ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

04.04.16 Справа № 904/2297/16

Суддя Євстигнеєва Н.М., розглянувши матеріали

за позовом приватного підприємства "Агрофірма "Старт", с. Кочережки Павлоградського району Дніпропетровської області

до ОСОБА_1, с. Кочережки Павлоградського району Дніпропетровської області

про стягнення 59 470,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Агрофірма "Старт" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить визнати право власності у разі приватизації державного майна колективного сільськогосподарського підприємства "Шевченко" за приватним підприємством "Агрофірма "Старт" на об'єкти нерухомого майна:

- зерносховище (склад №2) за адресою: АДРЕСА_1;

- зерносховище (склад №3) за адресою: АДРЕСА_2;

- гаражі тракторні за адресою: АДРЕСА_3;

- судові витрати покласти на відповідача.

Розглянувши позовні матеріали господарський суд дійшов до висновку про повернення позовної заяви без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. До позовної заяви, яка надійшла до господарського суду, не додано доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками (пункт 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України).

Так, до господарського суду надійшла позовна заява за вих. № 48 від 31 березня 2016 року. У якості доказу направлення цієї заяви відповідачу позивачем надано фіскальний чек від 21 березня 2016 року та опис вкладення до цінного листа від 21 березня 2016 року.

Належним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція) та опис вкладення, який відповідає спеціалізованій формі бланків №107.

Таким чином, надані позивачем фіскальний чек від 21 березня 2016 року та опис вкладення до цінного листа від 21 березня 2016 року не можуть бути прийняті судом у якості належного доказу в підтвердження направлення на адресу відповідача позовної заяви з додатками, оскільки не підтверджують направлення на адресу відповідача позовної заяви з додатками, яка виготовлена після дати її відправлення - 31 березня 2016 року.

Отже, належних доказів направлення позовної заяви з доданими до неї матеріалами на адресу відповідача, позивачем не надано, що є порушенням статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України (п.3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Стаття 56 Господарського процесуального кодексу України забезпечує право відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачає механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам та третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідача та третіх осіб про подання позову до суду шляхом направлення на їх адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не відповідає наведеним положенням ст. 6 Конвенції.

Наведені вище обставини перешкоджають суду належним чином підготувати справу до розгляду та вчинити дії, передбачені ст. 65 ГПК України, та, відповідно, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Керуючись пунктом 6 статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява з додатками на 45-ти аркушах, в тому числі оригінал квитанції про сплату судового збору №97851 від 21 березня 2016 року на суму 1 380,00 грн.

Суддя Н.М. Євстигнеєва