номер провадження справи 23/2/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

21.03.2016 Справа № 26/48/09

Господарський суд у складі судді Шевченко Тетяни Миколаївни, при секретарі Ракович С.І., за участю представників:

від кредитора УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя: ОСОБА_1, довіреність № 08/12 від 04.01.2016;

від кредитора ВАТ «Запоріжжяобленерго»: ОСОБА_2, довіреність № 40 від 31.12.2015;

від боржника: ОСОБА_3, довіреність № 10-ГП від 07.05.2016;

за участю представника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ Запорізькій області: ОСОБА_4, довіреність № 4117-4/11 від 02.06.2015;

за участю представника ГТУЮ у Запорізькій області: ОСОБА_5С, довіреність № 1318/257 від 18.01.2016;

від інших кредиторів та розпорядник майна арбітражний керуючий ОСОБА_6 не зявились;

розглянувши матеріали клопотання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, вих. № 1380-7-03/4 від 02.02.2016, про скасування заходів забезпечення позову, заявленого у справі № 26/48/09 про банкрутство ЗДП «Радіоприлад»,

Кредитори:

1. Відкрите акціонерне товариство Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14);

2. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі (69000, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 23 (69063, м. Запоріжжя, вул. Горького, 29);

3. Концерн Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул Гвардійський, 137);

4. Комунальне підприємство Водоканал (69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, 61);

5. Товариство з обмеженою відповідальністю Лауреола (69063, м. Запоріжжя, вул. Горького, 27/29 (69000, м. Запоріжжя, вул. Анголенко, 22);

6. Первинна профспілкова організація Запорізького державного підприємства Радіоприлад (69000, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 3);

7. Відкрите акціонерне товариство Укртелеком в особі Центру телекомунікаційних послуг м. Запоріжжя Запорізької філії ВАТ Укртелеком (69001, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 114; 69000, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 133);

8. Товариство з обмеженою відповідальністю Крісті АГ(69096, АДРЕСА_1; 69096, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 174-а);

9. Товариство з обмеженою відповідальністю ЮІС (69041, м. Запоріжжя, вул. Портова, 2);

10. Відкрите акціонерне товариство Страхова компанія Оранта Січ (69104, м. Запоріжжя, вул. Малиновського, 16; (69000, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 27/43);

11. Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізька міська енергетична компанія (69059, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, 15а);

12. Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя (69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 13а);

13. Товариство з обмеженою відповідальністю Пакіндустрія (69041, м. Запоріжжя, вул. Кремлівська, 20);

14. Фізична особа-підприємець ОСОБА_7 (69037, м. Запоріжжя, вул. Правди 20/5; 69000, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 39-а/319);

15. Публічне акціонерне товариство Банк Кіпру (03035, м. Київ, вул. Урицького, 45);

16. Державне агентство резерву України (01601, м. Київ, вул. Пушкінська, 28);

боржник - Запорізьке державне підприємство Радіоприлад (м. Запоріжжя, 69600, пр. Леніна, 3)

про визнання банкрутом,

розпорядник майна арбітражний керуючий ОСОБА_6,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.11.2013 скасовано ухвалу господарського суду Запорізької області від 03.10.2013 у справі № 26/48/09 про припинення провадження у справі, справу передано на розгляд до господарського суду Запорізької області на стадії розпорядження майном.

В порядку ст. 21 Господарського процесуального кодексу України справу № 26/48/09 передано на розгляд судді Шевченко Т.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.01.2014 справу № 26/48/09 прийнято до розгляду, присвоєно справі номер провадження 23/2/14, судове засідання призначено на 03.02.2014.

Ухвалою від 03.02.2014 зобовязано Державний концерн Укроборонпром розглянути проект мирової угоди, погоджений 27.03.2013 на зборах комітету кредиторів та надати суду, у термін до 30.03.2014р., рішення Концерну щодо погодження (або відмови в погодженні) мирової угоди по справі № 26/48/09 про банкрутство Запорізького державного підприємства Радіоприлад.

