донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

21.03.2016 справа №908/4293/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_1В ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача-1: від відповідача-2: від третьої особи:ОСОБА_5А довір. ОСОБА_6 довір. не прибув не прибув
розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від07 жовтня 2015р
у справі№ 908/4293/15 (суддя Кагітіна Л.П.)
за позовомСільськогосподарського виробничого кооперативу "Любимівський", с. Любимівка Запорізької області
до відповідача-1: до відповідача-2: за участю третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1:Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, м. Запоріжжя Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області, м. Гуляйполе Запорізької області Громадянина ОСОБА_7, с. Новоукраїнське Запорізької області
про визнання договорів оренди землі поновленими, зобов`язання відповідача-2 укласти з позивачем додаткові угоди до договорів оренди
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.10.2015р. по справі №908/4293/15 було:

- визнано поновленими договори оренди землі №№ 7, 8, 9, 10, 11, 12 від 04.03.2009 р., зареєстровані 14.07.2009 р., на той же самий строк і на тих же самих умовах, що передбачені договорами.

- зобовязано Головне управління Держземагентства у Запорізькій області вчинити дії щодо укладення з Сільськогосподарським виробничим кооперативом Любимівський відповідних додаткових угод до цих договорів;

- відмовлено в задоволенні позовних вимог до Гуляйпільської районної державної адміністрації.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Головне управління Держземагенства у Запорізькій області, м. Запоріжжя звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 07.10.2015р. по справі №908/4293/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято із невірним застосуванням положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Вважає, що орендар неналежно виконував свої обовязки за договором оренди землі, що свідчить про відсутність у орендаря переважного права на поновлення договору оренди землі. Зазначив, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, взяв на себе невластиві йому функції субєкта владних повноважень та порушив норми матеріального права, а саме ч.4 ст.122 Земельного кодексу України.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2016р. було залучено у справу третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 громадянина ОСОБА_7.

Позивач у судовому засіданні 21.03.2016р. заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідач-1 у судовому засіданні 21.03.2016р. заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідач-2 у судове засідання 21.03.2016р. не прибув, причини неявки не повідомив.

Третя особа у жодне судове засідання не прибула, причини неявки не повідомила.

Фіксування судового засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку, встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі розпорядження Голови Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області від 14.11.2008 р. № 429, між Гуляйпільською районною державною адміністрацією Запорізької області та Сільськогосподарським виробничим кооперативом Любимівський (далі орендар) було укладено шість ідентичних за своїми умовами договорів оренди землі №№ 7, 8, 9, 10, 11, 12 від 04.03.2009 р. (надалі Договори оренди землі), відповідно до яких орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області.

Відповідно до пункту 2 зазначених Договорів оренди землі об'єктами оренди за цим договорами виступають:

- за договором № 7 - земельна ділянка загальною площею 26,6234 га (сіножаті).

Нормативна грошова оцінка землі - 72651,69 грн. в цінах на 2009 рік;

- за договором № 8 - земельна ділянка загальною площею 27,0090 га (8,1786 га -

пасовища, 1,8357 га - болота низинні, 5,9737 га - сіножаті, 11,0210 га - солонці).

Нормативна грошова оцінка землі 39657,80 грн. в цінах на 2009 рік;

- за договором № 9 - земельна ділянка загальною площею 16,4572 га (сіножаті).

Нормативна грошова оцінка землі - 44909,49 грн. в цінах на 2009 рік;

- за договором № 10 - земельна ділянка загальною площею 23,7854 га (сіножаті).

Нормативна грошова оцінка землі 64907,18 грн. в цінах на 2009 рік;

- за договором № 11 - земельна ділянка загальною площею 19,4333 га (сіножаті). Нормативна грошова оцінка землі - 53030,87 грн. в цінах на 2009 рік;

- за договором № 12 - земельна ділянка загальною площею 88,7194 га (сіножаті). Нормативна грошова оцінка землі 242103,36 грн. в цінах на 2009 рік.

