ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" березня 2016 р.Справа № 916/503/16

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

при секретарі судового засідання Андрущенко С.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 22.10.2015р.);

Від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська нива» до відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області про розірвання договору оренди, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 02.03.2016р. Аграрно-рибогосподарський кооператив «Придунайська нива» звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.03.2016 р. було порушено провадження по справі № 916/503/16 з призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

23.03.2016 р. до канцелярії господарського суду Одеської області представником відповідача було надано клопотання (вх. № 7232/16 від 23.03.2016р.), відповідно до якого відповідач просить суд призначену справу на 30.03.2016р. розглядати без участі представника відповідача.

Також 23.03.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області представником відповідача були надані письмові заперечення (вх. № 2-1516 від 23.03.2016р.) відповідно до яких просить суд визнати ОСОБА_2 районну державну адміністрацію неналежним відповідачем та залучити в якості належного відповідача ОСОБА_3 обласну державну адміністрацію.

30.03.2016р. представник позивача надав суду письмові пояснення на заперечення відповідача, відповідно до яких, позивач, заперечує проти заміни відповідача, просить суд позовну заяву задовольнити в повному обсязі та письмові заперечення представника відповідача залишити без розгляду.

Згідно постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» п. 1.3 Господарський суд за клопотання сторони або за своєю власною ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобовязана сторона.

Заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання.

В судовому засіданні 30.03.2016р. судом відмовлено в задоволенні заяви відповідача про залучення до участі у справі іншого відповідача.

30.03.2016р. в судовому засіданні після повернення з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

06.06.2003 року між Аграрно рибогосподарським кооперативом «Придунайська нива» та Ізмаїльскою районною державною адміністрацією Одеської області укладено договір оренди земельної ділянки від 06.06.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_4 06.06.2003 року та зареєстрований в реєстрі за № 858 та зареєстрований у ОСОБА_2 районному відділі земельних ресурсів 09.06.2003 року за № 02-35, що розташована на території Багатянської сільської ради (за межами населеного пункту).

Згідно Договору оренди від 06.06.2003 року земельна ділянка передана Аграрно рибогосподарському кооперативу «Придунайська нива» для рибогосподарських потреб.

Відповідно до п.1.1 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 172 137,74 грн., згідно з довідкою ОСОБА_2 районного відділу земельних ресурсів за №661п від 23 квітня 2003 року.

Відповідно п. 2.3. Договору орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі 25 гривень за 1 га, загалом 12 631,50 грн. щорічно, не пізніше 15 числа кожного місяця в рівних частках.

В січні 2016 року АРК «Придунайська нива» отримав листа від ОСОБА_2 РДА за №01/01-26118 від 05.01.2016р. про збільшення розміру орендної плати.

Відповідно до вищезазначеного листа, рішенням ОСОБА_2 районної ради № 503- VI від 19 грудня 2014 року затверджено технічну документацію про нормативно грошову оцінку земель несільськогосподарського призначення ОСОБА_2 районної ради Одеської області ( за межами населених пунктів), яка вводиться в дію з 01 січня 2016 року.

Листом АРК «Придунайська нива» від 19.01.2016р. звернувся до ОСОБА_2 РДА із пропозицією розірвати договір оренди земельної ділянки від 06.06.2003р. укладений між Ізмаїльскою районною державною адміністрацією Одеської області та АРК «Придунайська нива» в звязку із зміною орендної плати.

08.02.2016р. Ізмаїльскою районною державною адміністрацією Одеської області було направлено лист до АРК «Придунайська нива», відповідно до якого, зазначено, що питання про розірвання договору оренди земельної ділянки не входить до компетенції районної державної адміністрації.

З наведених підстав позивач АРК «Придунайська нива» звернувся до господарського суду Одеської області з відповідним позовом, просив суд розірвати укладений між АРК «Придунайська нива» та Ізмаїльскою районною державною адміністрацією Одеської області договір оренди земельної ділянки загальною площею 505,26 га.

