ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

"04" квітня 2016 р.Справа № 17/40-09-1624
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Петрова М.С.

суддів: Разюк Г.П., Колоколова С.І.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду Одеської області від 11.02.2016 р.

по справі № 17/40-09-1624

за позовом Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГСТРОЙАГРО

про стягнення 212667,45 грн.

встановив:

26.02.16р. Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк ОСОБА_2 звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Одеської області від 11.02.2016 р.

Скаржник при поданні даної апеляційної скарги судовий збір не сплатив та надав заяву про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до прийняття рішення у даній справі. Вказану заяву ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 04.03.2016р. залишено без задоволення, апеляційну скаргу повернуто скаржнику без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України з огляду на те, що скаржник не довів належними доказами обставини, які на його думку були підставою для відстрочення сплати судового збору.

28.03.16 р. скаржник через господарський суд Одеської області вдруге звернувся із апеляційною скаргою на ту ж саму ухвалу господарського суду Одеської області. Вказана апеляційна скарга надійшла до Одеського апеляційного господарського суду 31.03.16 р.

Одночасно з подачею цієї апеляційної скарги, скаржник просить відновити процесуальний строк на її подання, встановлений ст. 93 ГПК України, посилаючись на те, що вдруге звертається з даною апеляційною скаргою.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України „Про судовий збір.

Верховною Радою України 22.05.2015р. прийнятий Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" №484-VIII, яким внесені зміни до Закону України "Про судовий збір" відносно скасування пільг зі сплати судового збору.

Відповідно до ст. 5 Закону України „Про судовий збір та норм чинного законодавства скаржник не звільнений від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Згідно із вимогами п. 2.2.7 ст. 4 Закону України „Про судовий збір ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік розмір мінімальної заробітної плати на 01 січня 2016 року складає 1378 грн. 00 коп.

Таким чином апелянт мав сплатити судовий збір у зазначеному вище порядку та розмірі, а саме 1378 грн. 00 коп.

Як свідчать матеріали, додані до апеляційної скарги, скаржник при поданні апеляційної скарги вдруге, судовий збір не сплатив та надав заяву про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у звязку із важким фінансовим станом, посилаючись на те, що банк знаходиться у процедурі ліквідації, не вистачає ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів, а відповідно із цим не має коштів на сплату судового збору, який є досить значним.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України „Про судовий збір, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, повязані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як зазначалося вище, свою заяву про звільнення від сплати судового збору скаржник як і заяву про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яку надавав при зверненні з апеляційною скаргою вперше, обґрунтовує важким фінансовим станом, при цьому жодного документального підтвердження його майнового стану до суду також не надав.

До апеляційної скарги та заяви про звільнення від сплати судового збору скаржник додав лише копію рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.16 р. про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та продовження повноважень ліквідатора банку, а також копії довіреностей уповноважених представників банку, які не можуть бути належними доказами тяжкого майнового стану банку та неможливості сплати судового збору у сумі 1378 грн. 00 коп.

З огляду на вищенаведене, посилання скаржника на п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифіковану Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р. та рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р. у справі «Креуз проти Польщі» є безпідставними без доведення тяжкого майнового стану банку і неможливості сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

Враховуючи вищезазначені обставини, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви скаржника про звільнення від сплати судового збору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись п. 3 ч.1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, колегія судів вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 без розгляду по суті.

Керуючись ст. 86, п. 3 ч.1 ст. 97 ГПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

1. У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

2. Апеляційну скаргу повернути скаржнику без розгляду по суті разом з доданими до неї документами.

3. Матеріали справи № 17/40-09-1624 повернути до господарського суду Одеської області.

Головуючий суддя М.С. Петров

Суддя Г.П. Разюк

Суддя С.І. Колоколов