04.02.2016 (вх. № 09-06/2551) від Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (надалі виконавча служба) надійшло клопотання вих. № 1380-7-03/4 від 02.02.2016, в якому виконавча служба просить суд скасувати заходи забезпечення позову, а саме: заборону виконавчій службі накладати арешт будь-яким способом на грошові кошти боржника, що знаходяться на р/р 0754/643/840/979 в ЗОУ ВАТ „Державний ощадний банк України, м. Запоріжжя, МФО 313957, та заборону примусового списання коштів на підставі виконавчих документів, що видані судами із зазначеного розрахункового рахунку, викладені в ухвалі господарського суду Запорізької області від 26.10.2009 по справі №26/48/09.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.02.2016 клопотання виконавчої служби прийнято до розгляду та призначене судове засідання на 22.02.2016.

19.02.2016 від боржника до господарського суду Запорізької області надійшли заперечення на клопотання вих. № 131-407 від 19.02.2016. Зокрема, боржник вказує на те, що ЗДП „Радіоприлад віднесено до складу Державного концерну „Укроборонпром, на теперішній час має вагоме стратегічне значення як для економіки держави, так і для її обороноздатності. 08.07.2009 ухвалою господарського суду запорізької області порушено провадження у справі про банкрутство боржника. 28.07.2009 виконавчою службою було зупинено зведене виконавче провадження щодо боржника, у звязку із порушення провадження у справі про банкрутство підприємства. На протязі 2012-2014 підприємством самостійно була погашення заборгованість по заробітній платі. В рамках зведеного виконавчого провадження виконавчою службою було реалізовано частину майна боржника та погашено борги, більш ніж по 270 виконавчим листам. На сьогоднішній день підприємство активно приймає участь у ремонтах техніки Міністерства оборони України, виробництві нової бронетехніки, у т.ч. за державне замовлення. При цьому, ЗДП „Радіоприлад відповідно до постанови КМУ від 04.03.2015 за № 83, є стратегічним підприємством для економіки держави та віднесено до списку підприємств, що не підлягають приватизації. Задоволення клопотання виконавчої служби призведе до неможливості ведення оперативно-господарської діяльності підприємства, зупинить надходження грошових коштів на рахунки підприємства, що унеможливить подальше погашення вимог кредиторів підприємства, інших грошових зобовязань та, відповідно, погашення поточних виконавчих листів та судових наказів, отже, на думку боржника, призведе до повного зупинення підприємства. До того ж, працівники підприємства будуть позбавлені можливості своєчасно отримувати заробітну плату. Просить в задоволенні клопотання виконавчої служби відмовити.

22.02.2016 від розпорядника майна (за вх. № 09-06/4129) надійшли письмові заперечення на клопотання виконавчої служби за вих. № 02-01/02 від 22.02.2016. На його думку, клопотання виконавчої служби є незаконним та таким, що порушує права та законні інтереси боржника. Розпорядник майна посилається на п. 7 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.01.2016 № 01-16/131/19, в якому ВГСУ, аналізуючи практику застосування судами норм законодавства про виконавче провадження та норм трудового законодавства, дійшов висновку про те, що оскільки держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю, а оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби не мав законних підстав для накладання арешту на кошти, призначені для оплати праці працівників боржника. Також, розпорядник майна посилається на ст. 6 Закону України „Про виконавче провадження, згідно з якою державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Також, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, у першу чергу ст. 43 Конституції України. Частиною 6 статті 24 Закону України „Про оплату праці передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Просить відмовити у задоволенні клопотання виконавчої служби у повному обсязі.

В судовому засіданні 22.02.2016 представник боржника та трудового колективу ДП «Радіоприлад» пояснив, що розрахунковий рахунок, щодо якого виконавча служба просить зняти заборону, на даний час є єдиним рахунком, який обслуговує підприємство, як у сфері проведення розрахунків за господарськими операціями, так і в сфері сплати загальнообовязкових державних платежів (податків, зборів), а також проведення розрахунків по заробітній платі. Зняття заборони, застосованої ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.10.2009, призведе до арешту наявних на рахунку підприємства обігових коштів та позбавить підприємство можливості своєчасного проведення поточних платежів та розрахунків із наявною заборгованістю.

