КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2016 р. Справа№ 910/11143/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Рудченка С.Г.

Власова Ю.Л.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 22.03.2016 року по справі №910/11143/15 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2015 року

по справі №910/11143/15 (головуючий суддя Шкурдова Л.М., судді Полякова К.В., Турчин С.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк"

до Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк"

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд"

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Експобанк" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" (далі-відповідач), за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд", ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

21.07.2015 року від позивача до Господарського суду міста Києва надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній просить:

- застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - договору про задоволення вимог заставодержателя (уступки) від 12.09.2014 року, укладеного між ПАТ "Діамантбанк" та АТ "КБ "Експобанк", згідно якого АТ "КБ "Експобанк" відступило до ПАТ "Діамантбанк" права вимоги на суму 73 141 935,20 грн. до ТОВ "Терра Фуд", які випливають за договором № 16/13 про надання невідновлювальної кредитної лінії від 02.08.2013р., укладеного між АТ "КБ "Експобанк" та ТОВ "Терра Фуд";

- визнання відсутнім у ПАТ "Діамантбанк" права вимоги за договором №16/13 про надання невідновлювальної кредитної лінії від 02.08.2013 року, укладеним між АТ "КБ "Експобанк" та ТОВ "Терра Фуд";

- визнання у АТ "КБ "Експобанк" права вимоги за договором № 16/13 про надання невідновлювальної кредитної лінії від 02.08.2013 року, укладеним між АТ "КБ "Експобанк" та ТОВ "Терра Фуд";

- зобов'язання ПАТ "Діамантбанк" повернути оригінали отриманих від АТ "КБ "Експобанк" документів, переданих за актами приймання-передачі від 10.09.2014 року та 15.09.2014 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.11.2015 року у справі №910/11143/15 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 24.11.2015р., відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 10.09.2014 року відповідачем було вчинено односторонній правочин у вигляді зарахування зустрічних однорідних вимог, в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України. 10.09.2014 року між позивачем та відповідачем було проведено неттінг (зустрічне зарахування однорідних вимог) в системі Reuters Dealing, в результаті чого ПАТ «Діамантбанк» перерахувало на кореспондентський рахунок АТ «Комерційний банк «Експобанк» грошові кошти у сумі: 819 632,67 грн. За наслідками зарахування зустрічних однорідних вимог та неттінгу була закрита заборгованість АТ «Комерційний банк «Експобанк» перед ПАТ «Діамантбанк» за міжбанківською кредитною угодою від 27.08.2014 року і виконано зобов'язання ПАТ «Діамантбанк» перед ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» за кредитним договором № 1009/14-2 від 10.09.2014р.

Третьою особою 1 надано письмові пояснення, в яких просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Позивач та третя особа 2 не скористалися своїм правом згідно ч. 1 ст. 96 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч. 2 ст. 96 ГПК не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч.1 ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та письмових пояснень, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - скасуванню з наступних підстав.

Генеральним договором від 23.08.2013 року укладеним між позивачем та відповідачем № 220813 про порядок проведення міжбанківських операцій встановлено загальні умови та порядок здійснення операцій на внутрішньому валютному та грошовому ринках, а також відповідальність сторін по цих операціях (далі-Генеральний договір).

Статтею 3 Генерального договору визначені угоди, що укладаються між сторонами на підставі цього Генерального договору:

1.Угоди з надання міжбанківських кредитів на визначений строк та під процент (МБК) та строкових міжбанківських депозитів на визначений строк та під процент (МБД) (п. 3.1);

2.Конверсійні угоди (п. 3.2):

- Угоди типу «ТОД» - угода про проведення валютної операції, умови якої передбачають виконання цієї операції в день укладання угоди (п. 3.2.1);

- Угоди типу «ТОМ» - угода про проведення валютної операції, умови якої передбачають виконання цієї операції в перший робочій день після дня укладання угоди (п. 3.2.2);

- Угоди типу «СПОТ» - угода про проведення валютної операції, умови якої передбачають виконання цієї операції на другий робочий день після дня укладання угоди (п. 3.2.3);

- Угоди типу «ФОРВАРД» - угода про проведення валютної операції, умови якої передбачають виконання цієї операції (з поставкою валюти за форвардним договором) пізніше ніж на другий робочий день після дня укладання угоди (п. 3.2.4);

- Угоди типу «СВОП» - угода про проведення валютних операцій, умови якої передбачають купівлю (продаж, обмін) іноземної валюти зі зворотнім її продажем (купівлею, обміном) на певну дату в майбутньому з фіксацією умов цих операцій (курсів, обсягів, дат валютування тощо) під час укладання угоди (п. 3.2.5).

