ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2016 р. Справа № 921/1196/14-г/6

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючий суддя: Бойко С. М.,

Суддів: Бонк Т. Б.,

Якімець Г. Г.,

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина"

на рішення господарського суду Тернопільської області від 05.02.2016 року

у справі № 921/1196/14-г/6

за позовом - Аграрного підприємства "Нива" (вул. Незалежності,1 м. Хоростків, Гусятинський район, Тернопільська область, адреса для листування: с. Сорока, Гусятинський район, Тернопільська область)

до відповідача №1 - Приватного агропромислового підприємства "Медобори" (с. Зелене, Гусятинський район, Тернопільська область, 48230)

відповідача №2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина" (вул. Кривоноса, 2б, м. Тернопіль, 46027)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору №3 на стороні відповідачів - реєстраційна служба Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області (вул. Суходільська, 7 смт. Гусятин, Гусятинського району, Тернопільської області)

про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

постановою Вищого Господарського Суду України від 17.11.2015 в справі №921/1196/14-г/6 за позовом аграрного підприємства "Нива" до приватного агропромислового підприємства "Медобори", товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина" та ОСОБА_2 за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Жеграй Наталі Богданівни, приватного нотаріуса Серкізовської Тетяни Леонідівни, реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області про визнання недійсними договорів та зобов'язання повернути нерухоме майно, вказану справу передано на новий розгляд в частині вирішення спору про витребування майна з чужого незаконного володіння приватного агропромислового підприємства "Медобори", товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина".

В заяві про уточнення позовних вимог при новому розгляді справи позивач просив витребувати з незаконного володіння у ТОВ «Агроцентр-Галичина» будівлі та споруди площею 7 345,6 м. кв. на користь законного власника АП «Нива» (а.с.12-16, Т.5).

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 05.02.2016 у справі №921/1196/14-г/6 позов аграрного підприємства "Нива" до приватного агропромислового підприємства "Медобори" та товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору №3 на стороні відповідачів реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено частково. В частині вимог, заявлених до приватного агропромислового підприємства "Медобори" - провадження у справі припинено в зв'язку з прийняттям судом відмови від позову до цього відповідача. Витребувано з незаконного володіння у товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина" на користь аграрного підприємства "Нива" будівлі та споруди, а саме: А - адміністративний будинок площею 488,6 м2; Б - гаражі, площею 591,8 м2; В - гараж-котельню площею 864 м2; Д - млин площею 2927,9 м2; Е - склад площею 1390,0 м2; З - прохідна площею 149,3 м2; К - приміщення ваги площею 32,7 м2; Л - цех площею 101,7 м2; М - сарай площею 38,5 м2; 1 - огорожа з плит 777,2 м.п., які знаходяться на території земельної ділянки площею 3,1 га по АДРЕСА_1 Тернопільської області.

В частині вимоги про витребування майна, а саме: складу під літерою "Г" площею 761,1 м2, який знаходиться на території земельної ділянки площею 3,1 га по АДРЕСА_1 - в позові відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що в частині вимог, заявлених до приватного агропромислового підприємства "Медобори" провадження у цій частині підлягає припиненню на підставі п.4 ст.80 ГПК України, у зв'язку із відмовою від позову в цій частині, яку прийнято ухвалою місцевого господарського суду від 29.01.2016 р. Також, суд першої інстанції зазначає, що обставини, встановлені рішеннями у справах №921/621/13-г/17 та №921/382/14-г/4 та презумпція добросовісності набувача, визначена ч. 5 ст. 12 ЦК України - належним чином доводять наявність у позивача права власності на майно, про витребування якого з чужого незаконного володіння заявлено вимогу позивачем-власником майна.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина" просить рішення господарського суду Тернопільської області від 05.02.2016 у справі №921/1196/14-г/6 скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог аграрного підприємства "Нива" до приватного агропромислового підприємства "Медобори" та товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору №3 на стороні відповідачів реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що не встановлено наявність у АП «Нива» права власності на спірне майно, оскільки в судових засіданнях не досліджувалося наявність або відсутність права власності на індивідуально-визначене нерухоме майно у АП «Нива». Зокрема, не було досліджено договору купівлі-продажу від 16.12.1992 укладеного між радою трудового колективу Хоростівського комбікормового заводу як продавцем та ВКП «Святослав Ко» як покупцем, а також не досліджено довідку з інвентарної справи будинковолодіння № 1 по вул. Незалежності у м. Хоросткові.