Також, в судовому засіданні 22.02.2016 представник боржника та трудового колективу і розпорядник майна вказали, що з моменту запровадження процедури банкрутства підприємства, боржником самостійно проведено погашення заборгованості по заробітній платі, проведено списання заборгованості перед УПФУ, ВАТ „Запоріжжяобленерего, Концерном „Міські теплові мережі. Самою виконавчою службою проведено опис частини майна боржника, та проведена його реалізація в рамках зведеного виконавчого провадження з метою примусового виконання виконавчих документів щодо боржника. Отже, чинне законодавство, у т.ч. Закон України „Про виконавче провадження, як спосіб примусового виконання судових рішень, передбачає не лише накладання арешту на грошові кошти, а й проведення опису, вилучення та продажу майна боржника.

Представник УПФУ в судовому засіданні 22.02.2016 вказала, що питання зняття заборони, застосованою ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.10.2009, залишає на розсуд суду.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.02.2016 розгляд клопотання виконавчої служби був відкладений на 21.03.2016.

До судового засідання, 21.03.2016 на адресу електронної пошти господарського суду Запорізької області за вх. № 06-04/492 від Державного концерну „Укроборонпром (надалі ДК „Укроборонпром) надійшли заперечення на клопотання виконавчої служби, вих. № UOP-3.01-2629 від 18.03.2016. ДК „Укроборонпром просить відмовити в задоволенні клопотання виконавчої служби з огляду на наступне: у клопотанні виконавча служба посилається на необхідність скасування зазначених в ухвалі господарського суду від 26.10.2009 заходів з підстав невжиття боржником дієвих заходів, направлених на погашення заборгованості по виконавчим листам. З такими висновками ДК „Укроборонпром не погоджується. оскільки на протязі 2012-2014 заборгованість із заробітної плати перед працівниками підприємства була повністю погашена. Саме за заявою боржника, ухвалою господарського суду в Запорізькій області від 05.04.2011 по справі № 26/48/09 зобов'язано органи Державної виконавчої служби з метою виконання виконавчих документів про стягнення на користь фізичних осіб заборгованості із виплати заробітній платі повторно звернути стягнення на окремо розташовану триповерхову будівлю літ. А-3, яка знаходиться на земельній ділянці, що перебуває у розпорядженні Запорізької міської ради, площею 1889,82 кв. м, кадастровий номер :03:022:0026, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Радгоспна, 38А, зазначена триповерхова будівля перебувала у повному господарському віданні ЗДП «Радіоприлад», адреса: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 3. Тільки завдяки діям боржника будівля була реалізована та за рахунок отриманих коштів погашено понад 270 виконавчих листів. При цьому підприємство було завантажене замовленнями, мало контракти на постачання продукції та освоювала нові види виробництва. За рахунок поворотної фінансової допомоги у розмірі 18,0 млн. грн, яка була надана боржнику ДК „Укроборонпром, були закриті виконавчі провадження стосовно заборгованості по заробітній платі, наявні у державного виконавця протягом 2009 - 2014 (близько 800 - 900 виконавчих проваджень). Вказане вище свідчить про те, що боржник вживав дієві заходи, спрямовані на погашення заборгованості по виконавчим листам. Боржник має можливість погасити заборгованість та відновити свою платоспроможність за рахунок ведення господарської діяльності. Задоволення клопотання виконавчої служби, на думку ДК „Укроборонпром, спричинить накладенню арештів на єдиний розрахунковий рахунок підприємства №0754/643/840/978 у ЗОУ ВАТ «Державний ощадний банк України», що в свою чергу, призведе до блокування роботи підприємства, неможливості ведення оперативно-господарської діяльності та спричинить неможливість виплати заробітної плати та інших грошових зобов'язань.

Також, до судового засідання від боржника надійшло клопотання вих. б/н від 21.03.2016, в якому він просить, на підставі ст. ст. 22, 38 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у виконавчої служби наступні докази:

- Довідку про боргові зобовязання підприємства за виконавчими листами, судовими наказами, їх кількість, в т.ч. перед фізичними особами (по заробітній платі) окремо на день порушення справи про банкрутство, а саме: на 08.07.2009 року;

- Довідку про виконані боргові зобовязання підприємства ( виконано або повернуто без виконання виконавчі листи, судові накази) за виконавчими листами, судовим наказами, їх кількість, в т.ч. перед фізичними особами (по заробітній платі) за період з 08.07.2009 по 02.02.2016;

- Довідку про заходи в рамках виконавчого провадження, які здійснювалися підприємством, в т.ч. заяви про реалізацію майна підприємства, готової продукції, тощо, за період з 08.07.2009 по 02.02.2016.

