ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2016 р.Справа № 915/1392/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Богатиря К.В.

секретар судового засідання Мельник Ю.М.

за участю:

від ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» - ОСОБА_1 за довіреністю № 420 від 25.03.2015;

від КП «Теплопостачання та водо каналізаційне господарство» - ОСОБА_2 за довіреністю №03/1672 від 19.10.2015 та ОСОБА_3 за довіреністю №01/1555А від 22.09.2015.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 09.02.2016

у справі № 915/1392/15

за заявою боржника ОСОБА_4 підприємства «Теплопостачання та водо каналізаційне господарство»

на дії відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

стягувач Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно Українська АЕС»

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 29.09.2015 у справі №915/1392/15, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.11.2015, позовні вимоги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом») задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 підприємства «Теплопостачання та водо каналізаційне господарство» (далі - КП «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство») заборгованість в сумі 3507555,22 грн., з яких: 2702863,87 грн. основного боргу, 714159,81 грн. інфляційних втрат, 40531,54 грн. 3% річних, 25000,00 грн. пені, 25000,00 грн. 7% штрафу та 62943,80 грн. - судового збору. В частині стягнення 71936,22 грн. основного боргу провадження у справі припинено. В задоволенні позову в частині стягнення 9645,15 грн. інфляційних втрат, 480,00 грн. 3% річних, 361901,95 грн. пені, 169235,98 грн. 7% штрафу відмовлено

09.12.2015 господарським судом Миколаївської області видано відповідний наказ.

30.12.2015 до господарського суду Миколаївської області від КП «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» надійшла скарга в порядку ст. 121-2 ГПК України про визнання незаконною та скасування постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 3507555,22 грн.

В обґрунтування наданої скарги КП «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» зазначає, що Постанову про відкриття виконавчого провадження ним отримано 25.12.2015 про що свідчить відбиток штампу вхідної кореспонденції вхід.№2604 від 25.12.2015. Станом на дату отримання вказаної постанови КП ТВКГ було вже самостійно сплачено заборгованість за наказом господарського суду Миколаївської області № 915/1392/15 на загальну суму 3 379 098,46 грн. Оскільки 26 та 27 грудня 2015 року були вихідними днями, то залишок заборгованості у сумі 128456,76 грн. було сплачено КП ТВКГ 28.12.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 09.02.2016 (суддя Ржепецький В.О.) скаргу КП «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області - задовольнено частково.

Визнано недійсною постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 28.12.2015 ВП №49685550 про стягнення з ОСОБА_4 підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» виконавчого збору в розмірі 357049,90 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Миколаївської області від 09.02.2016 у справі №915/1392/15, відмовити у задоволені скарги КП «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство».

Зокрема, особа яка подала апеляційну скаргу вважає вказану ухвалу такою, що прийнята судом з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню, оскільки рішення суду в наданий строк для самостійного виконання боржником не виконано, керуючись статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем цілком правомірно винесено постанову про стягнення виконавчого збору 28.12.2015 ВП № 49685550.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Лавриненко Л.В., судді - Філінюк І.Г., Аленін О.Ю.) від 29.02.2016 апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області прийнято до провадження та призначено до розгляду на 15.03.2016 об 11:30.

У звязку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Лавриненко Л.В. з 10.03.2016 та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2016, апеляційна скарга Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 прийнята до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді Богатиря К.В., Аленін О.Ю. та призначена до розгляду на 30.03.2016 об 11:30.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2016 у звязку з перебуванням судді Аленіна О.Ю. у відпустці, апеляційна скарга Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29.03.2016 прийнята до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді Богатиря К.В., Лавриненко Л.В.

29.03.2016 до Одеського апеляційного господарського суду від Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області надійшло клопотання, відповідно до якого просить розглянути справу без участі представника скаржника.

У судове засідання 30.03.2016 зявились представники ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та КП «Теплопостачання та водо каналізаційне господарство». Інші учасники процесу в судове засідання не зявились, про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлені.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України явка у судове засідання це право, а не обовязок учасників процесу, справа може розглядатися без їх участі, якщо незявлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 21.12.2015 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Миколаївської області №915/1392/15 від 09.12.2015 про стягнення з КП «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» на користь ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» заборгованості в сумі 3507555,22 грн.

Згідно п. 2 вказаної постанови, боржнику для добровільного виконання надано семиденний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником у визначений виконавцем строк, рішення було виконано, а саме: у вересні грудні 2015 року здійснено погашення заборгованості на виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 29.09.2015 у справі № 915/1392/15 в сумі 3 570 499,02 грн. (договір № 06-25/ПУ-34274/57 на відпуск теплової енергії в гарячій воді) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ВП «Южно-Українська АЕС» в тому числі: у вересні 2015 1955,07 грн., у жовтні 2015 -21 129,35 грн., у листопаді 2015 360 670,31 грн. та в грудні 2015 3 186 744,29 грн.,

30.12.2015 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області отримано довідку стягувача про погашення боржником заборгованості за рішенням господарського суду Миколаївської області від 29.09.2015 у справі №915/1392/15 у сумі 3570499,02 грн., про що свідчить відбиток штампу на супровідному листі Центрального ВДВС Миколаївського міського управління юстиції №01.05/50218 від 30.12.2015.

28.12.2015 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про стягнення з КП «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» виконавчий збір у розмірі 357 049,90 грн.

04.01.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Миколаївській області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, згідно якої виконавче провадження з примусового виконання наказу суду від 09.12.2015 по справі №915/1392/15-г закінчено, з підстав виконання боржником рішення господарського суду Миколаївської області від 29.09.2015 у повному обсязі.

Між тим, як вбачається зі змісту резолютивної частини постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.01.2016, постанову про стягнення виконавчого збору від 28.12.2015 №49685550 та постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 04.01.2016 № 496855виділено в окреме провадження.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно з частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Таким чином, в даному випадку, з урахуванням дати винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання вищезазначеного судового наказу - 21.12.2015, визначений законом семиденний строк для добровільного виконання судового рішення закінчився 28.12.2015, а 28.10.2015 боржником було здійснено виконання свого обовязку по сплаті заборгованості за наказом суду від 09.12.2015 по справі №915/1392/15, тобто судове рішення було виконане добровільно у встановлений ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» строк, тому у державного виконавця були відсутні підстави для винесення у порядку ст. 28 цього Закону постанови про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до пп. 3.7.1 п. 3.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, встановлено, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Згідно з пп. 3.7.2 п. 3.7 названої Інструкції, якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до початку його примусового виконання, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником самостійно.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

З аналізу наведених норм вбачається, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником у встановлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання (постанова Верховного Суду України від 28.01.2015 у справі №924/205/13-г).

Більш того, колегія апеляційної інстанції зазначає, що державним виконавцем не вчинялись заходи з примусового виконання судового рішення в розумінні змісту ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження». А відтак, господарський суд Миколаївської області правомірно задовольнив частково скаргу боржника - відповідача на дії виконавчої служби та визнав недійсною постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 28.12.2015, тому підстави для скасування ухвали господарського суду Миколаївської області від 09.02.2016 відсутні.

Колегія апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги, стосовно того, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, а підвідомчий виключно Миколаївському окружному адміністративному суду, відповідно до наступного.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» накази господарських судів підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Статтею 13 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 2, 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена, що закріплено в ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду Миколаївської області, який відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, у зв'язку з чим підстав для скасування чи зміни ухвали господарського суду Миколаївської області від 09.02.2016 у справі № 915/1392/15 не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99,

101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 09.02.2016 у справі №915/1392/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 01.04.2016.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя Л.В. Лавриненко

Суддя К.В. Богатир