В судовому засіданні представники відповідача- 1 та відповідача- 2 просили рішення господарського суду Тернопільської області від 05.02.2016 у справі №921/1196/14-г/6 скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог аграрного підприємства "Нива" до приватного агропромислового підприємства "Медобори" та товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору №3 на стороні відповідачів реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Представник позивача в судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина" без задоволення, а рішення господарського суду Тернопільської області від 05.02.2016 у справі №921/1196/14-г/6 без змін. Додавши, що вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння шляхом уточнення позовних вимог при новому розгляді справи він пред'являв лише до товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина". Щодо аграрного підприємства "Нива" суд обґрунтовано припинив провадження в зв'язку з тим, що прийняв відмову від позову. Рішеннями судів, наявними в справі, підтверджено право власності на спірне майно.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського суду Тернопільської області від 05.02.2016 у справі №921/1196/14-г/6 без змін, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 23.01.2006р. ТзОВ "Інформаційно-аналітична група "Аукціон" проведено відкриті торги з продажу майна ВАТ "Укрволгатехсервіс" (банкрута) - будівель та споруд загальною площею 7345,6 кв.м, в т. ч. адміністративний будинок (літера "А") загальною площею 488,6 кв.м, гаражі (літера "Б") загальною площею 591,8 кв.м, гараж-котельня (літера "В") загальною площею 864,0 кв.м, склад (літера "Г") загальною площею 761,1 кв.м, млин (літера "Д") загальною площею 2927,9кв.м, склад (літера "Е") загальною площею 1390,0 кв.м, прохідна (літера "З") загальною площею 149,3 кв.м, приміщення ваги (літера "К") загальною площею 32,7кв.м, цех (літера "Л") загальною площею 101,7 кв.м, сарай (літера "М") загальною площею 38,5 кв.м та огорожа (літера 1), що знаходяться за адресою: вул. Незалежності (Комсомольська), 1 в м.Хоростків Гусятинського району Тернопільської області. Згідно протоколу №1 від 23.01.2006р. переможцем торгів визнано ПАП "Медобори".

За результатами вказаних торгів, 07.02.2006р. між ВАТ "Укрволгатехсервіс" в особі ліквідатора Жеронкіна Д.Л. (Продавець), та ПАП "Медобори" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу вищевказаного майна, який посвідчений приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Тернопільської області Ціцінським І.В. та зареєстрований в реєстрі за №191.

Постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12.10.2011р. у справі № 2а-3768/11р задоволено позов громадянки ОСОБА_7 до виконавчого комітету Хоростківської міської ради, Гусятинського РК БТІ, визнано недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету Хоростківської міської ради від 13.09.2005р. №133 "Про оформлення права власності на будівлі та споруди за ВАТ "Укрволгатехсервіс" балансоутримувач: структурний підрозділ АП "Нива". Скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА № 429462, видане виконкомом Хоростківської міської ради 26.09.2005р., зареєстроване Гусятинським РК БТІ 29.09.2005р. № 12181587. (а.с.25-28, т.1).

Дане судове рішення залишено без змін ухвалами Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2012р. та Вищого адміністративного суду України від 26.02.2013р.

Отже, постановою Густинського районного суду Тернопільської області від 12.10.2011р. у справі № 2а-3768/11р встановлено, що виконком незаконно визнав за ВАТ "Укрволгатехсервіс" право власності на будівлі та споруди в м.Хоросткові по вул.Незалежності, 1 Хоростківського міжколгоспного комбікормового заводу, який належить АП "Нива", співвласником якого воно являється, та про те, що рішення виконавчого комітету Хоростківської міської ради від 13.09.2005р. № 133 "Про оформлення права власності на будівлі та споруди за ВАТ "Укрволгатехсервіс" балансоутримувач: структурний підрозділ АП "Нива" прийнято з порушенням вимог законодавства.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2013р. у справі №921/621/13-г/17, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 30.07.2014р. визнано недійсними результати торгів з продажу майна ВАТ "Укрволгатехсервіс", оформлених протоколом №1 від 23.01.2006р. та договір купівлі-продажу від 07.02.2006р., посвідчений приватним нотаріусом Гусятиського районного нотаріального округу Ціцінським І.В., зареєстрований у реєстрі під № 191.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2013р. у справі №921/621/13-г/17 встановлено, що майно, яке відчужене на відкритих торгах в січні 2006 року, належало не підприємству - банкруту ТзОВ "Укрволгатехсервіс", а АП "Нива" як власнику, котре створено у 1995 році внаслідок об'єднання майна засновників трудового колективу Хоростківського ВКП "Святослав Ко", МП "Джерело" та ТзОВ "Святослав Ко". Також, у постанові Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2013р. у справі №921/621/13-г/17 встановлено наявність права в АП "Нива" станом на дату укладання спірного правочину на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: вул.Незалежності, 1 у м. Хоросткові, Гусятинського району Тернопільської області та відсутність права власності у його продавця - ВАТ "Укрволгатехсервіс", оскільки останній не володів усім обсягом прав на спірне майно, в тому числі і щодо розпорядження ним.

