ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.03.16р. Справа № 904/164/16

За первісним позовом Приватного підприємства "Компанія Ліон", 49038, м. Дніпропетровськ, вул. Курчатова, буд. 10, оф. 621

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,49000, АДРЕСА_1

про повернення грошових коштів

за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ,49000, АДРЕСА_1 до Приватного підприємства „Компанія Ліон", 49038, м. Дніпропетровськ, вул. Курчатова, буд. 10, оф. 621

про стягнення 138 000,00 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача Родіонов В.О. - представник за довіреністю № 14-01/15 від 14.01.2015 року

від відповідача ОСОБА_3 - представник за довіреністю № 147 від 19.01.2016 року

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство „Компанія Ліон" звернулось до суду з позовом про зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 вчинити певні дії, а саме - повернути сплачені ним за платіжними дорученнями №№ 149, 423 від 20.08.15р. грошові кошти в сумі 92 000,00 грн. шляхом перерахування на поточний рахунок позивача № 7800 в АТ „УкрСиббанк", а також покласти на відповідача судові витрати за позовною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на: існування між сторонами 03.07.2015 року наміру укласти договір суборенди нежитлового приміщення № 1/08, відповідно до якого відповідач зобов'язався передати у фактичне користування позивачу нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_3; здійснення позивачем відповідачу згідно розділу 3 проекту договору № 1/08 та усних домовленостей між ними платежу в сумі 92 000,00 грн. за перший та останній місяці фактичного користування приміщеннями на підставі платіжних доручень №№149, 423 від 20.08.15р.; виявлення у подальшому низки недоліків об'єкта оренди (недостатня потужність електроенергії в даному цеху, ускладнення при укладенні договорів на забезпечення електроенергією, водою, стоками) і ненадання відповідачем

приміщення у користування у встановлений проектом договору № 1/08 строк, що унеможливило початок виконання договірних зобов'язань та підписання акту прийому-передачі приміщення; фактичне не прийняття позивачем об'єкта оренди у користування; неправомірність та необґрунтованість дій відповідача зі збереження у себе грошових коштів позивача в сумі 92 000,00 грн. без достатніх правових підстав; звернення до відповідача з письмовими вимогами про повернення сплачених позивачем грошових коштів у розмірі 92 000,00 грн. на розрахунковий рахунок приватного підприємства „Компанія Ліон" (лист № 123/15 від 23.11.15р. та претензія № 127/15 від 24.11.15р.).

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, вимоги позивача не визнала і, у свою чергу, 27.01.2016 року подала до суду зустрічну позовну заяву до приватного підприємства "Компанія Ліон" про стягнення заборгованості за оренду приміщення за грудень 2015 року - лютий 2016 року в сумі 138 000,00 грн.

Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою обґрунтовані тим, що суборендар приватне підприємство "Компанія Ліон" фактично користувався об'єктом оренди з моменту укладення договору № 1/08 від 28.08.15р. - з 28.08.15р. Акт приймання-передачі приміщення до договору оренди від 21.10.15р. супровідним листом від 21.10.15р. було направлено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на адресу приватного підприємства „Компанія Ліон" з вимогою у порядку ст. 530 Цивільного кодексу України підписати та повернути його у семиденний строк з дня пред'явлення вимоги фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1. Але приватне підприємство „Компанія Ліон" не відреагувало на лист і акт приймання-передачі приміщення не підписало. Позивач за зустрічним позовом, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, просить стягнути заборгованість по орендній платі з приватного підприємства „Компанія Ліон" за грудень 2015 року - лютий 2016 року, враховуючи те, що за листопад 2015 року орендна плата суборендарем вже сплачена згідно платіжного доручення № 149 від 20.08.15р.

Відповідач за первісним позовом вважає позовні вимоги необґрунтованими і незаконними, у зв'язку з чим просить відмовити в задоволенні позовної заяви приватного підприємства "Компанія Ліон" повністю.

Відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням відповідача, заявленим у судовому засіданні 09.03.16р., ухвалою суду по справі № 904/164/16 строк вирішення спору продовжено до 28.03.2106 року включно.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони уклали між собою договір № 1/08 суборенди нежитлового приміщення від 28.08.2015 року, за умовами якого Орендар (фізична особа-підприємець ОСОБА_1) зобов'язується передати Суборендарю у строкове платне користування нежитлове приміщення, зазначене в п. 1.2. цього Договору, а Суборендар (приватне підприємство „Компанія Ліон") зобов'язується прийняти вказане приміщення у таке користування та своєчасно і в повному обсязі сплачувати Орендарю орендну плату за користування ним. Умовами цього договору було також встановлено, що:

- об'єктом оренди за цим Договором є нерухоме майно - частина будівлі під літерою А згідно технічного паспорту, яким Орендар користується на підставі договору оренди та знаходиться на території майнового комплексу за адресою: 52012, АДРЕСА_3; об'єкт оренди має загальну площу 2757,0 (дві тисячі сімсот п'ятдесят сім) квадратних метрів (п. 1.2);

