ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Справа № 921/531/13-г/9

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий (доповідач), судді Грек Б.М. і Палій В.В.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Збаразький комбінат хлібопродуктів", м. Збараж Збаразького району Тернопільської області (далі - Товариство),

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.01.2016

зі справи № 921/531/13-г/9

за позовом прокуратури Збаразького району, м. Збараж Збаразького району Тернопільської області, в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, м. Тернопіль (далі - Інспекція),

до: Товариства;

Збаразької районної державної адміністрації, м. Збараж Збаразького району Тернопільської області (далі - Збаразька РДА);

про стягнення 12 637,08 грн. збитків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент екології та природних ресурсів Тернопільської обласної державної адміністрації, м. Тернопіль (далі - Департамент).

Судове засідання проведено за участю:

прокурора - Безкоровайного Б.О.,

представника Інспекції - не з'яв.,

представника Товариства - не з'яв.,

представника Збаразької РДА - не з'яв.,

представника Департаменту - не з'яв.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 02.12.2015 (суддя Руденко О.В.), залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.01.2016 (колегія суддів у складі: Данко Л.С. - головуючий, Галушко Н.А., Орищин Г.В.): задоволено заяву Інспекції про поновлення строку для пред'явлення до примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 07.07.2014 № 921/531/13-г/9 (далі - Наказ від 07.07.2014); поновлено строк для пред'явлення до примусового виконання Наказу від 07.07.2014 про стягнення з Товариства 12 637, 08 грн. збитків, з яких: 3 791,12 грн. - 30 % у доход спеціального фонду державного бюджету України; 6 318, 54 грн. - 50 % у доход спеціального фонду місцевого бюджету Збаразької міської ради; 2 527, 42 грн. у доход спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Товариство просить скасувати оскаржувану постанову апеляційної інстанції з даної справи і прийняти нове рішення, яким відмовити Інспекції у відновленні пропущеного строку для пред'явлення згаданого наказу до виконання у зв'язку з відсутністю поважних причин пропуску. Скаргу з посиланням на приписи Закону України "Про виконавче провадження", Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України) мотивовано задоволенням попередніми судовими інстанціями зазначеної заяви Інспекції за неповної оцінки обставин, що мали значення для вирішення відповідного питання, що призвело до неправильного застосування ними норм матеріального права.

Відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

За результатами цього розгляду Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Судові інстанції у вирішенні питання про поновлення строку для пред'явлення до примусового виконання Наказу від 07.07.2014 виходили з таких обставин та висновків.

19.05.2014 у даній справі прийнято рішення господарським судом Тернопільської області, яким позов задоволено. На виконання цього рішення видано Наказ від 07.07.2014.

У подальшому це рішення було оскаржено відповідачем. Його залишено без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2015 та Вищого господарського суду України від 17.09.2015.

Водночас з копії Наказу від 07.07.2014, яка знаходиться у матеріалах справи, вбачається, що строк пред'явлення цього наказу до виконання було встановлено до 08.07.2015.

Інспекція звернулася з даним документом до виконавчої служби у межах відповідного строку (заява Інспекції від 03.09.2014 № 1-1/3896).

Однак у зв'язку з прийняттям апеляційної скарги Товариства до розгляду Львівським апеляційним господарським судом виконавчий документ відповідно до положень частини першої статті 48 та статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" та згідно з постановою начальника ВДВС Збаразького РУЮ від 14.10.2014 ВП № 44726655 було повернуто без виконання до органу, що його видав, тобто до господарського суду Тернопільської області.

Таким чином, з урахуванням дати повернення наказу, а саме 15.10.2014 (супровідний лист № 5813/13-49/02), він міг бути пред'явлений до виконання до 15.10.2015.

Даного строку Інспекцією дотримано не було. В обґрунтування причини його пропуску Інспекція посилається на своє неодноразове звернення до місцевого господарського суду із заявами про видачу їй оригіналу наказу (зокрема, 24.07.2015 та 13.10.2015).

