ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

04.04.16р. Справа № 904/2298/16

Суддя Назаренко Н.Г., розглянувши матеріали

за позовом Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, м. Павлоград, Дніпропетровська область

до громадянина ОСОБА_1, м. Павлоград, Дніпропетровська область

про повернення земельної ділянки та приведення її в придатний для використання стан

ВСТАНОВИВ:

Павлоградська міська рада Дніпропетровської області звернулась до господарського суду з позовом до громадянина ОСОБА_1, в якому просить:

- зобов'язати гр. ОСОБА_1 повернути Павлоградській міській раді самовільно зайняту земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (р-н кафе "Вечірнє"), площею 0,0025 га, вартістю 44 660,00 грн., кадастровий номер - НОМЕР_1 за актом приймання-передачі;

- зобов'язати гр. ОСОБА_1 привести земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (р-н кафе "Вечірнє"), площею 0,0025 га, вартістю 44 660,00 грн., кадастровий номер - НОМЕР_1 в придатний для використання стан, шляхом демонтажу торгівельного павільйону за рахунок відповідача.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для відмови у прийнятті позовної заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів; 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Згідно ст. 21 Господарського процесуального кодексу України Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Згідно до ч.1 ст.1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Вимоги позивача не відповідають вказаним вище положенням чинного законодавства та не підлягають розгляду в господарських судах України, оскільки відповідач - ОСОБА_1, є фізичною особою, а також даний спір не містить корпоративних правовідносин.

За викладених обставин, суд вбачає наявними обставини для відмови у прийнятті позовної заяви з огляду на приписи ч.1 ст.62 ГПК України.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що згідно п.3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" (із змінами та доповненнями) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня 1 218 гривень, з 1 грудня 1 378 гривень; у погодинному розмірі: з 1 січня - 7,29 гривні, з 1 грудня - 8,25 гривні.

Подана позивачем позовна заява містить дві вимоги немайнову характеру.

За частиною другою пункту 2.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Отже, позивач повинен надати докази сплати судового збору у загальній сумі 2 756,00 грн. із двох позовних вимог немайнового характеру (по 1 378,00 грн. за кожною з них).

При цьому за змістом пункту 2.21. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Згідно з частиною третьою пункту 2.22. зазначеної постанови за відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) повертається господарським судом без розгляду. При цьому в ухвалі, що виноситься господарським судом з даного приводу, має бути зазначено правильні платіжні реквізити для перерахування сум судового збору.

Платіжне доручення № 251 від 19.03.2014р. на суму 1 218,00 грн., не може бути доказом сплати судового збору до господарського суду Дніпропетровської області та за позовною заявою про повернення земельної ділянки та приведення її в придатний для використання стан, оскільки вказано призначення платежу у вказаному платіжному дорученні: "*;101;04052229;КТКВК010116КЕКВ2800-1218,0 судовий збір, за позовом виконкому Авл. міськради, код 04052229, Павл. міськрайонний суд Дніпропетровської області, код 03499891".

Відповідно до платіжних реквізитів для перерахування судового збору платіжні доручення мають містити наступні відомості:

Отримувач коштів: Управління Державної Казначейської Служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (при заповненні платіжного доручення: УК у Жовтневому р.м. Дн-ськ/Жовт.р./22030001.

Код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 37989269.

Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області (Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, код банку за )

Код банку отримувача: (МФО) 805012.

Рахунок отримувача: 312 142 067 830 05 Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), Господарський суд Дніпропетровської області.

Код класифікації доходів бюджету: 220 300 01.

Призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Дніпропетровської області (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа).

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі та порядку.

Керуючись ч.1 ст.62, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті позовної заяви відмовити.

Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток:

- позовна заява з додатками на 24 арк., в тому числі платіжні доручення про сплату судового збору: № 42 від 26.01.2016р. на суму 160,00 грн., № 43 від 26.01.2016р. на суму 160,00 грн., № 591 від 07.08.2014р. на суму 1 218,00 грн. та № 251 від 19.03.2014р. на суму 1.218,00 грн.

Суддя Н.Г. Назаренко