03.02.2014р. між ПАП "Медобори" (Продавець) та ТОВ "Агроцентр-Галичина" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець зобов'язується передати за оплату, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити належні продавцю будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (предмет договору), загальною площею 7345,6 м 2, що знаходяться на земельній ділянці площею 3,13 га, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1, а саме: А - адміністративний будинок, матеріали стін: цегла, загальна площа 488,6 кв.м; Б - гаражі, матеріали стін: цегла, загальна площа 591,8 кв.м; В - гараж-котельня, матеріали стін: цегла, загальна площа 864 кв.м; Г - склад, матеріали стін: цегла, загальна площа 761,1 кв.м; Д - млин, матеріали стін: цегла, загальна площа 2927,9 кв.м; Е - склад матеріали стін: бетон, загальна площа 1390 кв.м; З - прохідна, матеріали стін: цегла, загальна площа 149,3 кв.м; К - вага, матеріали стін: цегла, загальна площа 32,7 кв.м; Л - цех, матеріали стін: цегла, загальна площа 101,7 кв.м; М - сарай, матеріали стін: цегла, загальна площа 38,5 кв.м; 1 - огорожа, бетонні плити, які знаходяться на території земельної ділянки площею 3,1 га по АДРЕСА_1 (а.с.179-180, т.1).

В п.1.2 Договору вказано, що предмет договору, що відчужується, належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Тернопільської області Ціцінським І.В. 07.02.2006р., зареєстрованого в реєстрі за №191. Право власності на предмет договору зареєстровано за продавцем Гусятинським РК БТІ 12.04.2006р., реєстраційний номер 12181587, номер запису 2026 в книзі 11.

Договір купівлі-продажу від 03.02.2014р. укладений між ПАП "Медобори" та ТОВ "Агроцентр-Галичина" підписаний і скріплений печатками його сторін, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жеграй Н.Б., зареєстрований в реєстрі за №592.

У відповідності до акту прийому передачі від 05.02.2014р. до договору купівлі-продажу від 03.02.2014р. ПАП "Медобори" передало, а ТОВ "Агроцентр-Галичина" прийняло будівлі та споруди загальною площею 7345,6 кв.м вартістю 1580000,00 грн., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.181, т.1).

13.02.2014р. між ТОВ "Агроцентр-Галичина" (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець) укладено договір купівлі продажу, за умовами якого продавець передає у власність покупця 10/100 частини від будівель та споруд (нерухоме майно, предмет договору, приміщення) по АДРЕСА_1., а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього обумовлену грошову суму. Нерухоме майно, яке відчужується за даним договором, має наступні характеристики: склад під літерою "Г", площа - 761,1 кв.м. Предмет договору знаходиться на земельній ділянці площею 3,13 га, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1 (а.с.184, т.1).

В пункті 2.1 договору зазначено, що продаж нерухомого майна за домовленістю сторін вчиняється за суму 181420,00 грн., які покупець зобов'язується перерахувати на рахунок продавця протягом одного дня з дня нотаріального посвідчення даного договору.

Договір купівлі-продажу від 13.02.2014р. підписаний його сторонами, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л., зареєстрований в реєстрі за № 239, отже набув чинності.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.01.2015р. у даній справі припинено провадження у справі в частині вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 13.02.2014р., який укладений між ТОВ "Агроцентр-Галичина" і ОСОБА_2, та відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині, які пред'явлені до ПАП "Медобори" та ТОВ "Агроцентр-Галичина" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03.02.2014 року. Вказане рішення у цій частині залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.11.2015р., а отже набрало в цій частині законної сили.

При цьому, відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03.02.2014р., укладеного між ПАП "Медобори" та ТОВ "Агроцентр-Галичина" з підстави відсутності у відповідача-1 права його відчужувати відповідачу-2, суд виходив з того, що позивач обрав невірний спосіб захисту. Вказав, що у разі придбання майна за договором у особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право на підставі ст. 388 ЦК України звернутись до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання недійсним договору відчуження майна.