Наведені Договори оренди землі 14.07.2009 р. були зареєстровані у Гуляйпільському районному відділу ЗРФ ДП Центр ДЗК за відповідними номерами 07, 08, 09, 10, 11, №12.

Відповідно до пункту 8 Договорів оренди землі, ці Договори укладено на строк 5 років (у разі укладення договору оренди для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур (згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Договори оренди земельних ділянок набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації (п. 43 договору).

Державна реєстрація вищезазначених договорів здійснена 14.07.2009р.

Таким чином, термін дії вказаних договорів встановлено до 14.07.2014 р.

Факт передачі вказаних земельних ділянок підтверджується відповідними ОСОБА_4 приймання-передачі обєктів оренди до кожного з Договорів оренди землі.

Відповідно до п. 9 Договорів оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 1,5 відсотка від нормативної грошової оцінки переданих в оренду сільськогосподарських угідь.

Земельні ділянки були передані позивачу в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції. Цільове призначення земельних ділянок: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пункти 15, 16 Договорів оренди землі).

В пунктах 18 вказаних Договорі зазначено, що земельні ділянки передавалися в оренду без розроблення проектів їх відведення, оскільки цільове використання їх не змінювалося.

Пунктом 37 Договорів оренди землі визначено підстави припинення договорів оренди землі: закінчення строку, на який їх було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викуп земельної ділянки для суспільних потреб або примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; інші випадки, передбачені законом.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди спір розвязується у судовому порядку (п. 36 договору).

Матеріали справи свідчать, що Сільськогосподарський виробничий кооператив "Любимівський" звернувся до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області із листом-клопотанням від 04.11.2013р. №339, який відповідач-1 отримав 28.02.2014р. та зареєстрував за вхідним №00521/44-03 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для зміни орендної плати до 3% договір оренди №11 від 04.03.2009р., реєстрація від 14.07.2009р. №11 (т.1, а.с.163).

Листом від 25.03.2014 р. за вих. № 09-03-37/01388 Головним управлінням Держземагентства у Запорізькій області було надано відповідь на вищевказане клопотання від 28.02.2014р. №00521/44-03, згідно з якою вказано про закінчення терміну дії Договорів 14 липня 2014 р. та, з посиланням на ст. 33 Закону України «Про оренду землі», запропоновано до 14 травня 2014 р. надати до Головного управління лист-повідомлення та проект додаткової угоди в якій, крім інших умов, закріпити зміну ставки орендної плати.

Головне управління Держземагентства у Запорізькій області листами-повідомленнями від 07.08.2014р. №32-8-0.4-6829/2-14, №32-8-0.4-6828/2-14, №32-8-0.4-6827/2-14, №32-8-0.4-6831/2-14, №32-8-0.4-6830/2-14 заперечило у поновленні спірних договорів оренди землі від 04.03.2009р., зареєстрованих 14.07.2009р. за №№07, 08, 09, 11, №12.

Листом від 03.09.2014р. №358, вже після закінчення терміну дії спірних договорів оренди землі, Сільськогосподарський виробничий кооператив "Любимівський" звернувся до відповідача-1 із листом-клопотанням, яким просив поновити Договори оренди земельних ділянок зареєстрованих за №№ 07, 08, 09, 10, 11, №12 терміном на 5 років з орендною ставкою 4%.

Головне управління Держземагентства у Запорізькій області листом від 16.09.2014р. №32-8-0.4-8533/2-14 повідомило позивача, що останній не звертався до відповідача-1 із клопотанням про поновлення договорів оренди землі у встановлений статтею 33 Закону України «Про оренду землі» строк, у звязку із чим на його адресу були направлені листи-повідомлення про заперечення у поновленні договорів оренди землі. Також, даним листом позивач був повідомлений про необхідність повернути спірні земельні ділянки орендодавцю.