У пункті 4.2 Генерального договору зазначено, що умови угод, які укладаються відповідно до цього Генерального Договору, визначаються у кожному конкретному випадку шляхом проведення переговорів між дилерами Сторін за допомогою системи Reuters Dealing, Ukrdealing або по телефону.

Виходячи з п. 4.5 Генерального договору, надруковані оригінальні тексти переговорів за системою Reuters Dealing чи Ukrdealing, разом з підтвердженнями, переданими по системі SWIFT (в форматі МТ300 або МТ320), Telex або в разі укладення Конверсійної угоди, переданими по системі підтвердження Угод на міжбанківському валютному ринку України Національного банку України, за допомогою факсимільного зв'язку, поштою, кур'єром, безумовно визнаються Сторонами як офіційні документи, що засвідчують факт укладання Угоди і можуть бути використані як доказ при судовому вирішенні спорів.

27.08.2014 року між ПАТ «Діамантбанк» та АТ «КБ «Експобанк» в рамках Генерального договору була укладена угода щодо надання ПАТ «Діамантбанк» кредитних коштів ПАТ «КБ «Експобанк» на загальну суму 262 845 000,00 грн. на період з 27.08.2014 року по 05.09.2014 року (надалі - Угода), підтвердження в системі S.W.I.F.T. MT320-EXPO140827.02 та LD37400. Кредитні кошти надавались на кореспондентський рахунок АТ «КБ «Експобанк» № 4, відповідно до умов Угоди (підтверджено випискою з рахунку).

11.07.2014 року між ПАТ «Діамантбанк» та АТ «КБ «Експобанк» укладено 3 угоди про те, що АТ «КБ «Експобанк» надає кредитні кошти в сумі:

- 59 500 000,00 грн. (на період з 11.07.2014 року по 08.08.2014 року), підтвердження в системі S.W.I.F.T. MT320-EXPO140711.16 та LD35527;

- 43 740 000,00 грн. (на період з 11.07.2014 року по 29.07.2014 року), підтвердження в системі S.W.I.F.T. MT320-EXPO140711.15 та LD35537;

- 119 000 000,00 грн. (на період з 11.07.2014 року по 21.07.2014 року), підтвердження в системі S.W.I.F.T. MT320-EXPO140711.13 та LD35539.

Випискою з рахунку підтверджено надання кредитних коштів з кореспондентського рахунку АТ «КБ «Експобанк» № 4.

Виконання угоди на суму 119 000 000,00 грн. підтверджено в системі S.W.I.F.T. MT320-EXPO140721.02 та LD35815, зокрема, станом на 21.07.2014 року зі зменшенням суми на 10 710 000,00 грн. (заборгованість по даній угоді складала 108 290 000,00 грн.) (період з 21.07.2014 року по 20.08.2014 року). ПАТ «Діамантбанк» повернув 10 710 000,00 грн. як зменшення суми за кредитом та відсотки за період користування кредитними коштами в розмірі 3 260,27 грн. Повернення відбувалось одним зовнішнім платежем на суму 10 713 260,27 грн., дана умова була передбачена угодою на лонгацію.

Станом на 29.07.2014 року угода на суму 43 740 000,00 грн. була пролонгована зі збільшенням суми на 810 000,00 грн. (заборгованість по даній угоді складала 44 550 000,00 грн.) (період з 29.07.2014 року по 27.08.2014 року), підтвердження в системі S.W.I.F.T. MT320-EXPO140729.04 та LD36152.

Станом на 08.08.2014 року угода на суму 59 500 000,00 грн. була пролонгована зі збільшенням суми на 3 000 000,00 грн. (заборгованість по даній угоді складала 62 500 000,00 грн.) (період з 08.08.2014 року по 22.08.2014 року), підтвердження в системі S.W.I.F.T. MT320-EXPO140808.07 та LD36631.

До справи долучені підтвердження щодо пролонгації зазначених угод в системі S.W.I.F.T., зокрема по сумах 108 290 000,00 грн., 62 500 000,00 грн., 44 550 000,00 грн..

