фортуна Х" накладено штраф у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень;

- пункту 8 резолютивної частини в частині визнання ТОВ "Фортуна Х" винним у вчиненні порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого ч.3 ст.6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального в межах частини регіональної автомобільної дороги Р-51 (Мерефа-Лозова-Павлоград), що проходить в районі розміщення населених пунктів: смт. Панютине, с. Катеринівка, м. Лозова Лозівського району Харківської області, з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні, яке призвело до обмеження конкуренції, за відсутності об'єктивних причин для вчинення таких дій;

- пункту 11 резолютивної частини, яким за порушення, зазначене у пункті 8 резолютивної частини цього рішення, на ТОВ "Фортуна Х" накладено штраф у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень;

- пункту 18 резолютивної частини в частині визнання ТОВ "Фортуна Х" винним у вчиненні порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого ч.3 ст.6 п.1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального в межах частини міжнародної автомобільної дороги М-03 (Київ Харків - Довжанський (Ростов-на-Дону)) (міжнародна категорія Е-40), що проходить в районі розміщення населених пунктів: в межах м. Балаклія Балаклійського району Харківської області, з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні, яке призвело до обмеження конкуренції, за відсутності об'єктивних причин для вчинення таких дій;

- пункту 20 резолютивної частини, яким за порушення, зазначене у пункті 18 резолютивної частини цього рішення, на ТОВ "Фортуна Х" накладено штраф у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень;

- пункту 22 резолютивної частини в частині визнання ТОВ "Фортуна Х" винним у вчиненні порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого ч.3 ст.6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального в межах м. Вовчанськ Вовчанського району Харківської області з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні, яке призвело до обмеження конкуренції, за відсутності об'єктивних причин для вчинення таких дій;

- пункту 24 резолютивної частини, яким за порушення, зазначене у пункті 22 резолютивної частини цього рішення, на ТОВ "Фортуна Х" накладено штраф у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.04.2016 р.

Суддя ОСОБА_4