Так, 24.07.2015 Інспекцією подано до господарського суду Тернопільської області заяву № 1 -1/1306 про направлення на її адресу судового наказу з цієї справи.

У зв'язку із закінченням повноважень судді, що розглядав дану справу, за наслідками автоматичного розподілу 28.07.2015 заяву про видачу виконавчого документа передано на розгляд іншому складу суду.

29.07.2015 судом на підставі відомостей, відображених у програмному забезпеченні господарського суду Тернопільської області "Діловодство спеціалізованого суду", Інспекцію було поінформовано, що відповідно до статті 116 ГПК України на виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 19.05.2014 з цієї справи 07.07.2014 господарським судом видано відповідний наказ, оригінал якого рекомендованим листом направлено на адресу стягувача. При цьому Інспекцію повідомлено також, що 18.06.2015 справу № 921/531/13-г/9 згідно з супровідним листом № 945/15 направлено на адресу Львівського апеляційного господарського суду для подальшого скерування до Вищого господарського суду України для здійснення касаційного провадження, і за станом на 29.07.2015 її до місцевого суду не повернуто. З'ясувати будь-які інші відомості щодо даного виконавчого документа до повернення матеріалів справи з суду касаційної інстанції не видавалося за можливе, адже вся інформація з цього приводу, в тому числі сам виконавчий документ, докази його надіслання стягувачу, листування з виконавчою службою тощо зберігалися саме у матеріалах справи.

Відтак відсутність у суді першої інстанції за станом на липень 2015 року матеріалів справи перешкодило стягувачеві, який звернувся в межах встановленого законодавством строку, одержати виконавчий документ та пред'явити його до виконання належним чином у передбачений законом строк.

Матеріали даної справи до господарського суду Тернопільської області надійшли 07.10.2015.

Заява стягувача від 12.10.2015 про видачу йому наказу відповідно до автоматичного розподілу 13.10.2015 передана для розгляду судді Руденку О.В., розглянута ним 16.10.2015, а оригінал судового наказу разом із супровідним листом 20.10.2015 отриманий Інспекцією.

Таким чином, неможливість вчасно (повторно) пред'явити Наказ від 07.07.2014 до виконання спричинена об'єктивно непереборними обставинами та не залежала від волевиявлення заявника (Інспекції), а тому вказані ним причини пропуску строку пред'явлення даного Наказу до виконання слід розцінювати як поважні, тобто як такі, що пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами у вчиненні відповідної процесуальної дії.

Рішення у даній справі залишається невиконаним.

Причиною подання касаційної скарги у даній справі стала незгода Товариства із задоволенням господарським судом заяви Інспекції про поновлення строку для пред'явлення Наказу від 07.07.2014 до примусового виконання

Згідно з приписами ГПК України:

- у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено (частина перша статті 119);

- за заявою, зокрема, сторони господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 53).

Попередні судові інстанції з огляду на відповідні норми та з'ясувавши наявність поважних причин пропуску стягувачем (Інспекцією) згаданого строку, дійшли висновку про наявність підстав для задоволення згаданої заяви Інспекції.

Доводи касаційної скарги даного висновку не спростовують. Зазначаючи про порушення попередніми судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права, скаржник фактично вдається до заперечення обставин, встановлених цими інстанціями, та спростування здійсненої ними оцінки доказів у справі. Перевірка таких доводів перебуває поза межами перегляду справи в касаційній інстанції, визначеними статтею 1117 ГПК України, згідно з частиною другою якої, зокрема, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права здійснено у відповідності із встановленими ними обставинами справи, у зв'язку з чим визначених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається.

Керуючись статтями 1117 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 02.12.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.01.2016 зі справи № 921/531/13-г/9 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Збаразький комбінат хлібопродуктів" - без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя Б. Грек

Суддя В. Палій