Відповідач проти позову заперечував письмово, в обґрунтування заперечень зазначив, що орендар в момент укладення договору не міг не передбачити, що така зміна обставин, як зміна розмірів орендної плати, не настане. З наведених підстав відповідач вважає посилання позивача на ст. 652 ЦК України безпідставними та таким, що не відповідають обставинам справи, оскільки АРК «Придунайська нива» посилаючись на ст.652 Цивільного кодексу України не надало до суду жодних доказів стосовно наявності одночасно чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Відповідно до положень частини третьої цієї статті прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до статті 14 Конституції України, частини 1 статті 148 Господарського кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави та обєктом прана власності Українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Отже, уклавши договір сторони за цим договором домовилися щодо його умов.

За таких обставин, між сторонами за договором виникли правовідносини щодо користування зазначеною у договорі земельною ділянкою, які, у першу чергу, регулюються умовами договору, нормами земельного законодавства, а також загальними нормами матеріального права.

Судом встановлено, що правовідносини сторін виникли на підставі укладеного між сторонами 06.06.2003 року між Аграрно рибогосподарським кооперативом «Придунайська нива» та Ізмаїльскою районною державною адміністрацією Одеської області укладено договір оренди земельної ділянки від 06.06.2003 року

Згідно з вимогами ст.93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Статтею 1 Закону України Про оренду землі також встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до вимог ст.21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендареві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Статтею 287.1 Податкового кодексу України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на ті обставини, що його було повідомлено ОСОБА_2 РДА за №01/01-26118 від 05.01.2016р. про збільшення розміру орендної плати, що на його думку істотною зміною обставин, у звязку із чим позивач, просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 06.06.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_4 06.06.2003 року та зареєстрований в реєстрі за № 858 та зареєстрований у ОСОБА_2 районному відділі земельних ресурсів 09.06.2003 року за № 02-35, що розташована на території Багатянської сільської ради (за межами населеного пункту).

Проте, на думку суду, такі посилання позивача є хибними з огляду на наступне.

Як вбачається із змісту ст.188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Умовами ст.651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 2 ст.652 Цивільного кодексу України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

За умовами ч. 4 п. 2.3. Договору, розмір орендної плати щорічно переглядається в односторонньому порядку на протязі 2х місяців з моменту прийняття відповідного рішення, з письмовим попередженням орендаря у випадках:

- підвищення цін, тарифів тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів;

- збільшення розміру ставки земельного податку;

- змін умов господарювання, передбачених договором;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документально;

- та в інших випадках передбачених законодавством України.

Таким чином, з даного пункту договору, випливає що сторони передбачили можливість зміни орендної плати в односторонньому порядку за умови повідомлення іншої сторони у двомісячний строк.

Більш того, судом встановлено, що на виконання умов договору в січні 2016 року АРК «Придунайська нива» отримав листа від ОСОБА_2 РДА за №01/01-26118 від 05.01.2016р. про збільшення розміру орендної плати.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що в момент укладення договору сторони передбачили таку зміну обставин договору як зміна розміру орендної плати в односторонньому порядку.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов до висновку, що під час укладення оспорю ванного договору, позивач передбачав можливість збільшення розміру орендної плати у звязку зі зміною нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, оскільки така зміна передбачена ч.4 п. 2.3. Договору.

Таким чином, позивачем не доведено повного складу обставин для розірвання договору в розумінні ч.2 ст.652 Цивільного кодексу України.

Проаналізувавши вищезазначені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

При цьому суд приймає до уваги строк розгляду справи, достатність часу у будь-якої із сторін для надання доказів на підтвердження власних доводів, для спростування обставин чи доводів протилежної сторони та для подання суду клопотання про витребування таких доказів у інших осіб.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст.ст. 29,32,33,34,43,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська нива» до відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області про розірвання договору оренди відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст складено та підписано 04 квітня 2016 р.

Суддя Ю.О. Зайцев