Отже, предметом позову є вимога про витребування з незаконного володіння у ТОВ "Агроцентр-Галичина" будівлі та споруди площею 7345,6 м2 на користь законного власника АП "Нива", а саме: А - адміністративний будинок площею 488,6 м2; Б - гаражі, площею 591,8 м2; В - гараж-котельню площею 864,0 м2; Г - склад площею 761,1 м2; Д - млин площею 2927,9 м2; Е - склад площею 1390,0 м2; З - прохідна площею 149,3 м2; К - приміщення ваги площею 32,7 м2; Л - цех площею 101,7 м2; М - сарай площею 38,5 м2; 1 - огорожа з плит 777,2 м.п., які знаходяться на території земельної ділянки площею 3,1 га по АДРЕСА_1.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2013 у справі № 921/621/13-г/17, що залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 30.07.2014, встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажі від 16.12.1992, укладеного між радою трудового колективу Хоростківського комбікормового заводу як продавцем та ВКП "Святослав Ко" як покупцем, ВКП "Святослав Ко" став власником усіх основних засобів (будівель, споруд, машин та обладнання) вартістю 146 663 000 крб. На вказаному договорі 30.12.1992 Хоростківським БТІ вчинено реєстровий напис № 81, що свідчить про здійснення державної реєстрації права власності згідно вимог чинного на той час відповідного законодавства.

Також, встановлено, що згідно довідки з інвентарної справи будинковолодіння АДРЕСА_1 (а.с. 30-52, Т. 4), зареєстрованих Хростківським БТІ під реєстровим № 81(2026) книга № 11 сторінка 44 значаться: вказаний вище договір купівлі-продажі від 16.12.1992 р., укладений між радою трудового колективу Хоростківського комбікормового заводу та ВКП "Святослав Ко", зареєстрований у БТІ 30.12.1992 р.; свідоцтво про право власності на будівлі та споруди, видане виконкомом Хоростківської міської ради № 133 від 13.09.2005 р. та оспорюваний договір купівлі-продажі, посвідчений 07.02.2006 р. приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Ціцінським І.В. Також до вказаної довідки додано експлікації будинків та споруд, які значаться за вказаною адресою, проте відомості про зміну їх кількості чи переліку під час змін власників, не зазначаються.

Згідно п.п.1.2, 4.1, 4.2 статуту АП "Нива" (а.с. 171-180, Т.3), в редакції 1995 року, затвердженій рішенням виконавчого комітету Гусятинської районної ради народних депутатів 29.03.1995р., засновниками підприємства АП "Нива", є: трудовий колектив Хоростківського ВКП фірми "Святослав Ко" згідно рішення загальних зборів від 01.08.1994 р., МП "Джерело" та ТОВ "Святослав Ко" згідно рішення правління від 01.08.1994 р. Майно підприємства складається шляхом здійснення внесків засновників, які формують статутний фонд у вигляді внесків обладнанням, транспортними, технічними засобами, іншим майном, яке належить їм на праві власності та необхідне для здійснення статутних завдань. Підприємство є власником майна, яке передане йому засновниками та іншими юридичними особами у власність.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2013 у справі № 921/621/13-г/17 встановлено наявність у АП "Нива" станом на дату укладання спірного правочину (договір купівлі-продажу майна від 07.02.2006 відкритим акціонерним товариством "Укрволгатехсервіс") прав на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та відсутність права власності у його продавця - ВАТ "Укрволгатехсервіс".

Таким чином, в силу ст. 35 ГПК України обставини встановлені постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2013 у справі № 921/621/13-г/17, не потребують доказування, а тому доводи апеляційної скарги про недослідження судом першої інстанції договору купівлі-продажу від 16.12.1992 та довідки з інвентарної справи будинковолодіння АДРЕСА_1 а також недослідження наявності або відсутність права власності на індивідуально-визначене нерухоме майно у АП «Нива» - є безпідставними.

Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що право власності АП «Нива» також підтверджується наявною в матеріалах справи витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, номер витягу: 5878837, дата витягу: 14.12.2005 (а.с. 151, Т. 2).

У п.п. 22-23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 роз'яснено якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред'явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК. У зв'язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Відповідно до статті 387 ЦК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

У постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-95цс13 викладено правову позицію, у якій зазначено, що згідно зі ст. 330 ЦК України майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягає захистові шляхом задоволення позову до чергового добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого ст. ст. 215, 216 ЦК України. Норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Добросовісність набуття в розумінні статті 388 ЦК України полягає в тому, що майно придбавається не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати.

Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна від набувача, при цьому випадки такого витребування законодавством обмежуються, зокрема пунктом 3 частини першої статті 388 ЦК України передбачено, що витребування майна можливе в разі його вибуття з володіння власника не з його волі іншим шляхом. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

Також, апеляційний господарський суд зазначає, що у п.п. 24-25 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 роз'яснено, що факт відплатності придбання майна сама по собі не свідчить про добросовісність набувача. Набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з'ясування правомочностей продавця на відчуження майна. Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження.

