ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2016 р. Справа № 910/137/16

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРАДО-ДРУК»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державного підприємства «ЕКО»

про примусове виселення

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (дов. № 36 від 07.08.2015);

від відповідача ОСОБА_2 (дов. № 4 від 28.01.2016);

від третьої особи ОСОБА_3 (дов. № 14 від 23.02.2016).

Обставини справи:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву (далі позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРАДО-ДРУК» (далі відповідач) про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРАДО-ДРУК» в примусовому порядку з орендованого державного нерухомого майна загальною площею 133,50 кв.м., розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 8а, що перебуває на балансі Державного підприємства «ЕКО».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач після припинення дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 6347 від 25.12.2012 не повернув позивачу орендоване згідно договору приміщення.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.01.2016 порушено провадження у справі № 910/137/16, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне підприємство «ЕКО», розгляд справи призначено на 29.01.2016.

29.01.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 2010/16 від 29.01.2016), згідно якого останній визнав позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, який прийнято судом.

У судовому засіданні 29.01.2016 оголошено перерву до 19.02.2016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.02.2016 розгляд справи відкладено на 11.03.2016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.03.2016 продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 25.03.2016.

У судовому засіданні 25.03.2016 оголошено перерву до 31.03.2016.

У судовому засіданні 31.03.2016 представники позивача та третьої особи повністю підтримали позовні вимоги, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

25.12.2012 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОРАДО-ДРУК» (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 6347, згідно якого орендодавець зобовязався передати, а орендар прийняти в строкове платне користування державне нерухоме майно нежилі приміщення (далі майно) загальною площею 133,50 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 8а, на першому поверсі будинку (реєстровий номер майна 32309722.1.АААЖКК011), що перебуває на балансі Державного підприємства «ЕКО», вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 31.08.2012 і становить 1 281 650 грн без ПДВ.

Згідно п. 1.3. договору стан майна на момент укладення договору, визначається в акті приймання-передавання за узгодженим висновком балансоутримувача і орендаря.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами договору та акта приймання-передавання майна (п. 2.1. договору).

Згідно п. 10.1. договору договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 25 грудня 2012 року до 25 листопада 2015 року включно.

Відповідно до п. 10.4. договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження договору.

На виконання п. 1.1. договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 6347 від 25.12.2012 позивач передав відповідачу орендоване майно, що підтверджується актом приймання-передавання орендованого майна від 01.02.2013 (а.с. 23), підписаним та скріпленим печатками обох сторін договору.

Позивач в якості обґрунтування позовних вимог посилається на те, що заявою про припинення чинності договору оренди № 6347 від 25.12.2012 у звязку із закінченням строку його дії № 30-06/12209 від 02.12.2015 (а.с. 26) позивач повідомив відповідача та третю особу про припинення договору оренди № 6347 від 25.12.2012 у звязку із закінченням строку його дії та вимагав від відповідача повернути обєкт оренди на підставі акта приймання-передачі (повернення).

Позивач зазначає, що вказану заяву 04.12.2015 отримав представник відповідача ОСОБА_4, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 26 на звороті).

Відповідач заперечує факт отримання уповноваженим представником відповідача ОСОБА_4 заяви про припинення чинності договору оренди № 6347 від 25.12.2012 у звязку із закінченням строку його дії № 30-06/12209 від 02.12.2015, оскільки як вбачається з довідки ТОВ «ДОРАДО-ДРУК» № 5 від 02.02.2016 (а.с. 92) особа на прізвище ОСОБА_4 у трудових відносинах із ТОВ «Дорадо-Друк» не перебувала та не перебуває на теперішній час.

Крім того, судом встановлено, що вказаний лист був помилково вручений 04.12.2015 працівнику із схожою назвою ТОВ «Дорадо-Альянс» ОСОБА_4 під розпис, а не уповноваженій особі ТОВ «ДОРАДО-ДРУК», що підтверджується листом Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» № 33-5-Ф-397 від 10.03.2016 (а.с. 126).

Предметом позову є вимога про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРАДО-ДРУК» в примусовому порядку з орендованого державного нерухомого майна загальною площею 133,50 кв.м., розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 8а, що перебуває на балансі Державного підприємства «ЕКО».

Суд встановив, що між сторонами виникли орендні правовідносини.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ст. 764 ЦК України).

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Відповідно до п. 4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) житла» № 12 від 29.05.2013 зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Суд встановив, що відповідач не звертався до позивача із заявою про припинення договору протягом одного місяця після закінчення строку його чинності (25.11.2015), в порядку передбаченому п. 10.4. договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 6347 від 25.12.2012 та ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у звязку з чим суд вважає, що договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 6347 від 25.12.2012, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОРАДО-ДРУК» є продовженим на той самий строк, до 25.10.2018 (2 роки і 11 місяців) і на тих самих умовах, які були передбачені договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження договору.

Суд критично оцінює посилання представників позивача та третьої особи на те, що третя особа повідомила відповідача про припинення дії спірного договору, оскільки третя особа не є стороною договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 6347 від 25.12.2012, а в силу положень п. 10.4. договору не наділена повноваженнями на звернення до іншої сторони договору із заявою про припинення договору після закінчення строку його чинності; докази того, що позивач належним чином уповноважив третю особу на звернення до відповідача з повідомленням про припинення дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 6347 від 25.12.2012 у матеріалах справи відсутні

Враховуючи те, що договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 6347 від 25.12.2012 станом на момент прийняття рішення є продовженим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРАДО-ДРУК» в примусовому порядку з орендованого державного нерухомого майна загальною площею 133,50 кв.м., розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 8а, що перебуває на балансі Державного підприємства «ЕКО».

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено: 01.04.2016

Суддя П.В.Горбасенко