Заборгованість сторін за міжбанківськими угодами, укладеними згідно Генерального договору станом на 10.09.2014 року становила:

- АТ «КБ «Експобанк» повинно було повернути ПАТ «Діамантбанк» кредитні кошти в загальному розмірі 262 845 000,00 грн.;

- ПАТ «Діамантбанк» повинно було повернути АТ «КБ «Експобанк» кредитні кошти в розмірі 215 340 000,00 грн.

10.09.2014 року між ПАТ «Діамантбанк» та АТ «КБ «Експобанк» було укладено Кредитний договір №1009/14-2, відповідно до умов якого у ПАТ «Діамантбанк» виникли зобов'язання надати АТ «КБ «Експобанк» міжбанківський кредит в розмірі 48 324 632,67 грн. зі сплатою процентів в розмірі 28% річних та строком повернення кредиту до 10 жовтня 2014 року (далі - Кредитний договір).

З метою забезпечення належного виконання АТ «КБ «Експобанк» взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, 10 вересня 2014 року між ПАТ «Діамантбанк» та АТ «КБ «Експобанк» було укладено:

- Договір застави майнових прав №1009/14-2-1, згідно умов якого в заставу ПАТ «Діамантбанк» передано право вимоги, що належить ПАТ «КБ «Експобанк» за Договором № 16/14 від 02.08.2013р. про надання невідновлювальної кредитної лінії, укладеним між АТ «КБ «Експобанк» та ТОВ «Терра Фуд»;

- Договір застави майнових прав №1009/14-2-2, згідно умов якого в заставу ПАТ «Діамантбанк» передано право вимоги, що належить АТ «КБ «Експобанк» за Договором кредитної лінії №54/07 з використанням мультивалютних рахунків від 10.08.2007р., укладеним між ПАТ «КБ «Експобанк» та ТОВ «Трудар ЛПБ і Ко».

12.09.2014 року між ПАТ «Діамантбанк» та АТ «КБ «Експобанк» було укладено Договір про задоволення вимог заставодержателя (уступки), відповідно до умов якого АТ «КБ «Експобанк» уступило ПАТ «Діамантбанк» право вимоги на суму 73 141 935,20 грн. до ТОВ «Терра Фуд» за Договором № 16/14 від 02.08.2013р. про надання невідновлювальної кредитної лінії.

Також, 12.09.2014 року між ПАТ «Діамантбанк» та АТ «КБ «Експобанк» було укладено Договір про задоволення вимог заставодержателя (уступки), в силу умов якого АТ «КБ «Експобанк» уступило ПАТ «Діамантбанк» право вимоги на суму 28 600 000,00 грн. за Договором кредитної лінії № 54/07 з використанням мультивалютних рахунків від 10.08.2007р.

25.09.2014 року на підставі постанови Правління НБУ від 24.09.2014 №597 «Про віднесення АТ «КБ «Експобанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - ФГВФО) прийнято рішення, згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 25.09.2014 по 25.12.2014 та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в банк. У подальшому тимчасову адміністрацію у банку продовжено строком до 24.01.2015 включно.

26.01.2015 року Виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення №15 «Про початок процедури ліквідації АТ «КБ «Експобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» і уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку призначено Волощука І.Г. строком на 1 рік з 26.01.2015 по 25.01.2016 включно.

Частиною 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

В силу ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1)банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2)банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3)банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4)банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5)банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6)банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7)банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8)банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9)здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Суд першої інстанції, встановивши нікчемність договору про задоволення вимог заставодержателя (уступки) від 12.09.2014 року, укладеного між АТ «КБ «Експобанк» та ПАТ «Діамантбанк», на підставі п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», невірно застосував положення законодавства та дійшов помилкового висновку про невиконання ПАТ «Діамантбанк» свого обов'язку з надання кредитних коштів АТ «КБ «Експобанк» за Кредитним договором.

Відповідно до встановлених під час розгляду справи обставин, станом на 10.09.2014 року між ПАТ «Діамантбанк» та АТ «КБ «Експобанк» існували зустрічні невиконані зобов'язання за Генеральним договором, згідно яких: розмір заборгованості АТ «КБ «Експобанк» перед ПАТ «Діамантбанк» складав 262 845 000,00 грн., а ПАТ «Діамантбанк» повинно було повернути АТ «КБ «Експобанк» кредитні кошти в розмірі 215 340 000,00 грн.

