УХВАЛА

21 березня 2016 року Справа № 913/573/15

Провадження № 6/913/573/15

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Виробничо - торгівельна фірма Універсал, м. Луганськ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит,

м. Сєвєродонецьк, Луганська область

про стягнення 331 495 грн. 49 коп.

розгляд заяви відповідача у справі - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" про відстрочення виконання рішення господарського суду Луганської області по справі № 913/573/15

Суддя господарського суду Луганської області Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Жданова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивача представник не прибув;

від відповідача ОСОБА_2, дов. № РА119/15 від 22.12.2015.

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: розгляд заяви відповідача у справі ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" про відстрочення виконання рішення господарського суду Луганської області по справі № 913/573/15 на строк 24 місяці.

Позивач не скористався правом на участь повноважного представника в судовому засіданні.

Будь-яких клопотань або заяв від сторін до суду не надійшло.

Відповідно до ст. 121 ГПК заява про відстрочку або розстрочку виконання рішення розглядається у десятиденний строк та відсутність представників сторін не є перешкодою для розгляду відповідної заяви. Виходячи з цього справа розглядається за відсутністю представника позивача.

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначає наступне.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження цілісності України.

У зв'язку з тим, що до теперішнього часу проведення антитерористичної операції не зупинено Указом Президента України, момент її закінчення визначити неможливо.

ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" змінило свою юридичну адресу з адреси: Луганська область, м. Ровеньки, вул. Комуністична, 6, на адресу: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 30/1. , проте, фактично підприємство знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції.

Основні активи і потужності ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" також, фактично знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції (Луганська область, м. Ровеньки, вул. Комуністична, 6).

В умовах ведення активних бойових дій та відсутності державних правоохоронних органів України, неможливості забезпечення достатнього рівня безпеки, відповідач був змушений здійснити дії, направлені на збереження життя співробітників підприємства ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" та зупинити видобуток вугілля.

Виробничі споруди попали під обстріл, у зв'язку з чим, пошкоджено майно, що підтверджується актами обстеження №3 від 21.11.2014, №4 від 25.11.2014, № 5 від 28.11.2014, №7 від 16.03.2015, №9 від 16.03.2015, №11 від 20.03.2015, №13 від 14.04.2015.

У зв'язку із загостренням соціальної та економічної ситуації на сході України, введенням в дію Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Лугансьої області, відповідач обмежений щодо можливостей з отримання необхідних для безперебійного функціонування підприємства товарно матеріальних цінностей, а також позбавлений можливості щодо реалізації вугільної продукції, що призвело до неможливості отримання прибутку підприємством.

Станом на 01.02.2016, у зв'язку з виникненням форс мажорних обставин, заборгованість з виплати заробітної плати працівникам підприємства складає 141 554 979 грн. 08 коп. Факт настання форс мажорних осбтавин зафіксовано Сертифікатами Торгово промислової палати України від 05.09.2014 №2884/05-4 та №2895/05-4 від 05.09.2014.

Наслідки умов форс - мажору ускладнилися тим, що велика кількість співробітників ТОВ ДТЕК "Ровенькиантрацит" покинули свої робочі місця, та на підприємстві бракує робочої сили.

Вказані обставини вплинули на фінансовий стан підприємства, а саме, відповідно до фінансових звітів за перше півріччя 2015 року, за дев'ять місяців 2015 року, та за 2015 рік (вцілому) збитки ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" складають 507 834 000 тис. грн., 938 724 000 тис. грн., 1 726 474 000 грн., відповідно.

На теперішній час керівництвом ТОВ ДТЕК "Ровенькиантрацит" докладаються зусилля щодо відновлення діяльності підприємства, а також погашення заборгованості, насамперед, по заробітній платі перед працівниками установи.

Єдиноразове стягнення з відповідача заборгованості призведе до неможливості здійснення відновлювальних заходів, продовження господарської діяльності, а також проведення розрахунків з працівниками підприємства.

Зазначені обставини ускладнюють та на теперішній час роблять неможливим виконання рішення господарського суду Луганської області від 12.10.2015 по справі №913/573/15.

Позивач пояснень на заяву відповідача не надав.

Встановивши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.2 ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Рішенням господарського суду Луганської області від 12.10.2015 у справі № 913/573/15 позов задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 1703-ДС/П-2014 від 01.04.2014 в сумі 290 791 грн. 58 коп., заборгованість за договором поставки № 31/14 від 16.04.2014 в сумі 40 703 грн. 91 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 6 629 грн. 91 коп.

