КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2016 р. Справа№ 910/26982/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Калатай Н.Ф.

Рябухи В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Капля А.С. - представник, дов. № 3802/18 від 16.12.2015;

від відповідача: Подкуйко О.Ю. - представник, дов. № 9 від 01.01.2016;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2015

у справі № 910/26982/15 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "АСК "Інго Україна"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 18 227,03 грн.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України у судовому засіданні 29.02.2016 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги у справі № 910/26982/15 до 21.03.2016.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.12.2015 у справі № 910/26982/15 у позові відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що відповідно до статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту; розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих; відповідно до звіту № 034К від 12.03.2015 вартість відновлювального ремонту автомобіля "Fiat Fiorino", державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 28 981,36 грн., а як зазначається позивачем та відповідачем, останній здійснив виплату страхового відшкодування, що є предметом даного спору, на користь позивача в розмірі 29 847,04 грн.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2015 у справі № 910/26982/15 скасувати з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи, в межах суми 48 584,07 грн.; відповідач здійснив часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 29 847,04 грн., у зв'язку із чим не виконав в повному обсязі своє зобов'язання перед позивачем, отже, залишок заборгованості відповідача перед позивачем, враховуючи франшизу, передбачену полісом № АІ/3786334 в розмірі 510,00 грн., складає 18 227,03 грн.

Скаржник посилаючись на Постанову Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15, зазначає, що відшкодування суми фізичного зносу покладається на страховика, яким було застраховано цивільно-правову відповідальність винної у скоєнні ДТП особи; звіт про оцінку шкоди, завданої транспортному засобу, є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, а не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу; до страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги у межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи, передбаченої полісом.

Скаржник наголошує на тому, що позивачем до матеріалів справи було долучено акт виконаних послуг № 301-351 від 26.03.2015, що відповідає розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування та посилається на положення ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування".

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти доводів скарги вказує на те, що 12.08.2015 відповідач отримав від позивача досудову вимогу про відшкодування шкоди, після розгляду якої відповідачем було встановлено, що автомобіль НОМЕР_2, який був застрахований позивачем, до ДТП, що сталася 04.03.2015, перебував ще в декількох ДТП, у зв'язку із чим були відновлені ремонтом складові частини кузова, що є підставою для розрахунку коефіцієнта фізичного зносу при визначенні матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_2, відповідно до п. 7.39 Методики; спеціалістом було визначено коефіцієнт фізичного зносу в розмірі 0,4539%, оскільки були наявні винятки, передбачені п. 7.39 Методики, коефіцієнт було застосовано до запчастин, які були замінені відповідно до рахунку № 93 від 10.03.2015 та калькуляції, наданих позивачем; Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тобто, спеціальним законом, який застосовується до спірних правовідносин, зокрема, ст. 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а не вартість нових запчастин.

21.03.2016 від відповідача через відділ документального забезпечення суду надійшли письмові додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу у справі № 910/26982/15, у яких відповідач зазначає, що посилання позивача в апеляційній скарзі на Постанову Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/7163/14 не заслуговують на увагу, оскільки висновок Верховного Суду України не має відношення до порядку визначення розміру страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; відповідач обґрунтовував розмір виплати страхового відшкодування положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", висновками судової практики Верховного Суду України, зокрема, висновками постанови судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15. Як зазначає відповідач, межі відповідальності відповідача не можуть бути розширені за бажанням позивача, а відповідно до положень ст. 1194 ЦК України, а також висновків Постанови Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 за усі збитки, що перевищили розмір страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування, виплаченого страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, несе відповідальна особа, що її завдала, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов'язок з відшкодування такої різниці.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, враховуючи доводи відзиву на апеляційну скаргу та письмового додаткового пояснення до відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів встановила наступне.

Позивач подав до Господарського суду міста Києва позовну заяву про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 18 227,03 грн.; судового збору.

21.12.2015 позивачем до Господарського суду міста Києва подано уточнення до позовної заяви про відшкодування збитків в порядку регресу, в якому позивач зазначив, що, враховуючи відшкодування відповідачем 30.09.2015 збитків в розмірі 29 847,04 грн., залишок боргу відповідача перед позивачем за мінусом франшизи у розмірі 510,00 грн. складає суму у розмірі 18 227,03 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, 20.05.2014 між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 138355Га/14рвАС, згідно із яким був застрахований транспортний засіб марки "Fiat Fiorino", реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування" від 07.03.1996 № 85/96-ВР (далі - Закон № 85/96-ВР) договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Така ж норма закріплена і в ч. 1 ст. 979 ЦК України.

Згідно із ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У довідці № 58948257 від 18.03.2015 про дорожньо-транспортну пригоду, вказано, що сталась дорожньо-транспортна пригода (вид ДТП): зіткнення; місце скоєння ДТП: Рівненська обл., м. Рівне, вул. Соборна (1), 1; дата та час скоєння: 04.03.2015 о 13 год. 40 хв.; учасники дорожньо-транспортної пригоди: 1. Тип, марка транспортного засобу: вантажний фургон Iveco, Daily 50C15VH, номерний знак НОМЕР_3, що належить ОСОБА_5; наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або іноземний сертифікат "Зелена картка": АІ3786334, терміном дії до 24.11.2015, виданий АСК "Інго-Україна"; зовнішнім оглядом установлено, що автомобіль отримав такі механічні пошкодження: передня центральна частина; водій: ОСОБА_5; 2. Тип, марка транспортного засобу: Легковий Fiat Fiorino, номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4; наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або іноземний сертифікат "Зелена картка": АС1814863, терміном дії до 24.05.2015, виданий АТ "СК "АХА Страхування"; зовнішнім оглядом установлено, що автомобіль отримав такі механічні пошкодження: задня центральна частина; водій: ОСОБА_4; дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення: ОСОБА_5