Вирішуючи спір про витребування майна з чужого незаконного володіння в порядку ст. 388 ЦК України, суд має встановити, чи вибуло спірне майно із володіння власника або особи, якій він передав його у володіння, за наявності на це згоди законного розпорядника такого майна (постанова Верховного Суду України від 12 лютого 2013 р. у справі N 3-3гс13).

У постанові Верховного Суду України від 02.03.2016 у справі № 6-3090цс15 викладено правову позицію, у якій зазначено, що відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Норма статті 388 ЦК України може застосовуватись як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Як роз'яснено в п. 26 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК.

У відповідності до приписів ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе без достатніх на те правових підстав.

Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду, що спірне майно вибуло з володіння АП «Нива» не з його волі, в результаті торгів з продажу майна ВАТ «Укрволгатехсервіс» та договору купівлі-продажу від 07.02.2006, які вищезгаданими рішеннями, що мають преюдиційний характер - визнані недійсними.

З цих підстав, вимога про витребування спірного майна в добросовісного набувача (ТОВ «Агроцентр-Галичина»), яке відчужувалось за договором купівлі-продажу від 07.02.2006 від ВАТ «Укрволгатехсервіс» до ПАП «Медобори», та в подальшому за договором купівлі-продажу від 03.02.2014 від ПАП «Медобори» до ТОВ «Агроцентр-Галичина» - є правомірною у зв'язку із тим, що спірне майно придбано ПАП «Медобори» та ТОВ «Агроцентр-Галичина» у особи яка не мала права його відчужувати, а саме ВАТ «Укрволгатехсервіс».

Також, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність припинення провадження на підставі п.4 ст.80 ГПК України, у зв'язку із відмовою від позову в цій частині, яку судом першої інстанції прийнято, про що зазначено в ухвалі суду від 29.01.2016р.

Що стосується розподілу судових витрат, то при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, апеляційний господарський суд керується положеннями статті 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вартість спірного майна, як зокрема зазначено в договорі купівлі-продажу від 03.02.2014р., становить 1580000 грн, у зв'язку з чим на момент звернення з даним позовом до суду по вимозі щодо витребування майна позивач мав сплатити 31600 грн судового збору (2% від його вартості).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви (27.10.2014р.) сплачено 1827 грн судового збору (за вимогу майнового характеру) згідно від квитанції №44 від 16.10.2014р. (а.с.11, том 1) та 2436 грн (за 2 вимоги немайнового характеру) згідно квитанції №2 від 27.10.2014р. (а.с.12, том 1).

Ухвалою суду від 29.01.2016р. судом зобов'язано позивача подати докази сплати судового збору за вимогу щодо витребування майна в розмірі 29773 грн (31600-1827), проте 05.02.2016р. ним подано квитанцію №11 від 04.02.2016р. про сплату 29164 грн судового збору, тим самим недоплативши 609 грн судового збору, який підлягає стягненню з позивача в дохід державного бюджету.

У зв'язку із вищенаведеним, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність відшкодовання позивачу з ТОВ "Агроцентр-Галичина" судовий збір в розмірі 27971,60 грн (що складає 2% від вартості витребуваного майна (120 грн) за розгляд позовної вимоги в суді першої інстанції та 13985,80 грн (50%) судового збору по апеляційному провадженню. Також, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду, що судовий збір, сплачений ТОВ "Агроцентр-Галичина" при поданні касаційної скарги в розмірі 25104,10 грн., покладається на ТОВ "Агроцентр-Галичина".

Як вбачається з платіжного доручення № 3002 від 18.02.2016 ТОВ Агроцентр-Галичина» сплачено 34 760,00 грн. за подання апеляційної скарги. Враховуючи, що апеляційну скаргу ТОВ Агроцентр-Галичина» залишено без задоволення, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що сплата судового збору покладається на апелянта.

Таким чином, Львівський апеляційний господарський суд, прийшов до висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр-Галичина».

Рішення господарського суду Тернопільської області від 05.02.2016 у справі №921/1196/14-г/6 прийнято з дотриманням вимог норм процесуального та матеріального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Стаття 32 ГПК України визначає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр-Галичина» - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Тернопільської області від 05.02.2016 у справі №921/1196/14-г/6 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

4. Справу передати до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя С.М.Бойко

Суддя Т. Б.Бонк

Суддя Г.Г. Якімець

Повний текст постанови виготовлений 21.03.2016 р.