При цьому, з огляду на укладання Кредитного договору та на зобов'язання ПАТ «Діамантбанк» надати кредит в день укладання договору в розмірі 48 324 632,67 грн., станом на 10.09.2014 року сукупний розмір заборгованості ПАТ «Діамантбанк» перед АТ «КБ «Експобанк» (за Генеральною угодою та за Кредитним договором) складав 263 664 632,67 грн.

Випискою з кореспондентського рахунку АТ КБ «Експобанк» підтверджується те, що 10.09.2014 року ПАТ «Діамантбанк» перерахувало на користь АТ «КБ «Експобанк» 819 632,67 грн.

Окрім того, матеріали справи містять заяву ПАТ «Діамантбанк» від 10.09.2014 року про припинення зобов'язань зустрічним зарахуванням однорідних вимог (в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України) з відміткою про її отримання АТ «КБ «Експобанк» 10.09.2014 року, вх. № 4707.

Статтею 601 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявлено однією із сторін у зобов'язанні, здійснюється в силу положень статті 601 Цивільного кодексу України та не пов'язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною; випадки, коли залік зустрічних однорідних вимог не допускається, визначені положеннями статті 602 Цивільного кодексу України

Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин, є волевиявленням суб'єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Однорідність таких вимог може випливати із їх юридичної природи і матеріального змісту та не залежить від підстав виникнення зобов'язань (правова позиція Верховного суду України в постанові від 24.06.2015р. у справі № 3-255гс15).

У заяві про припинення зобов'язань зустрічним зарахуванням однорідних вимог ПАТ «Діамантбанк» (в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України) заявлено про припинення зобов'язань АТ «КБ «Експобанк» перед ПАТ «Діамантбанк» на суму 47 505 000,00 грн. (які залишились не повернутими згідно угод за Генеральним договором) та про припинення зобов'язань ПАТ «Діамантбанк» перед ПАТ «КБ «Експобанк» за Кредитним договором щодо видачі кредитних коштів.

Вказана заява ПАТ «Діамантбанк» зареєстрована у АТ «КБ «Експобанк» 10.09.2014 року, зазначене мало місце до введення тимчасової адміністрації у АТ «КБ «Експобанк», а тому на проведені операції не поширюються обмеження, встановлені ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Матеріали справи не містять доказів направлення на адресу ПАТ «Діамантбанк» заперечень на вказану заяву, не надано позивачем доказів оскарження цього одностороннього правочину в судовому порядку, що свідчить про його правомірність.

При поданні письмової заяви про припинення зобов'язань зустрічним зарахуванням однорідних вимог, 10.09.2014 року ПАТ «Діамантбанк» та ПАТ «КБ «Експобанк» здійснено оформлення проведених операцій - неттінг (зустрічне зарахування однорідних вимог) в системі Reuters Dealing, в результаті чого ПАТ «Діамантбанк» перерахувало на кореспондентський рахунок ПАТ «КБ «Експобанк» № 4 грошові кошти в сумі 819 632,67 грн., а сторони провели взаємозалік вимог за всіма укладеними між собою кредитними договорами/угодами. Факт перерахування на користь ПАТ «КБ «Експобанк» 819 632,67 грн. також підтверджується тікетом з системи Reuters Dealing, роздруківкою з системи S.W.I.F.T. та випискою з кореспондентського рахунку АТ «КБ «Експобанк».

За наслідками неттінгу припинені зобов'язання ПАТ «КБ «Експобанк» перед ПАТ «Діамантбанк» за Угодою в розмірі 262 845 000,00 грн., виконано зобов'язання ПАТ «Діамантбанк» перед ПАТ «КБ «Експобанк» за Кредитним договором в розмірі 48 324 632,67 грн. та за угодами згідно Генерального договору в розмірі 262 845 000,00 грн. Тобто, з урахуванням факту перерахування ПАТ «Діамантбанк» на користь АТ «КБ «Експобанк» 819 632,67 грн., сторонами припинено зустрічні зобов'язання один між одним за Генеральним договором, а також підтверджено виконання обов'язку ПАТ «Діамантбанк» за Кредитним договором.