Представники присутніх кредиторів: УПФУ та ВАТ „Запоріжжяобленерго, представники виконавчої служби та ГТУЮ у Запорізькій області заперечили проти задоволення клопотання боржника про витребування доказів, вказуючи на те, що запитувана інформація наявна у самого боржника і він не позбавлений можливості самостійно подати відповідну інформацію, проте витання щодо задоволення вказаного клопотання залишають на розсуд суду.

Клопотання боржника приймається судом до розгляду, але не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 38 ГПК України, сторона або прокурор, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ.

Отже, суд не збирає докази замість сторони, суд лише допомагає стороні в отриманні цих доказів у разі, якщо сторона обґрунтовано доведе, що зверталася до установ та організацій та їй було відмовлено у наданні цієї інформації.

У поданому боржником клопотанні про витребування доказів взагалі не вказано про те, що боржник коли-небудь сам звертався до виконавчої служби з приводу отримання вказаної інформації, які заходи були вжиті боржником для надання йому вказаної інформації, не наведені докази того, що боржнику було відмовлено в наданні запитуваної інформації. Ні до свого клопотання, ні в судовому засіданні представником боржника не було надано доказів на підтвердження відмови виконавчою службою в наданні запитуваної інформації.

В судовому засіданні представник боржника пояснив, що не звертався до виконавчої служби з метою отримання необхідних довідок, задля отримання відомостей з матеріалами виконавчого провадження не знайомився.

Тобто, самим боржником не було вжито взагалі будь-яких заходів для отримання відомостей, вказаних в клопотанні.

Крім того, статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Запитувані боржником у клопотанні відомості стосуються безпосередньо самого боржника, і у нього, як сторони виконавчого провадження, має бути наявна вся інформація щодо кількості виконаних виконавчих листів, про заходи, вжиті ним самим задля виконання виконавчих листів.

З огляду на викладене, суд не вбачає за доцільне витребувати у виконавчої служби довідки, як просить у своєму клопотанні боржник.

Представники присутніх кредиторів: УПФУ та ВАТ „Запоріжжяобленерго, представник ГТУЮ у Запорізькій області в судовому засіданні 21.03.2016 підтримали клопотання виконавчої служби, просять його задовольнити з метою можливості погашення поточної заборгованості боржника.

Розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 21.03.2016 за результатами розгляду клопотання виконавчої служби прийнято ухвалу.

Розглянувши клопотання виконавчої служби та матеріали справи, заслухавши пояснення представників кредиторів: УПФУ та ВАТ „Запоріжжяобленерго, представників ГТУЮ у Запорізькій області та виконавчої служби, а також розпорядника майна (у судовому засіданні 22.02.2016) проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності, господарський суд Запорізької області вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Згідно з положеннями ст. 5 Закону про банкрутство (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваної ухвали), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до положень ст. 22 ГПК України, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом, мають право сторони у справі.

За приписами Закону про банкрутство, аналогічними правами користуються сторони у справі про банкрутство.

В ст. 1 Закону про банкрутство визначено, що сторонами у справі про банкрутство - є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Боржником під час розгляду справи у судовому засіданні 26.10.2009 надано клопотання стосовно того, щоб заборонити підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Запорізькій області накладати арешт будь-яким способом на р/р 0754/643/840/979 в ЗОУ ВАТ Державний ощадний банк України, м. Запоріжжя, МФО 313957, , який належить підприємству-боржнику та примусове списання коштів на підставі виконавчих документів, що видані судами із зазначено розрахункового рахунку.

Ухвалою господарського суду Запорізької області (суддя Юлдашев О.О.) від 26.10.2009 у справі № 26/48/09 було заборонено підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Запорізькій області накладати арешт будь-яким способом на р/р 0754/643/840/979 в ЗОУ ВАТ Державний ощадний банк України, м. Запоріжжя, МФО 313957, , який належить підприємству-боржнику, та примусове списання коштів на підставі виконавчих документів, що видані судами, із зазначено розрахункового рахунку.