Відповідно до звіту № 034К про оцінку Fiat Fiorino, реєстраційний номер НОМЕР_1, виконаного суб'єктом оціночної діяльності СПД - фізична особа ОСОБА_6, зроблено висновок, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Fiat Fiorino, реєстраційних номер НОМЕР_1 без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає з ПДВ: 49 956,63 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля Fiat Fiorino, реєстраційний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає з ПДВ: 28 981,36 грн.; матеріальний збиток, завданий власникові Fiat Fiorino, реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, складає з ПДВ: 28981,36 грн.

До матеріалів справи надано ремонтну калькуляцію № 1.003.15.03069 від 10.03.2015, складену на основі комп'ютерної програми Audatex, яка рекомендована в п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395 (далі - Методика), відповідно до якої вартість ремонту складає 49 134,07 грн.

Згідно із складеним позивачем страховим актом № 1.003.15.03069/VESKO6034 від 12.03.2015 до виплати в якості страхового відшкодування визначено 48 584,07 грн.

Відповідно до рахунку № 93 від 10.03.2015, виставленого Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7, вартість ремонту автомобіля, калькуляція № 1.003.15.03069 10.03.2015 складає суму у розмірі 49 134,07 грн.

Позивачем перераховано ОСОБА_7 ФОП грошові кошти у розмірі 48 584,07 грн. страхового відшкодування згідно із актом № VESKO6034/2015, ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_4 згідно із рахунком № 93 від 10.03.2015 за платіжним дорученням № 162795 від 13.03.2015.

Постановою Залізничного районного суду міста Львова від 06.04.2015 у справі № 462/2199/15-п встановлено, що ОСОБА_5 близько 13 год. 04.03.2015 по вул. Соборній у м. Рівному, керуючи автомобілем НОМЕР_5, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_6, який зупинився попереду, що спричинило транспортним засобам технічних пошкоджень, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України; ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 340,00 грн. в дохід держави.

Із інформації, наданої Моторним (транспортним) страховим бюро України до матеріалів справи, вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_5, як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс АІ3786334, транспортний засіб державний номер ТЗ НОМЕР_3, розмір франшизи 510,00 грн.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV із змінами та доповненнями (далі Закон № 1961).

Згідно із ч. 22.1 ст. 22 Закону № 1961 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону № 1961 у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України; якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності ОСОБА_5, є особою, зобов'язаною відшкодувати завдані спірною ДТП збитки відповідно до положень Закону № 1961.

З метою отримання від відповідача спірного страхового відшкодування, позивач звернувся до відповідача із вимогою № 7499/03069/УБК від 11.08.2015 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу, в якій просив здійснити відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 48 584,07 грн.

Як вказано позивачем в уточненні до позовної заяви, поданому до господарського суду першої інстанції, відповідач в рахунок виплати страхового відшкодування 30.09.2015 перерахував позивачу 29 847,04 грн.

Як зазначає позивач у позовній заяві та не заперечується відповідачем, вимога позивача про відшкодування у порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задоволена частково, на суму у розмірі 29 847,04 грн.

Відповідно до п.п. 7.38, 7.39 Методики значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших легкових КТЗ; винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Як встановлено у звіті № 034К про оцінку Fiat Fiorino, реєстраційний номер НОМЕР_1, коефіцієнт фізичного зносу автомобіля НОМЕР_7 складає 0,5328; вартість відновлювального ремонту автомобіля Fiat Fiorino, реєстраційний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає з ПДВ: 28 981,36 грн.

Згідно із розрахунком відповідача "Визначення значення коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля НОМЕР_8" коефіцієнт фізичного зносу автомобіля аналога, а відповідно і автомобіля Fiat Fiorino, держномер НОМЕР_1 станом на 04.03.2015, який визначено за вихідними даними згідно із завданням на розрахунок, складає 0,4539.

У страховому акті відповідача № 133005 від 23.09.2015 зазначено, що за умовами страхування, із врахуванням франшизи 510,00 грн., підлягає відшкодуванню 29 847,04 грн.

Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Апеляційний господарський суд не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник; згідно з роз'ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна; розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за N 1074/8395); крім того, згідно з Положенням про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 р. N 1175, страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, в якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей (Лист Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування").

Зазначена правова позиція відповідає судовій практиці, про що свідчать, зокрема, постанови Вищого господарського суду України від 08.12.2015 у справі № 910/8004/15-г, від 27.01.2016 у справі № 910/13975/15.

Посилання скаржника на висновок Верхового Суду України, викладений у постанові від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15, безпідставне, оскільки висновок у цій постанові не стосується порядку застосування коефіцієнту зносу відповідно до норми статті 29 Закону № 1961.

Апеляційний господарський суд не вбачає порушень господарським судом першої інстанції норм процесуального права, порушення та неправильного застосування норм матеріального права.

Скаржник в апеляційній скарзі не вказав на існування обставин, які б свідчили про прийняття судом першої інстанції неправильного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, встановлених нормами законодавства та відповідно до матеріалів справи для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни рішення господарського суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2015 у справі № 910/26982/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" залишити без задоволення.

2. Справу № 910/26982/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено 31.03.2016.

Головуючий суддя Л.М. Ропій

Судді Н.Ф. Калатай

В.І. Рябуха