Статтею 7 Генерального договору визначено порядок проведення неттінгу. Так, Генеральним договором встановлено, що неттінг проводиться шляхом зарахування зустрічних вимог за всіма укладеними з однією датою валютування Конверсійними договорами. При цьому:

- cуми, що виплачуються кожною зі Сторін в одній і тій самій валюті на визначену дату валютування повинні додаватись;

- якщо загальна сума зобов'язань однієї Сторони в одній валюті на визначену дату валютування перевищує загальну суму зобов'язань іншої Сторони на цю ж дату валютування, то різниця повинна виплачуватися тією Стороною, що має більшу суму зобов'язань;

- якщо загальні суми платіжних зобов'язань Сторін в одній і тій самій валюті на визначену дату валютування рівні, то вони взаємно заліковуються без проведення платежів;

- платежі за зобов'язаннями здійснюються на кореспондентські рахунки Сторін у відповідності до стандартних платіжних інструкцій, якщо інше не узгоджено Сторонами при підтвердженні неттінгу;

- у випадку необхідності Сторони узгоджують інші умови заліку зобов'язань.

Оскільки, проведення неттінгу 10.09.2014р. вчинено позивачем (ПАТ «КБ «Експобанк»), при відсутності законодавчих обмежень на вказану дату та у відповідності з умовами Генерального договору сторін, виходячи з презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України), проведення неттінгу (зустрічного зарахування однорідних вимог за договорами/угодами) є правомірним правочином.

Проведення зустрічного зарахування однорідних вимог між АТ «КБ «Експобанк» та ПАТ «Діамантбанк», при перерахуванні кредитних коштів в сумі 819 632,67 грн., спростовує висновок суду першої інстанції про невиконання ПАТ «Діамантбанк» свого обов'язку з надання кредитних коштів АТ «КБ «Експобанк» за Кредитним договором, а відтак не свідчить про те, що відповідач безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій чи відмовився від власних майнових вимог.

Вимоги ПАТ «Діамантбанк», що виникли з кредитного договору № 1009/14-2 від 10.09.2014р. забезпечені договором застави майнових прав № 1009/14-2-1, за яким в заставу ПАТ «Діамантбанк» передано право вимоги, що належить ПАТ «КБ «Експобанк» за Договором № 16/14 від 02.08.2013р. про надання невідновлювальної кредитної лінії, укладеним між АТ «КБ «Експобанк» та ТОВ «Терра Фуд».

В даному випадку, не мало місця безоплатного відчуження майна банку чи відмови від власних майнових вимог, оскільки за договором про задоволення вимог заставодержателя (уступки) від 12.09.2014р. відповідач набув права застави у відношенні виконаного перед ПАТ «Експобанк» зобов'язання по кредитному договору № 1009/14-2 від 10.09.2014р..

Доводи АТ «КБ «Експобанк» про нікчемність договору згідно п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в заставу передане майно, яке на 20 і більше відсотків перевищує розмір наданого кредиту), також підлягають відхиленню виходячи з наступного.

З метою забезпечення належного виконання АТ «КБ «Експобанк» взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, 10 вересня 2014 року між ПАТ «Діамантбанк» та АТ «КБ «Експобанк» укладено:

- Договір застави майнових прав № 1009/14-2-1, згідно умов якого в заставу ПАТ «Діамантбанк» передано права вимоги, що належать АТ «КБ «Експобанк» за Договором № 16/14 від 02.08.2013 року про надання невідновлювальної кредитної лінії, укладеним між АТ «КБ «Експобанк» та ТОВ «Терра Фуд»;

- Договір застави майнових прав № 1009/14-2-2, згідно умов якого в заставу ПАТ «Діамантбанк» передано права вимоги, що належать АТ «КБ «Експобанк» за Договором кредитної лінії № 54/07 з використанням мультивалютних рахунків від 10.08.2007р., укладеним між АТ «КБ «Експобанк» та ТОВ «Трудар ЛПБ і Ко».

Зважаючи на порушення АТ «КБ «Експобанк» умов Кредитного договору, між останнім та ПАТ «Діамантбанк» були укладені договори про задоволення вимог заставодержателя:

12 вересня 2014 року між ПАТ «Діамантбанк» та АТ «КБ «Експобанк» було укладено Договір про задоволення вимог заставодержателя (уступки), в силу умов якого АТ «КБ «Експобанк» уступило ПАТ «Діамантбанк» права вимоги на суму 73 141 935,20 грн. до ТОВ «Терра Фуд» за Договором № 16/14 від 02.08.2013 року про надання невідновлювальної кредитної лінії.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Діамантбанк» та АТ «КБ «Експобанк» було укладено Договір про задоволення вимог заставодержателя (уступки), в силу умов якого АТ «КБ «Експобанк» уступило ПАТ «Діамантбанк» права вимоги на суму 28 600 000,00 грн. за Договором кредитної лінії № 54/07 з використанням мультивалютних рахунків від 10.08.2007р..