На виконання вказаного рішення позивачу видано наказ від 24.12.2015 № 913/573/15.

Відповідач у справі просить суд надати відстрочку виконання рішення у справі строком на 24 місяці.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Отже, господарський суд на підставі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України має право за заявою сторони, у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити виконання рішення.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відповідно до п.7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вже зазначалось вище, відповідач, в якості підстав для надання відстрочки виконання рішення, посилається на наявність форс - мажорних обставин, які стали наслідком проведення антитерористчиї операції, а також зазначає про тяжкий фінансовий стан та збитковість відповідної діяльності.

На підтвердження наявності форс - мажорних обставин, відповідачем до суду надані Сертифікати (висновки) Торгово промислової палати України № 2884/05-4 від 05.09.2014 та №2895/05-4 від 05.09.2014, відповідно.

Так, Сетрифікатом (висновком) Торгово -промислової палати №2884 від 05.09.2014 засвідчено факт настання обставин непереборної сили в період з 14.04.2014р. по 20.08.2014р., при здійсненні ТОВ ДТЕК "Ровенькиантрацит" господарської діяльності на території Луганської області та дотриманні норм законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової декларації.

В той же час, Сертифікатом (висновком) Торгово - промислової палати № 2895 від 05.09.2014 засвідчено факт настання обставин непереборної сили в період з 14.04.2014 р. по 20.08.2014р., при здійсненні відповідачем господарської діяльності на території Луганської області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов'язкових платежів.

Як свідчать тексти вказаних сертифікатів обставини непереборної сили були засвідчені станом на 20.08.2014р., а, заяву про відстрочення виконання рішення господарського суду №913/573/15 від 12.10.2015 до суду подано 11.03.2016. При цьому, надані сертифікати Торгово - промислової палати стосуються відносин щодо сплати відповідних подактів та обов'язкових платежів, а також строків подачі податкових декларацій.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про тимчасові заоди на період проведення антитерористичної операції " від 02.09.2014 №1669- VII, наявність форс - мажорних обставин засвідчується (бставин непереборної сили) засвідчується відповідним Сертифікатом Торгово - промислової палати.

В даному випадку, заявником до суду не надано доказів наявності форс - мажорних осбтавин (обставин непереборної сили) щодо виконання господарських зобов'язань за договорами поставки №1703-ДС/П від 01.04.2014 та №31/14 від 16.04.2014, відповідно, станом на момент подачі заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримував відповідний товар за договорами вже під час проведення АТО на відповідній території та відповідно до норм цивільного законодавства не був позбавлений права відмовитися від прийняття відповідного товару або вийти до позивача з пропозицією щодо перенесення строків оплати за договором.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, вищезазначена правова норма зазначає, що підприємство організовує свою господарську діяльність на власний ризик, що як наслідок покладає на останнє нести тягар несприятливих наслідків такої діяльності.

В той же час, відповідачем не надано обґрунтувань та доказів, що рішення суду може бути виконано саме у визначений ним строк.

Зазначені відповідачем обставини не є винятковими в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за наявності яких можливе надання розстрочки виконання рішення.

Згідно приписів ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України Про міжнародні договори України і ст. 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами міжнародних договорів, ратифікованих законами України.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні (абз. 3 п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004р. в справі Півень проти України суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Конвенції, захищає також виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005р. по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії § 1 ст. 6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції ("ОСОБА_3 проти Італії", заява № 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не може прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як виняткові обставини (див. §40 рішення Європейського суду з прав людини у справі Півень проти України від 29.06.2004).

При цьому, Європейський суд з прав людини допускає, що затримки у виконанні рішення можуть бути обґрунтовані за окремих обставин, проте державні органи не можуть довільно посилатись на відсутність коштів як на вибачення за невиплату боргу за рішенням, а затримки не можуть бути такими, що зводять нанівець право, що захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. § 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бакай та інші проти України від 09.11.2004).

Виходячи з фактичних обставин справи та наведених вище норм, суд не погоджується з доводами відповідача та відхиляє їх, у звязку з чим заяву ТОВ ДТЕК Ровенькиантрацит про відстрочку виконання рішення суду слід залишити без задоволення та у наданні відстрочки виконання рішення відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" про відстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області у справі № 913/573/15 від 12.10.2015 залишити без задоволення, у наданні відстрочки виконання рішення відмовити.

Суддя Т.А. Василенко