Ухвала господарського суду Запорізької області від 26.10.2009 не була оскаржені ні учасниками справі про банкрутство № 26/48/09, ні самою виконавчою службою в апеляційному або касаційному порядку та набрала законної сили 26.10.2009.

Виконавча служба, посилаючись на положення ст. 68 ГПК України, просить скасувати зазначену заборону, вказуючи на неї як на захід забезпечення позову.

Питання забезпечення позову передбачені ст. ст. 66, 67 ГПК України.

Так, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду (ст. 66 ГПК України).

Позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. (ст. 67 ГПК України).

Однак, справа № 26/48/09 не є справою позовного провадження, це справа про банкрутство, яка порушена за заявою ініціюючого кредитора, згідно з положеннями Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (надалі Закон про банкрутство).

Тотожними заходам забезпечення позову, передбаченим ст. 67 ГПК України. в рамках Закону про банкрутство, є заходи забезпечення вимог кредиторів, передбачені ст. 12 Закону про банкрутство (в редакції на дату прийняття спірної ухвали).

Так, господарський суд має право за клопотанням сторін, учасників провадження у справі про банкрутство чи з своєю ініціативою вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити укладати без згоди арбітражного керуючого угоди, а також зобовязати боржника передати цінні папери, валютні цінності, інші цінності на зберігання третім особам, або вжити інших заходів для збереження майна, про що виноситься ухвала (ст. 12 Закону про банкрутство).

Ухвалою господарського суду Запорізької області (суддя Юлдашев О.О.) від 26.10.2009 у справі № 26/48/09 не було вжито ані заходів забезпечення позову в контексті приписів ст. ст. 66, 67 ГПК України, ані заходів забезпечення вимог кредиторів, в контексті приписів ст. 12 Закону про банкрутство.

З огляду на викладені обставини справи та норми чинного законодавства, клопотання про скасування заходів забезпечення позову з наведених виконавчою службою обґрунтувань, задоволенню не підлягає.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне звернути увагу учасників провадження у справи про банкрутство ДП «Радіоприлад» на наступне:

На даний час у справі № 26/48/09 триває судова процедура розпорядження майном.

Відповідно до положень п. 1 ст. 22 закону про банкрутство, під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів. Розпорядник майна - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду забезпечує здійснення процедури розпорядження майном.

Відповідно до положень п. 3 ст. 22 Закону про банкрутство розпорядник майна зобовязаний виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; аналізувати фінансово-господарську діяльність, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках та інш.

Суд зауважує, що заходи процедури банкрутства та положення Закону про банкрутство спрямовані, у першу чергу, на відновлення сталого фінансового становища боржника та ведення стабільної господарської діяльності.

Боржником супровідним листом вих. № 131-689 від 21.03.2016 була надана довідка вих. № 131 від 21.03.2016, яка свідчить про те, що єдиним розрахунковим рахунку підприємства на даний час є мультивалютний рахунок № 0754, відкритий 13.04.2009 в Філії ЗОУ АТ „Ощадбанк.

В судовому засіданні представники виконавчої служби та боржника підтвердили, що на даний час це єдиний рахунок, який обслуговує всі господарські операції підприємства боржника, у т.ч. виплату заробітної плати.

Фактично, виконавча служба намагається отримати через відповідний процесуальний документ господарського суду згоду на накладання арешту на грошові кошти боржника, що наявні на його розрахунковому рахунку.

Суд звертає увагу учасників процесу на те, що правовідносини щодо виплати заробітної плати, що складаються між підприємством-роботодавцем та працівником, за своєю правовою природою є такими, на які не поширюється дія мораторію у справі про банкрутство.

Така правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду України від 10.10.2012 року у справі №6-113цс12 та від 21.11.2012 року №6-143цс12.

Положеннями статті 97 Кодексу законів про працю України та статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, прагнучи накласти арешт на грошові кошти підприємства-боржника на розрахунковому рахунку, виконавча служба повинна враховувати конституційне право працівників підприємства-боржника на одержання заробітної плати за фактично відпрацьований ними час за рахунок власних коштів підприємства-роботодавця, які призначені для виплати основної заробітної плати працівникам, та не можуть бути джерелом погашення заборгованості за відкритими виконавчими провадженнями стосовно такого підприємства.

