ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Справа № 922/1766/14

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий (доповідач), судді Васищак І.М. і Палій В.В.

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ (далі - Компанія),

на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.12.2015 та

постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.01.2016

за заявою Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків (далі - Підприємство),

про відстрочку виконання рішення

зі справи № 922/1766/14

за позовом Компанії

до Підприємства

про стягнення коштів.

Судове засідання проведено за участю представників:

Компанії - Прокоф'євої Л.В.,

Підприємства - Закаблукова А.С.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.06.2015 позов задоволено частково: з Підприємства стягнуто: заборгованість у сумі 40 462 546,40 грн.; 232 287,34 грн. пені; "інфляційні витрати" у сумі 441 601,19 грн.; 857 441,89 грн. - 3 % річних; судовий збір у сумі 73 080 грн.; відмовлено у стягненні пені в сумі 2 090 586,08 грн.; відстрочено виконання рішення суду на шість місяців з 16.06.2015 до 16.12.2015.

Дане рішення сторонами не оскаржено.

09.12.2015 Підприємство звернулося до господарського суду Харківської області із заявою про відстрочку виконання рішення суду зі справи до 01.06.2016.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.12.2015 (суддя Лаврова Л.С.), залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 (колегія суддів у складі: суддя Істоміна О.А. - головуючий, Гребенюк Н.В., Слободін М.М.): заяву Підприємства про відстрочку виконання судового рішення задоволено частково; виконання рішення суду першої інстанції зі справи відстрочено на п'ять місяців до 01.05.2016.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Компанія просить скасувати оскаржувані ухвалу та постанову попередніх судових інстанцій з даної справи і відмовити у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду. Скаргу мотивовано порушенням господарськими судами у розгляді заяви норм матеріального і процесуального права.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з урахуванням такого.

Відповідно до частини першої статті 121 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

У підпункті 7.2 пункту 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Задовольняючи заяву про відстрочку виконання рішення, господарські суди виходили з того, що:

- Підприємство є соціально значущим комунальним підприємством, яке створено для задоволення потреб усіх груп споживачів та виконання послуг з централізованого теплопостачання та підігріву води для населення міста Харкова;

- на підприємстві відповідача наявна дуже складна економічна ситуація, яка виникла у зв'язку зі збитковістю послуг з теплопостачання;

- субвенції, які надаються державою, не мають постійного чинного правового механізму з компенсації витрат з різниці в тарифах на теплову енергію, тому виплата такої компенсації та строки виплати у повній мірі залежать від фінансування в даному бюджетному році у повному обсязі цих витрат згідно з витратами, передбаченими Закону України "Про державний бюджет", та від строку виконання виконавчими органами влади обов'язків з перерахування закладених витрат бюджету у вигляді субвенцій отримувачим;

- заборгованість населення за надані послуги з теплопостачання перед Підприємством складає 30 212 087,22 грн.; заборгованість підприємств та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, наявна в сумі 5 266 510,93 грн.;

- тяжкий фінансовий стан Підприємства підтверджується фінансовою звітністю, зокрема балансами та звітами про фінансові результати за півріччя 2015 року та 3 квартали 2015 року, звітами про витрати на виробництві та фінансові показники діяльності Підприємства від надання послуг теплопостачання за січень-червень 2015 року та за січень-вересень 2015 року, звітами про витрати на виробництві та фінансові показники діяльності Підприємства від надання послуг водопостачання та водовідведення за січень-червень 2015 року та за січень-вересень 2015 року, звітами з праці за січень-вересень 2015 року по кожному структурному підрозділу Підприємства;

- Підприємство є єдиним учасником (серед підприємств теплопостачання України) інвестиційного проекту, на підставі якого були надані кошти міжнародної фінансової допомоги для встановлення обладнання з виготовлення паливних брикетів та котлів для їх опалення і забезпечення тепловою енергією об'єктів комунальної власності; виходячи з цього за міжнародні кошти (фактично для Підприємства безкоштовно як експеримент) на Підприємстві встановлюється обладнання японської фірми ТОВ "Азука Грін Інвестмент Україна" на суму 12 мільйонів ЄВРО упродовж двох років, починаючи з 2014 року, що в подальшому дасть значну економію споживання газу, однак у разі блокування діяльності відповідача це може позначитися на реалізації інвестиційного проекту та виявитися у відмові в наданні подальшої міжнародної фінансової допомоги;

- діяльність Підприємства має велике практичне значення для держави, а зупинка його господарської діяльності завдасть державі значної шкоди.

За таких обставин попередні судові інстанції на підставі повного та всебічного дослідження доводів і заперечень сторін та з наведенням у оскаржуваних судових рішеннях належного обґрунтування, встановивши наявність у даному випадку виключних обставин, з якими закон пов'язує можливість відстрочення виконання рішення суду, у межах наданих їм повноважень дійшли правомірного висновку щодо наявності підстав для задоволення згаданої заяви Підприємства.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених у оскаржуваних судових рішеннях. При цьому в частині встановлення фактичних обставин та переоцінки наявних доказів касаційна скарга не відповідає вимогам статті 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Таким чином, оскаржувані ухвала місцевого та постанова апеляційного господарських судів зі справи відповідають встановленим ними фактичним обставинам, прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права та передбачені законом підстави для їх скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1117 - 11111, 11113, 121 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Харківської області від 21.12.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 зі справи № 922/1766/14 залишити без змін, а касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Васищак

Суддя В. Палій