Не погодившись із вищевикладеними обставинами, Сільськогосподарський виробничий кооператив "Любимівський" звернувся до місцевого господарського суду із позовом, в якому просив визнати поновленими договори оренди землі №№ 7, 8, 9, 10, 11, 12 від 04.03.2009 р., зареєстровані 14.07.2009 р., на той же самий строк і на тих же самих умовах та зобовязати відповідачів укласти із Сільськогосподарським виробничим кооперативом Любимівський відповідні додаткові угод до вищезазначених договорів на той самий строк та на тих самих умовах.

При розгляді вищезазначених вимог, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До 2013 року земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності надавалися в оренду за рішенням районних державних адміністрацій (ст. 122 Земельного кодексу України в редакції до 2013 року). Законом України від 6 вересня 2012 року № 5245-УІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності (який набрав чинності 01 січня 2013 року) внесено зміни до Земельного кодексу України відповідно до яких з 01 січня 2013 року повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності перейшли до Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів (Держземагентство України). Таким чином, з 1 січня 2013 року від імені та в інтересах держави України право власності земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності здійснював центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його територіальні органи, а отже, районні державні адміністрації з 2013 року позбавлені таких повноважень.

Постановою Кабінету Міненістрів України від 10.09.14 № 442 Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади останній постановив (…) утворити Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України (…).

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.15 № 5 Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру постановлено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 1. Реорганізувати територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 2 (п. 2). Установити, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (п. 3).

Таким чином, у Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області на момент виникнення спірних правовідносин були відсутні повноваження щодо здійснення розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог до відповідача-2 Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем-1 Головним управлінням Держземагентства у Запорізькій області, регулюються насамперед Законом України Про оренду землі, Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст.792 Цивільного кодексу України також встановлено, що відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із статтями 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 31 Закону України Про оренду землі визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у частинах 1 - 5 ст. 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Приписи статей 319, 626 Цивільного кодексу України свідчать про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно із частинами 1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Як вже зазначалось вище, позивач 28.02.2014р. звернувся до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області із листом-клопотанням від 04.11.2013р. №339 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, яким просив надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для зміни орендної плати до 3% договір оренди №11 від 04.03.2009р., реєстрація від 14.07.2009р. №11 (т.1, а.с.163)

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що вищезазначений лист-клопотання від 04.11.2013р. №339 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою за своєю правовою природою не є листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі в розумінні ч.2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Що стосується листа-клопотання від 03.09.2014р. № 358, то зазначений документ було надіслано на адресу Головного управління Держземагенства у Запорізькій області вже після закінчення строку дії спірних договорів оренди землі (строк дії закінчився 14.07.2014р.), тобто із порушенням встановленого законодавством строку, передбаченого ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що орендар не повідомив орендодавця у строк, передбачений ч.2 ст. Закону України «Про оренду землі» (не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі) про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, не надіслав орендодавцю проект додаткової угоди до договору, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припинилось.

Посилання позивача на той факт, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі не припинилось, з огляду на наявність в матеріалах справи листа-клопотання від 28.02.2014р. про поновлення спірних договорів оренди землі (т.2 а.с.45) не приймаються, враховуючи наступне:

- до вищезазначеного листа-клопотання не додано проекту додаткової угоди до договору оренди землі, що є порушенням вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі»;

- зазначений документ не містить жодних доказів його направлення відповідачу-1 (відповідні описи вкладення у цінний лист, поштові квитанції, штамп канцелярії Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, тощо);

Крім того, частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8, 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Як вже зазначалось вище, строк дії спірних договорів оренди землі закінчився 14.07.2014р.

Матеріали справи свідчать, що Головне управління Держземагенства у Запорізькій області у встановлений законом строк, передбачений ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" надіслало на адресу орендаря листи-повідомлення від 07.08.2014р. №32-8-0.4-6829/2-14, №32-8-0.4-6828/2-14, №32-8-0.4-6827/2-14, №32-8-0.4-6831/2-14, №32-8-0.4-6830/2-14, яким заперечило у поновленні спірних договорів оренди землі від 04.03.2009р., зареєстрованих 14.07.2009р. за №№07, 08, 09, 11, №12.