Суд зауважує, що з метою підвищення ефективності функціонування державних підприємств, які провадять господарську діяльність у сфері розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової і спеціальної техніки та боєприпасів і беруть участь у військово-технічному співробітництві з іноземними державами постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 за № 1221 був утворений Державний концерн „Укроборонпром з включенням до його складу державних підприємств згідно з додатком.

За кодом ЄДРПОУ № 14313317 до вказаного вище переліку підприємств увійшло і Запорізьке державне підприємство „Радіоприлад.

В умовах сучасної дійсності, а саме проведення Антитерористичної операції на сході України, господарська діяльність такого підприємства, як ЗДП „Радіоприлад, має вагоме істотне значення для всієї держави, її обороноздатності та забезпечення мирного існування.

Вказане підтверджується, зокрема, тим, що на даний час боржником укладено ряд договорів, а саме: № 301 від 08.07.2015, № 300 від 24.06.2015 з Державним підприємством „Миколаївський бронетанковий завод, № 302 від 22.07.2015 з Державним підприємством „Шепетівський ремонтний завод, № 310/17/304-юр від 29.09.2015 з Казенним підприємством „Науково виробничий комплекс „Іскра, № 2554-ХКБМ від 09.07.2015 та № 2561-ХКБМ від 16.07.2015 з Державним підприємством „Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О.Морозова на виготовлення та постачання обладнання військового призначення, копії яких залучені до матеріалів справи.

Також, 11.07.2015 між боржником (виконавцем) та Міністерством оборони України (замовником) укладено договір про закупівлю за державні кошти № 308/15/55, в рамках виконання якого відповідачем протягом 2015 року здійснює постачання замовнику електричної апаратури.

З огляду на вказане, очевидним є те, що здійснення арешту грошових коштів на рахунку боржника перешкоджатиме здійсненню ним розрахунків за господарськими операціями, унеможливить здійснення виплат заробітних плат, податків, зборів та інших обовязкових платежів.

Необхідність арешту грошових коштів на розрахунковому рахунку боржника виконавча служба обґрунтовує необхідністю проведення виконавчих дій та стягнення з боржника заборгованості за відкритими виконавчими провадженнями, з метою захисту інтересів стягувачів.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України „Про виконавче провадження.

Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Чинне законодавство України, у т.ч. Закон України „Про виконавче провадження надає виконавчій службі доволі широке коло повноваження для своєчасного та повного вчинення виконавчих дій з метою виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Так, законодавством передбачене добровільне виконання боржником виконавчих документів, виконання за рахунок майна боржника, іншим, передбаченим законом способом.

В судовому засіданні представники боржника та виконавчої служби пояснили, що після порушення провадження у справі про банкрутство боржника ним на протязі 2009-2014 років було самостійно погашено заборгованість по заробітній платі за виконавчими листами.

Крім того, з метою погашення заборгованості за виконавчими листами, було реалізоване майно боржника.

Вказані обставини підтвердила і виконавча служба в судових засіданнях.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

У суду не виникає сумніву щодо достовірності обставин виконання боржником виконавчих листів стосовно погашення заборгованості по заробітній платі, у т.ч. за рахунок часткової реалізації свого майна, та добровільності їх визнання сторонами.

Згідно до ст. 33 ГПК України, обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Виконавча служба не довела, що не має можливості вчинити виконавчі дії щодо виконання виконавчих документів відносно боржника без накладання арешту на грошові кошти підприємства (боржника), що знаходяться на його єдиному розрахунковому рахунку.

Суд наголошує, що відсутність заборони накладати арешт на розрахунковий рахунок боржника негативно вплине на діяльність ЗДП „Радіоприлад, утруднить проведення розрахунків підприємства по заробітній платі з працівниками, проведення поточних розрахунків, у т.ч. за договорами поставки та виготовлення продукції оборонно-стратегічного призначення.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. ст. 41, 22, 38, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, вих. № 1380-7-03/4 від 02.02.2016, про скасування заходів забезпечення позову, заявленого у справі № 26/48/09 про банкрутство ЗДП «Радіоприлад», - відмовити.

Копії ухвали надіслати: кредиторам, боржнику, розпоряднику майна ОСОБА_6, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ДП „Укроборонпром.

Суддя Т.М. Шевченко