ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2016 р.Справа № 922/257/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Шевляковій К.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євромет", м. Харків
до "Uniglence SDN BHD" (Юнігленс СДН Біейчд), Малайзія
про стягнення 33094,35 доларів США
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року до господарського суду Харківської області з позовом до "Uniglence SDN BHD" (Юнігленс СДН Біейчд), Малайзія (далі - відповідач) звернулося ТОВ "Компанія "Євромет" (далі - позивач). У позові останній просив суд стягнути з відповідача 33094,35 доларів США, що були перераховані останньому у якості передплати за зовнішньоекономічним контрактом №139/СОМР/ОТР від 24.04.2015 року. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за вказаним контрактом. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 05.02.2016 року було порушено провадження у справі та розгляд справи був призначений на 23.03.2016 року об 11:00 год.

Ухвалою суду від 23.03.2016 року розгляд справи був відкладений до 04.04.2016 року до 10:30 год.

У судовому засіданні 04.04.2016 року представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.2015 року між сторонами був укладений зовнішньоекономічний контракт №139/СОМР/ОТР. 18.01.2016 року між сторонами було укладено додаткову угоду №6 до вказаного до контракту, відповідно до якої, всі суперечки між сторонами підлягають розгляду в Господарському суді Харківської області відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Правом, що регулює даний контракт є матеріальне право України. Мовою судового розгляду є українська.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про міжнародне приватне право» право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про міжнародне приватне право» сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві.

Як розяснив Вищий господарський суд України у Постанові Пленуму № 18 від 26 грудня 2011 року (з подальшими змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи, у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цих норм, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК України та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. На думку суду, обставини справи свідчать про наявність у ній матеріалів достатніх для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

24.04.2015 року між сторонами був укладений зовнішньоекономічний контракт №139/СОМР/ОТР (далі - договір, контракт).

Відповідно до п. 1.1 контракту, продавець (відповідач) зобовязався продати та поставити, а покупець (позивач) зобовязався прийняти та оплатити товар на умовах цього контракту.

Сортамент, кількість, строк, ціна та адреса доставки, а також інші необхідні умови поставки узгоджуються сторонами у специфікаціях до цього контракту, які є його невід'ємною частиною (п. 1.2 контракту).

Згідно п.п. 2.1 та 2.2 контракту, його загальна сума становить 400000,00 USD. Усі розрахунки між сторонами здійснюються USD.

Відповідно до п. 2.3 контракту, ціна на поставлений товар зазначається у специфікаціях до цього контракту. Ціна товару включає у себе вартість самого товару, вартість експертної упаковки, маркування та інші витрати відповідно до умов поставки.

На виконання умов контракту 24.04.2015 року сторони підписали специфікацію № 4 до контракту №139/СОМР/ОТР на загальну суму 110314,50 доларів США.

Згідно п. 3 специфікації, умови оплати - 30% - переоплата за розміщення замовлення, 30% - перед відвантаженням, 40% - на протязі 15 днів після отримання копії коносамента.

Позивач здійснив 30% переплати - 22.10.2015 року - 30000,00 доларів США та 27.10.2015 року - 3094,35 доларів США, що разом складає 33094,35 доларів США.

Відповідно до п. 6 специфікації, готовність товару до відвантаження на протязі 55 днів з моменту отримання 30% передплати.

Отже, товар мав бути готовий до відвантаження 21.12.2015 року.

Проте, відповідач товар до відвантаження не підготував.

Відповідно до п. 10.3 контракту, у разі неможливості поставки товару, продавець зобовязаний здійснити повернення оплаченої покупцем передплати, а саме: не отовареної суми валютних коштів, не пізніше 60 календарних днів з дати списання валютних коштів з рахунку покупця. Отже, сума переплати повинна бути повернута 26.12.2015 року.

Проте, передплата відповідачем повернута позивачу не була, що й стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 265 Господарського кодексу України передбачає, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, не спростованими відповідачем та є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 179, 180, 193, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 693, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Uniglence SDN BHD (NO. 18, Jalan SBJ 7, Kawasan Pereindustrian SB JAYA 47000, Sungai Buloh, Selangor, Malaysia (№18 Джалан СБДЖЕЙ 7, КАВАСАН Періндустріан СіБі Джайя 47000, Шугай Булохб Селангор, Малайзія) р/р 127-900-366-2 в United Overseas Bank (Malaysia) BHD SWIFT: UOVBMYKL) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Євромет" (61017, м. Харків, вул. Котлова, 95, , р/р 8973 в ПАТ "ОТП Банк", м. Київ, МФО 300528) - 33094,35 доларів США та 12685,91 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 05.04.2016 р.

Суддя ОСОБА_2