ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.03.16р. Справа № 904/991/16

За позовом Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі: Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

в інтересах держави в особі: Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до Приватного підприємства "РЕГІОН-СІЛЬГОСПРЕСУРС", Дніпропетровськ

Третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог на боці Позивача: ОСОБА_1, с. Кіровське, Дніпропетровська область

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на боці Позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Санрайз ТК" , м. Дніпропетровськ

про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Булана Ю.М.

Представники:

Від прокуратури: Прокурор Дидюк Н.О. посв. № 001432 від 27.08.2012р.

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи - 1: не з'явився

Від третьої особи - 2: ОСОБА_2 представник - дов. б/н від 28.03.2016р.

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі: Дніпропетровської міської ради звернулась до господарського суду з позовом до Приватного підприємства "РЕГІОН-СІЛЬГОСПРЕСУРС" в якому просить:

1. розірвати договір оренди земельної ділянки від 27.02.2008р., загальною площею 0,0048 га (кадастровий номер земельної ділянки - :03:306:0025), по фактичному розміщенню адміністративних будівель за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Шевченка, 10, укладений між Дніпропетровською міською радою та Приватним підприємством "РЕГІОН-СІЛЬГОСПРЕСУРС", посвідчений 27.02.2008р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 за № 1179 та зареєстрований у ДМВ ДРФ ДЦ "Центр ДЗК" 08.04.2008р. за № 16;

2. зобов'язати Приватне підприємство "РЕГІОН-СІЛЬГОСПРЕСУРС" повернути земельну ділянку, загальною площею, 0,0048 га (кадастровий номер земельної ділянки - :03:306:0025), нормативно грошова оцінка якої становить 216 789,14 грн. Дніпропетровській міській раді відповідно до умов повернення земельної ділянки орендодавцеві, встановлених пунктами 7.1., 7.8. договору оренди землі від 27.02.2008р.

24.03.2016р. прокурор надав уточнення до позовної заяви в якому просить викласти пункт 3 позовної заяви в наступній редакції:

Зобов'язати Приватне підприємство "РЕГІОН-СІЛЬГОСПРЕСУРС" повернути земельну ділянку, загальною площею, 0,0048 га (кадастровий номер земельної ділянки - :03:306:0025), що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Шевченка, 10, Дніпропетровській міській раді за відповідним актом приймання-передачі у стані не гіршому порівняно з тим, у якому вона була одержана в оренду.

Враховуючи, що уточнення позовних вимог не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд приймає заяву прокурора до розгляду.

Прокурор підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. З клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

У судові засідання Відповідач не з'явився, причин нез'явлення суду не повідомив, відзиву на позов та інші витребувані судом документи не надав, з приводу чого суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини 1 статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Так, частиною 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

Від відповідача конверти з ухвалами повернулися на адресу господарського суду з відміткою поштового відділення.

Суд наголошує на тому, що ухвали суду від 19.02.2016р. та 15.03.2016р. були надіслані відповідачу завчасно з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Слід зазначити, що в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (пункт 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011).

Так, господарський суд прийшов до висновку, що незнаходження відповідача за його адресою реєстрації, що має наслідком неотримання кореспонденції суду про повідомлення щодо часу та місця розгляду даної справи, не може прийматися до уваги судом, оскільки свідчить, що неотримання ухвал суду відповідачем відбулося саме з його вини. Відповідач, у разі незнаходження за його адресою реєстрації, повинен був докласти зусиль про отримання поштових відправлень за цією адресою. Крім того, неотримання ухвал суду відповідачем у вказаному випадку не може бути причиною для порушення законного права позивача на розумний строк розгляду його справи.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, оскільки ухвали суду від 1902.2016р. та 15.03.2016р. були надіслані на адресу відповідача та неотримані відповідачем внаслідок його недобросовісної поведінки, що полягає у незабезпеченні вчасного отримання поштової кореспонденції за своєю адресою реєстрації.

