ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

28.03.16 Справа № 30/5005/6099/2012

За заявою: комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго", м. Новомосковськ Дніпропетровської області

про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2012 року.

У справі:

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго", м. Новомосковськ Дніпропетровської області

про стягнення 959 928,13 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 14-138 від 13 травня 2014 року, головний юрисконсульт відділу правового забезпечення зовнішньоекономічної діяльності

Від відповідача (заявника): ОСОБА_2, довіреність №07 від 05 січня 2016 року, представник

С У Т Ь С П О Р У :

15 березня 2016 року до господарського суду від комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" надійшла заява з проханням відстрочити виконання рішення суду до 31 грудня 2016 року.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення заявник зазначає, що на сьогоднішній день залишок заборгованості складає - 13 199,19 грн.

25.01.2016 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області була винесена постанова ЗВП № 34704008 про арешт коштів боржника - комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго", яке згідно рішення Новомосковської міської ради № 679 від 10.12.2012 є правонаступником ДП ОКП "Дніпротеплоенерго" -"Новомосковськтеплоенерго". Дані обставини фактично призупинять діяльність комунального підприємства та поставлять під загрозу обслуговування комунального житлового фонду м. Новомосковська, так як підприємство без грошових коштів не зможе здійснювати закупівлю природного газу для вироблення тепла, розраховуватись за електроенергію, здійснювати аварійні ремонти теплових мереж і обладнання, яке задіяне для виготовлення теплової енергії взимку, сплачувати обов'язкові платежі і податки, а також виконувати зобов'язання по виплаті заробітної плати своїм працівникам.

Основною причиною порушення зобов'язання відповідачем є велика кредиторська заборгованість, яка утворилась через несвоєчасні і не в повному обсязі платежі бюджетних організацій та інших суб'єктів господарювання за спожиту теплову енергію та невідшкодування Державою різниці в тарифах, які не покривають витрат підприємства на вироблення теплової енергії і свідчать про об'єктивну неможливість виконання зобов'язань в повному обсязі і в установлений строк. Існує велика і дебіторська заборгованість різних споживачів.

Комунальне підприємство вживає заходів до виконання зобов'язання, веде судово-претензійну роботу по зменшенню дебіторської заборгованості, подає вимоги боржникам, звертається до суду з позовами про стягнення боргів за спожиту теплову енергію з населення, інших споживачів.

Також заявник зазначає, що неналежне виконання зобов'язань було вимушеним, так як підприємство в надходженні грошових коштів повністю залежить від оплат населення, бюджету, інших суб'єктів господарювання. Підприємство не здійснює іншої господарської діяльності і не має іншого джерела доходів.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" проти задоволення заяви про відстрочку виконання рішення заперечує, однак письмового відзиву на заяву не надало.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17 березня 2016 року заява про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2012 року прийнята до розгляду, розгляд заяви призначено на 28 березня 2016 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2012 року публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з дочірнього підприємства обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" - "Новомосковськтеплоенерго" суму боргу в розмірі 818 129,19 грн., втрати від інфляційних процесів за весь час прострочення в розмірі 8 181,29 грн., пеню в розмірі 63 991,97 грн., 3% річних у розмірі 12 356,64 грн., штраф в розмірі 7% в сумі 57 269,04 грн.; судові витрати по справі покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду від 07 серпня 2012 року позов задоволено частково, стягнуто з дочірнього підприємства обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" - Новомосковськтеплоенерго" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" основний борг в розмірі 818 129,19 грн., пеню в розмірі 47 435,41 грн., збитки від інфляції в розмірі 8 181,29 грн.; 3% річних в сумі 12 356,64 грн., штраф в розмірі 42 951,78 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 19 183,67 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24 жовтня 2012 року рішення господарського суду від 07 серпня 2012 року залишено без змін.

05 листопада 2012 року на виконання рішення господарського суду від 07 серпня 2012 року було видано наказ №30/5005/6099/2012.

Постановою Вищого господарського суду України від 17 грудня 2012 року постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24 жовтня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою господарського суду від 19 лютого 2013 року було замінено сторону виконавчого провадження з дочірнього підприємства обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" - "Новомосковськтеплоенерго" на комунальне підприємство "Новомосковськтеплоенерго".

13 січня 2014 року комунальне підприємство "Новомосковськтеплоенерго" звернулося до господарського суду з заявою, якою просило відстрочити термін виконання рішення по справі №30/5005/6099/2012 на строк до 31 грудня 2014 року.

Ухвалою господарського суду від 23 січня 2014 року, заяву комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" задоволено частково, відстрочено виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2012 року по справі № 30/5005/6099/12 до 01 травня 2014 року (по 30.04.2014 включно).

15 березня 2016 року комунальне підприємство "Новомосковськтеплоенерго" звернулося до господарського суду з заявою, якою просить відстрочити термін виконання рішення по справі №30/5005/6099/2012 на строк до 31 грудня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною ОСОБА_1 України ( Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР ). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Суд бере до уваги те, що п. 1 ст. 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд". Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

За змістом ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою, господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Із зазначеного вбачається, що ГПК України не містить конкретних підстав та застережень відстрочки чи розстрочки, а лише встановлює критерії, що ускладнюють виконання рішення суду.

Пунктом 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9 (зі змінами та доповненнями) встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежить, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача так і заперечення відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку розстрочки.

Позивач та відповідач знаходяться в рівних економічних умовах і відстрочка виконання судового рішення на тривалий термін призведе до надання переваг відповідачу в порівнянні з позивачем, призведе до поглиблення порушення права позивача на користування грошовими коштами.

Суд враховує, що ухвалою господарського суду від 23 січня 2014 року відповідачу вже було надано відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2012 року по справі № 30/5005/6099/12 до 01 травня 2014 року (по 30.04.2014 включно), однак за цей період боржником не було виконано рішення суду. Вказане рішення суду не виконується більш ніж три роки, залишок заборгованості, як вказує відповідач, складає незначну суму - 13 199,19грн. Крім того, боржником не подано належних доказів, які свідчать про наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, подані боржником докази не можуть розцінюватись як належні докази на підтвердження факту скрутного матеріального становища боржника чи відсутність надходжень коштів від його контрагентів для подальшого розрахунку перед стягувачем. Сам по собі результат фінансової діяльності підприємства не може бути підставою для розстрочки виконання рішення суду. Крім того, боржник не надав належних доказів платоспроможності підприємства, доказів реальної можливості проведення розрахунків зі стягувачем в майбутньому.

З огляду на викладене, заява про відстрочку виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2012 року - відмовити

Суддя ОСОБА_3