- під час укладення цього Договору та його передачі в оренду об'єкт оренди оглянутий Суборендарем, будь-які недоліки, які б перешкоджали прийняттю Орендарем об'єкта оренди у користування і його подальшому використанню Суборендарем за цільовим призначенням, відсутні (п. 1.4);

- об'єкт оренди надається Суборендареві у строкове платне користування для організації виробничої діяльності (п. 1.6)

- передача Орендарем об'єкта оренди і його приймання Суборендарем здійснюється по акту приймання-передачі об'єкта оренди, підписання якого сторонами свідчить про фактичну передачу Орендарем об'єкта оренди і його прийняття Суборендарем у своє володіння і користування; Суборендар набуває права користування об'єктом оренди одночасно з підписанням сторонами акту приймання-передачі об'єкта оренди (п. 2.1);

- передача об'єкта оренди Орендарем та його прийняття Суборендарем здійснюється не пізніше 60 (шести десяти) календарних днів з дня укладення сторонами цього Договору; обов'язок складання акта приймання-передачі об'єкта оренди в оренду покладається на Орендаря (п. 2.2);

- орендна плата за користування Суборендарем об'єктом оренди з урахуванням індексації складає 46 000 грн. (сорок шість тисяч гривень 00 коп.) за місяць; орендна плата за неповний місяць строку оренди за цим Договором (перший та/або останній місяць оренди) розраховується пропорційно кількості календарних днів в такому неповному місяці та строку фактичного знаходження об'єкта оренди в користуванні Суборендаря (п. 3.1);

- орендна плата за перший календарний місяць оренди сплачується Суборендарем Орендарю протягом 10 (десяти) банківських днів з дня укладення сторонами цього Договору; орендна плата за кожний наступний місяць оренди (надалі - „звітний місяць") сплачується Суборендарем Орендарю до 10 (десятого) числа такого звітного місяця (п. 3.2);

- Орендар зобов'язаний передати об'єкт оренди в користування Суборендарю в порядку і на умовах, передбачених цим Договором (п. 4.2.1); утримуватися від вчинення дій, які б перешкоджали Суборендареві мати доступ до об'єкта оренди на умовах цього Договору, не втручатись у господарську діяльність Суборендаря; встановлення і забезпечення (підтримання) Орендарем контрольно-пропускного режиму задля обмеження доступу сторонніх осіб на територію майнового комплексу Орендаря не є діями, які перешкоджають Орендареві мати доступ до об'єкта Оренди на умовах цього Договору, та не є втручанням у господарську діяльність Суборендаря (п. 4.2.3);

- Суборендар має право ініціювати розірвання Договору у випадках, передбачених цим Договором та/або чинним законодавством (п. 5.1.6);

- Суборендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату за користування об'єктом оренди (п. 5.3.4), після закінчення строку оренди або у разі дострокового припинення дії Договору повернути об'єкт оренди Орендареві у стані, в якому він був переданий в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу (п. 5.3.11);

- цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2016 року; закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобов'язань, які виникли з цього Договору і які не були виконані ними протягом строку дії Договору (п. 8.1);

- цей договір може бути достроково, до закінчення строку оренди, розірваний за взаємною згодою сторін (п. 9.2).

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані сторонами письмові докази у їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що у позовних вимогах про повернення грошових коштів, сплачених за платіжними дорученнями №№ 149, 423 від 20.08.15р., у сумі 92 000,00 грн. необхідно відмовити, а зустрічний позов задовольнити, виходячи з наступного.

Договір оренди від 28.08.2015 року № 1/8 відповідно до ст. 284 Господарського кодексу України містить вичерпний перелік умов, які є істотними для договору оренди, а саме: об'єкт оренди - склад і вартість майна з урахуванням її індексації (розділ 1 договору № 1/08 від 28.08.15р.); строк, на який укладається договір оренди (розділ 8); орендна плата з урахуванням її індексації (розділ 3); порядок використання амортизаційних відрахувань (розділ 6); відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу (розділи 5, 7). З огляду на те, що у матеріалах справи відсутні інші двосторонньо підписані між позивачем та відповідачем договори оренди, суд на підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, ґрунтуючись на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи і керуючись законом, дійшов висновку, що договір № 1/08 саме від 28.08.15 р. у відповідності до приписів ст. 180 Господарського кодексу України є укладеним та дійсним, оскільки сторонами у передбаченому законом порядку та формі досягнуто згоди з усіх його істотних умов і достроково не припинено його дії.

Договір, поданий позивачем за первісним позовом без зазначення на ньому дати, не може бути прийнятий судом в якості належного та допустимого доказу тому, що не має доказової сили як односторонньо підписаний, а доказів існування між позивачем та відповідачем інших договірних відносин оренди сторонами у справі № 904/164/16 суду не надано. Відтак, оплата за послуги оренди здійснена позивачем за первісним позовом 20.08.15 р. за платіжними дорученням № 149 та № 423 на загальну суму 92 000,00 грн., може бути віднесена лише до договору суборенди № 1/08 від 28.08.15р.

Як було з'ясовано у судовому засіданні, сторони ніколи не підписували договору суборенди від 03.08.15р., а тому й не надали суду договір від зазначеної дати за його відсутності.