При цьому, стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Крім цього, відповідно до абзацу 1 пункту 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Крім того, прокурор наполягав на тому, що причини для відкладення розгляду справи відсутні, оскільки матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення. Також, прокурор зазначив, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для розгляду справи.

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Враховуючи те, що норми статті 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

У пункті 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 роз'яснено: якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина 1 статті 38 Господарського процесуального кодексу України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Третя особа -1 в судові засідання не з'явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. 11.03.2016р. через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначила, що станом на час розгляду справи будівля, розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка 10, не перебуває в її власності. Дані відомості підтверджуються Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 42588150 від 20.08.2015р. На підставі чого ОСОБА_1 вважає, що залучення його в якості третьої особи є недоречним та безпідставним.

ОСОБА_4 інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.02.2016р. єдиним власником майна, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка 10, є ТОВ "Санрайз ТК".

Враховуючи викладене, з метою повного та всебічного розгляду справи суд ухвалою від 15.03.2016р. залучив до участі у справі в якості Третьої особи - 2, яка не заявляє самостійних вимог на боці Позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Санрайз ТК".

Представник третьої особи -2 у судовому засіданні 29.03.2016р. надав пояснення по справі та відповів на питання.

15.03.2016р. розгляд справи відкладався на 29.03.2016р.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу сторонами не заявлялось.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 29.03.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2008р. між Дніпропетровською міською радою (далі позивач, орендодавець) та Приватним підприємством «РЕГІОН-СІЛЬГОСПРЕСУРС» (далі відповідач, орендар) укладено договір оренди землі (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, 10 (Жовтневий район) і зареєстрована в державному реєстрі за кадастровим номером - :03:306:0025).

Цільове використання земельної ділянки за цим договором (УКЦВЗ) 1.11.6. (інша комерційна діяльність (п. 1.2 Договору).

Підставою для надання земельної ділянки в оренду є рішення міської ради від 26.12.2007р. № 128/26 (п. 1.3. Договору).

ОСОБА_4 п. 2.1. Договору в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 0,0048 га.

Відповідно п. 2.2. Договору на земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна, інші об'єкти інфраструктури, які зазначені в акті приймання-передачі земельної ділянки.

Договір укладено на п'ятнадцять років (п. 3.1. Договору).

Пунктом 7.1. Договору встановлено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані відповідному порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Повернення земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі (п. 7.8. Договору).

ОСОБА_4 п. 12.5. Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за :

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок не виконання другою стороною обов'язків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору (п. 12.6. Договору).

ОСОБА_4 приймання-передачі від 27.02.2008р. Дніпропетровською міською радою відповідачеві передано спірну земельну ділянку в оренду (а.с. 32).

На підставі договору купівлі-продажу № 1169 від 25.09.2013р. (посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5А.) право власності на адміністративні будівлі, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Шевченка, 10, перейшло ОСОБА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 34).

У зв'язку з чим, ПП "РЕГІОН-СІЛЬГОСПРЕСУРС", починаючи з 25.09.2013р. декларації з плати за землю до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська головного управління ДФС у Дніпропетровській області не надавались, орендна плата за договором оренди не сплачувалась.

Відповідно до інформації Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська головного управління ДФС у Дніпропетровській області за земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул. Шевченка, 10 в м. Дніпропетровську, площею 0,0048 га з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно - 25.09.2013р., нараховує та сплачує земельний податок громадянин ОСОБА_1 (а.а. 35-38).

Відповідно до наданої Дніпропетровською міською радою інформації договір оренди земельної ділянки укладений 27.02.2008р. з відповідачем (реєстраційний номер - 1179) є чинним, дата закінчення договору оренди - 27.02.2023р. (а.с. 39-40).