Факт направлення вищезазначених листів-заперечень у поновленні договорів оренди землі підтверджуються реєстрами поштових відправлень Головного управління Держземагенства у Запорізькій області (т.2 а.с.11-14).

При цьому, посилання суду першої інстанції на той факт, що вищезазначені реєстри поштових відправлень Головного управління Держземагенства у Запорізькій області не є належними доказами у справі, які б свідчили про направлення позивачу вказаних документів є безпідставними, оскільки діючим законодавством не заборонено направлення листів-заперечень у поновленні договору оренди землі простою кореспонденцією та не передбачено обовязку повідомлення певним способом засобів поштового звязку.

До того ж, під час перегляду справи під час апеляційного провадження, апеляційним судом було встановлено, що стосовно земельних ділянок, які є обєктом оренди спірних договорів оренди землі, 09.06.2015р. між Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області та ОСОБА_7 було укладено договори оренди землі.

Таким чином, стосовно земельних ділянок, що знаходились в оренді у позивача було укладено договори із новим орендарем.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які б свідчили про недійсність або неукладеність вищезазначених договорів, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що договори, укладені із третьою особою є діючими, що як наслідок, позбавляє суд правових підстав для поновлення спірних договорів оренди землі на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки земельні ділянки за договорами оренди землі, укладені із Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Любимівський" співпадають із земельними ділянками, що були надані в оренду ОСОБА_7.

Враховуючи наведене, з огляду на недотримання позивачем приписів ст. 33 Закону України» щодо направлення не пізніше ніж за місяць до спливу строку договорів оренди землі листа-повідомлення про поновлення договорів оренди землі з проектами додаткових угод, наявність заперечень відповідача-1 у поновленні спірних договорів оренди землі, які були висловлені протягом одного місяця після закінчення строку дії договорів, наявність діючих договорів оренди спірних земельних ділянок із третьою особою ОСОБА_7, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку що рішення господарського суду Запорізької області від 07.10.2015р. по справі №908/4293/15 в частині задоволення позовних вимог підлягає скасуванню як таке, що прийнято із неправильним застосуванням норм матеріального права, із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи те, що скаржник під час звернення до суду із апеляційною скаргою сплатив судовий збір в розмірі 2679,60 грн., вказана сума підлягає стягненню на його користь з позивача.

В той же час, з огляду на те, що позивачем було заявлено 2 немайнові вимоги по 6 договорам оренди землі, скаржник сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги в меншому розмірі ніж передбачено законодавством, у звязку із чим недоплачена сума судового збору в розмірі 13398 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету України, враховуючи задоволення апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 07.10.2015р. по справі №908/4293/15 задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 07.10.2015р. по справі №908/4293/15 в частині задоволення позовних вимог скасувати.

У задоволені позовних вимог про визнання поновленими договорів оренди землі №№ 7, 8, 9, 10, 11, 12 від 04.03.2009 р., зареєстрованих 14.07.2009 р., на той же самий строк і на тих же самих умовах та зобовязання відповідачів укласти із Сільськогосподарським виробничим кооперативом Любимівський відповідні додаткові угод до вищезазначених договорів на той самий строк та на тих самих умовах відмовити.

В залишковій частині рішення господарського суду Запорізької області від 07.10.2015р. по справі №908/4293/15 залишити без змін.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Любимівський" (70245, Запорізька область, с. Любимівка, вул. Калініна, 29 ) на користь Головного управління Держземагенства в Запорізькій області (69059, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, 15, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2679,60 грн.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Любимівський" (70245, Запорізька область, с. Любимівка, вул. Калініна, 29 ) на користь Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 13398 грн.

Господарському суду Запорізької області видати відповідні накази.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: Н.В. Будко

ОСОБА_3