Доводи позивача щодо фактичного не прийняття об'єкта оренди у користування є суперечливими і такими, що не узгоджуються із матеріалами справи. Зокрема, позивач у позовній заяві зазначає, що після здійснення операції з оплати орендних платежів за перший і останній місяці фактичного користування приміщенням, ним в об'єкті оренди було виявлено „ряд необхідних доробок на загальну суму до 500 тис. грн.„ та „надалі також, при укладенні договорів на забезпечення енергоносіями ... даного виробничого приміщення були виявлені ряд моментів, що унеможливлюють оренду вищезазначеного приміщення". Наведені позивачем у позовній заяві пояснення свідчать про факт безперешкодного доступу ним до об'єкта оренди та фактичне користування приміщенням протягом певного часу, що також підтверджується і витягом із журналу відвідувачів контролера на контрольно-пропускному пункті ЗАТ „Стройіндустрія" за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_3 (а.с. 160-173). Тобто, позивач з 20.08.15 р. до кінця листопада 2015 року вчиняв дії, які засвідчували його волю до настання відповідних правових наслідків, а саме - виконання правочину з суборенди нежитлового приміщення, укладеного між ним та відповідачем (ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема - з договорів та інших правочинів; зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 629 цього Кодексу встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 291 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 3 статті 291 Господарського кодексу України передбачена можливість розірвання договору оренди лише за згодою сторін; на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільного кодексу України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 784 Цивільного кодексу України наймач має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймодавець передав у користування річ, якість якої не відповідає умовам договору та призначенню речі; 2) наймодавець не виконує свого обов'язку щодо проведення капітального ремонту речі.

Як свідчать матеріали справи, позивач за первісним позовом не звертався до суду з позовом про дострокове розірвання договору суборенди № 1/08 від 28.08.15р. Так само, позивач взагалі не звертався і до відповідача з вимогою в порядку ст. 766 Цивільного кодексу України про передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою, або про відмову від договору найму і відшкодування йому завданих збитків у зв'язку з порушенням наймодавцем приписів ч. 1 ст. 765 цього Кодексу щодо передання майна у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Доводи позивача щодо фактичного не прийняття об'єкта оренди у користування внаслідок не підписання між сторонами акта приймання-передачі приміщення в оренду не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки матеріалами справи підтверджується, що орендар не відмовлявся та не ухилявся від свого обов'язку щодо передачі об'єкту оренди і своєчасно - 21.10.15р. - направив на адресу суборендаря лист в порядку статті 530 Цивільного кодексу України щодо підписання акту приймання-передачі приміщення в оренду з доданими до нього двома примірниками цього акту (а.с. 54). Однак, передання суборендареві приміщення у користування не було оформлено відповідним документом (актом), у зв'язку з його не підписанням саме суборендарем. Заперечень щодо підписання акту приймання-передачі суборендарем до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (орендаря) не направлялась.

З огляду на вищенаведене, у суду відсутні підстави вважати, що кошти у сумі 92 000,00 грн., перераховані позивачем відповідачу на виконання умов договору суборенди, який не припинив своєї дії і за яким відбулося фактичне користування майном, є безпідставно одержаними відповідачем по первісному позову (аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 13.02.14р. у справі № 927/955/13, від 17.04.14 р. у справі № 922/4804/13, від 01.07.14р. у справі №909/1471/13). Тому суд відмовляє у задоволенні первісного позову за недоведеністю і необґрунтованістю вимог позивача. Судовий збір покласти на позивача по первісному позову.

На підставі ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

У відповідності до приписів ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що суборендар (відповідач за зустрічним позовом) не оплатив йому орендну плату за грудень 2015 року - лютий 2016 року. Відповідач за зустрічним позовом не надав суду доказів оплати ним цих сум орендарю. Таким чином, суд дійшов висновку, що суборендар порушив умови укладеного між ним та орендарем договору щодо внесення орендних платежів. Оскільки оплата спірних коштів відбулась саме на підставі та на виконання укладеного та діючого договору суборенди № 1/08 від 28.08.15р. і матеріали справи не містять доказів того, що правова підстава набуття цих коштів орендарем відпала, суд вважає зустрічні позовні вимоги про стягнення 138 000,00 грн. боргу з орендної плати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за первісним позовом покладається на позивача за первісним позовом. Судовий збір за зустрічним позовом - на відповідача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 205, 509, 525, 526, 610, 629, 759-766, 781-784 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 173, 174, 180, 188, 193, 284-286, 291 Господарського кодексу України, ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову приватного підприємства „Компанія „Ліон" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - відмовити.

Судовий збір покласти на позивача.

Зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з приватного підприємства „Компанія „Ліон" (49038, м. Дніпропетровськ, вул. Курчатова, б. 10, оф. 621; ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 138 000 (сто тридцять вісім тисяч) грн. 00 коп. боргу зі сплати орендних платежів і 2 070 (дві тисяч сімдесят) грн. 00 коп. судового збору, про що видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 04.04.2016 року.

Суддя С.П. Панна