З 30.07.2015р. власником будівлі по вул. Шевченка, 10 є ТОВ "Санрайз ТК", про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено відповідний запис № 10876359. З того часу ТОВ "Санрайз ТК" сплачує податок на землю у встановленому законом порядку. У зв'язку з набуттям 01.01.2016р. товариством статусу платника єдиного податку третьої групи, ТОВ "Санрайз ТК" звільнено від сплати податку на землю (а.с. 74-75).

19.01.2016р. до Дніпропетровської міської ради ТОВ "Санрайз ТК" направлено лист № 4ср/16-В від 15.01.2016р., про надання товариству в оренду земельних ділянок, що знаходяться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, 10, кадастровий номер :03:306:0019 та 00:03:306:0025 (а.с. 76-77).

ТОВ "Санрайз ТК" відповіді на вказаний лист від Дніпропетровської міської ради не отримало.

Станом на дату звернення прокурора з позовом до суду Договір оренди землі від 27.02.2008р. не розірваний, що і стало причиною спору.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного.

ОСОБА_4 з статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 598 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

ОСОБА_4 частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, зокрема, орендодавець має право вимагати від орендаря: своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п. 7. ст 31. Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

ОСОБА_4 ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Статтею 377 Цивільного кодексу України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Судом встановлено, що власником будівлі по вул. Шевченка, 10 з 30.07.2015р. є ТОВ "Санрайз ТК", про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено відповідний запис № 10876359.

Відповідно до положень статті 653 Цивільного кодексу України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі: Дніпропетровської міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки від 27.02.2008р., загальною площею 0,0048 га (кадастровий номер земельної ділянки - :03:306:0025), по фактичному розміщенню адміністративних будівель за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Шевченка, 10, укладеного між Дніпропетровською міською радою та Приватним підприємством "РЕГІОН-СІЛЬГОСПРЕСУРС", посвідченого 27.02.2008р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 за № 1179 та зареєстрованого у ДМВ ДРФ ДЦ "Центр ДЗК" 08.04.2008р. за № 16 підлягають задоволенню.

ОСОБА_4 статті 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Оскільки наявні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, суд також задовольняє позовні вимоги про зобов'язання відповідача повернути спірну земельну ділянку позивачу.

З огляду на приписи статті 84 Господарського процесуального кодексу України, суд встановлює строк для повернення земельної ділянки відповідачем протягом одного місяця з моменту набрання чинності рішенням суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

У звязку з тим, що Дніпропетровська місцева прокуратура №2 не є юридичною особою, судовий збір у даній справі сплачено прокуратурою Дніпропетровської області (а.с. 14,15).

Враховуючи викладене, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь прокуратури Дніпропетровської області.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 27.02.2008р., загальною площею 0,0048 га (кадастровий номер земельної ділянки - :03:306:0025), по фактичному розміщенню адміністративних будівель за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Шевченка, 10, укладений між Дніпропетровською міською радою та Приватним підприємством "РЕГІОН-СІЛЬГОСПРЕСУРС", посвідчений 27.02.2008р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 за № 1179 та зареєстрований у ДМВ ДРФ ДЦ "Центр ДЗК" 08.04.2008р. за № 16.

Зобов'язати Приватне підприємство "РЕГІОН-СІЛЬГОСПРЕСУРС" (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, 37, ) повернути земельну ділянку, загальною площею, 0,0048 га (кадастровий номер земельної ділянки - :03:306:0025), що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Шевченка, 10, Дніпропетровській міській раді (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75, ) за відповідним актом приймання-передачі у стані не гіршому порівняно з тим, у якому вона була одержана в оренду, про що видати наказ.

Стягнути з Приватного підприємства "РЕГІОН-СІЛЬГОСПРЕСУРС" (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, 37, ) на користь прокуратури Дніпропетровської області (49044, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 38, МФО 820172, р/р 0291 в ДКСУ в м. Київ, код ЄДРПОУ 0290993) витрати по сплаті судового збору у сумі 2 756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість грн. 00 коп.), про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням чинності.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 04.04.2016р.

Суддя ОСОБА_6