В межах розгляду судової справи № 910/13143/15 Господарським судом міста Києва 08 жовтня 2015 року постановлено ухвалу про затвердження умов мирової угоди, за умовами якої ПАТ «Діамантбанк» та ПАТ «КБ «Експобанк» дійшли згоди про нікчемність Договору про задоволення вимог заставодержателя (уступки) від 12.09.2014р. та Договору застави № 1009/14-2-2 від 10.09.2014р. на підставі п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Внаслідок підписання мирової угоди сторонами та її затвердження Господарським судом м. Києва у справі № 910/13143/15 на користь АТ «КБ «Експобанк» підлягають поверненню усі отримані ПАТ «Діамантбанк» документи кредитної справи за кредитом ТОВ «ТРУДАР ЛПБ і КО» та відсутність права вимоги ПАТ «Діамантбанк» до ТОВ «ТРУДАР ЛПБ і КО» на суму 28 600 000,00 грн..

Згідно умов п. 2.3.1 Договору про задоволення вимог заставодержателя (уступки) від 12.09.2014 (про нікчемність якого заявляє позивач), після отримання від ТОВ «Терра Фуд» грошових коштів на суму, що перевищує 40 000 000,00 грн., ПАТ «Діамантбанк» зобов'язується повернути ПАТ «КБ «Експобанк» суму коштів, що перевищує 40 000 000,00 грн. за виключенням нарахованих та сплачених відсотків.

Таким чином, забезпеченими за Кредитним договором із АТ «КБ «Експобанк» залишись лише вимоги ПАТ «Діамантбанк» до ТОВ «Терра Фуд» на суму 40 000 000,00 грн., що є навіть значно меншим від розміру кредиту - 48 324 632,67 грн.

Умовами п. 4.1. Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник зобов'язується сплачувати кредитодавцю фіксовану процентну ставку, розмір якої визначено на рівні 28% річних.

При цьому, передання в заставу прав вимоги не є оплатою кредитних послуг за Кредитним договором, а тому і розмір відступлених вимог не може слугувати підставою для нікчемності Договору уступки, згідно п. 3 ч. 3 ст. 38 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Не знайшли свого підтвердження і посилання АТ «КБ «Експобанк» на нікчемність договору, згідно п. 4 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки станом на 12.09.2014 року сукупний розмір обліковуваної заборгованості АТ «КБ «Експобанк» перед фізичними та юридичними особами на відповідних рахунках АТ «КБ «Експобанк» становив 22 896 534,65 грн.

За таких обставин, укладений між АТ «КБ «Експобанк» та ПАТ «Діамантбанк» Договір про задоволення вимог заставодержателя (уступки) від 12.09.2014 відповідає чинному законодавству України та не містить ознак нікчемності згідно з ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільного права може бути зокрема, визнання правочину недійсним.

В силу ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

У відповідності до ст.203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Усі вище наведені вимоги статті 203 Цивільного кодексу України, додержання яких є необхідним для чинності правочину, були дотримані сторонами під час укладання договору про задоволення вимог заставодержателя (уступки) від 12.09.2014 між ПАТ «Діамантбанк» та АТ «КБ «Експобанк».

Статтею 38 Закону України Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» нікчемність правочинів (договорів) неплатоспроможного банку пов'язується з наявністю передбачених законом підстав, відповідно враховуючи не підтвердження обставин для застосування положень ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у відношенні договору про задоволення вимог заставодержателя (уступки) від 12.09.2014, позовні вимоги щодо застосування наслідків нікчемного правочину задоволенню не підлягають.

Згідно з положеннями ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - скасуванню; в позові слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 103, 104, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2015 року по справі №910/11143/15 задовольнити.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2015р. у справі №910/11143/15 скасувати.

3.Прийняти нове рішення, яким відмовити Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Експобанк» у задоволенні позовних вимог повністю.

4.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» (01054, м.Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» (04070, м.Київ, Контрактова площа, 10-А, ) 4 019 (чотири тисячі дев'ятнадцять) грн. 09 коп. судових витрат за перегляд рішення в апеляційному порядку.

5.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» (01054, м.Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, ) в доход Державного бюджету України 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. судових витрат за розгляд справи у суді першої інстанції.

6.Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

7.Матеріали справи №910/11143/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді С.Г. Рудченко

Ю.Л. Власов