КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р. Справа№ 5011-15/16741-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Доманської М.Л.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

представників:

від боржника - арбітражного керуючого Винниченка Ю.В. (ліквідатор),

від ТОВ "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" - Туніка Г.В.,

від ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" - Туніка Г.В.,

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 за скаргою на дії ліквідатора

у справі № 5011-15/16741-2012 (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопак"

до Публічного акціонерного товариства "Завод "Континент"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 у справі № 5011-15/16741-2012 відмовлено в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" на бездіяльність ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Винниченка Ю.В.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2016, прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу, визнати бездіяльність ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Винниченка Ю.В. незаконною, припинити повноваження ліквідатора та призначити іншого ліквідатора у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2016 прийнято до провадження апеляційну скаргу, розгляд справи призначено на 16.02.2016.

У зв'язку з участю судді Разіної Т.І. у семінарі-тренінгу була проведена автоматична зміна складу колегії суддів, за результатами якої апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" у справі № 5011-15/16741-2012 передано на розгляд колегії суддів у складі: Сотніков С.В. (доповідач, головуючий), Остапенко О.М., Доманська М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 продовжено строк розгляду справи № 5011-15/16741-2012 на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 01.03.2016, витребувано з Господарського суду міста Києва шляхом надіслання до Київського апеляційного господарського суду матеріали справи № 5011-15/16741-2012.

Також до Київського апеляційного господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2016, в якій просить її скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу, визнати бездіяльність ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Винниченка Ю.В. незаконною, припинити повноваження ліквідатора та призначити іншого ліквідатора у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 прийнято до провадження апеляційну скаргу Промінвестбанку, призначено її розгляд на 01.03.2016.

Ухвалою від 01.03.2016 продовжено строк розгляду справи № 5011-15/16741-2012 на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 15.03.2016.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі про банкрутство, вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 № 4212-VI викладено в новій редакції Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Положення нової редакції Закону про банкрутство застосовуються господарськими судами у розгляді справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання ним чинності, тобто з 19.01.2013.

При цьому, положення Закону про банкрутство в новій редакції, якими врегульовано ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності Законом, якщо на цей момент господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся із заявою про порушення справи про банкрутство боржника, у зв'язку з тим, що останній не спроможний сплатити борг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2012 порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Завод "Континент".

Ухвалою підготовчого засіданні від 18.12.2012 визнано безспірні грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопак" до боржника на суму 676 967,14 грн., введено процедуру розпорядження майном.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 09.04.2013 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2014 припинено процедуру розпорядження майном боржника, введено процедуру санації Публічного акціонерного товариства "Завод "Континент", керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Винниченка Ю.В.

Постановою Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Винниченка Ю.В.

Отже, розгляд даної справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Завод "Континент" здійснюється за редакцією Закону про банкрутство, яка чинна з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 11 ст. 41 Закону про банкрутство дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

06.11.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" на бездіяльність ліквідатора арбітражного керуючого Винниченка Ю.В.

Скарга мотивована тим, що ліквідатор за весь час ліквідаційної процедури (з 29.09.2014) жодного разу не скликав комітет кредиторів, не надав комітету кредиторів звіту про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника. Крім того, ліквідатор не здійснив заходи, передбачені ч. 2 ст. 41 Закону про банкрутство, та не надав акт інвентаризації майна банкрута, відомості щодо створення ліквідаційної комісії та формування ліквідаційної маси, не проводить заходи, спрямовані на пошук та продаж майна банкрута (в т.ч. дебіторської заборгованості). Також, на думку скаржника, ліквідатор порушив порядок визначення кількості голосів кредиторів з правом вирішального голосу під час проведення зборів кредиторів 18.02.2014 та 26.09.2014.

У поясненні до скарги від 08.12.2015, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" просило визнати бездіяльність ліквідатора арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича у справі № 5011-15/16741-2012 незаконною, припинити повноваження ліквідатора арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича та призначити іншого ліквідатора у справі.

Ліквідатор подав відзив, у якому заперечив доводи скарги та зазначив, що протягом ліквідаційної процедури ним вживаються заходи щодо прийняття до свого відання майна банкрута та його інвентаризації, здійснюється виявлення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб шляхом направлення до реєстраційних органів відповідних заходів. Крім того, ліквідатор повідомив, що ним проводиться робота з пошуку незалежних суб'єктів оціночної діяльності та торгуючих організацій з метою продажу майна банкрута та погашення вимог кредиторів. В процесі ліквідаційної процедури вживаються заходи з закриття банківських рахунків. Крім того, 30.11.2015 ліквідатор скликав комітет кредиторів з метою звітування про проведену роботу у ліквідаційній процедурі.

Відповідно до ч. 3 ст. 98 Закону про банкрутства під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Згідно до ч. 2. ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

- приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження;

- виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

- проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута;

- аналізує фінансове становище банкрута;

- виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

- очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

- пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

- заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;

- подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

- вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

- передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню;

- продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;

- веде реєстр вимог кредиторів;

- здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 114 Закону про банкрутство усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі невиконання або неналежного виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

На думку колегії суддів, обов'язком ліквідатора є належне виконання ним усіх повноважень та обов'язків в ході ліквідаційної процедури.

Як вбачається з матеріалів справи, після введення ліквідаційної процедури у даній справі ліквідатор на підставі наказів № Л1 та № Л2 від 30.11.2014 провів інвентаризацію майна Публічного акціонерного товариства "Завод "Континент", про що свідчить інвентаризаційний опис основних засобів № 1 від 30.11.2014, інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей № 2 від 30.11.2014, акт № 3 від 31.12.2014 інвентаризації наявності грошових коштів, що знаходяться станом на 31.12.2014, інвентаризаційний опис цінностей та бланків документів суворої звітності № 4 від 31.12.2014.

З метою пошуку та виявлення майна банкрута ліквідатор направив запити до відповідних органів та установ, що підтверджується відповідними листами про надання інформації на запити ліквідатора банкрута.

Також, ліквідатор вжив заходи з закінчення виконавчих проваджень про стягнення з банкрута заборгованості.

Окрім того, ліквідатор надіслав заяви про закриття рахунків банкрута, відкриті у банківських установах. Втім, станом на дату подання скарги, рахунки не закриті, що підтверджується листами-відповідями відповідних банківських установ.

При цьому, доводи ліквідатора про визначення єдиного ліквідаційного рахунку, відкритого у ПАТ комерційний банк «Приватбанк», спростовуються листом вказаної банківської установи від 19.06.2015 про відсутність відкритих рахунків ПАТ "Завод "Континент".

Вказане свідчить про неналежне виконання ліквідатором вимог, встановлених ч. 7 ст. 41 Закону про банкрутство, якою передбачено, що під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор зобов'язаний використовувати тільки один рахунок боржника в банківській установі; інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ліквідатором; залишки коштів на цих рахунках перераховуються на основний рахунок боржника.

Частиною 9 статті 41 Закону про банкрутство встановлено, що ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

Матеріали справи свідчать, що з дня відкриття ліквідаційної процедури, ліквідатор в порушення вказаної вище норми законодавства не звітував перед комітетом кредиторів про хід ліквідаційної процедури, не подавав відповідної інформації про фінансове становище і майно боржника тощо.

З метою виконання обов'язку встановленого частиною 9 статті 41 Закону про банкрутство, ліквідатор лише 30.11.2015 скликав комітет кредиторів боржника, тобто зі спливом річного строку ліквідаційної процедури та подання кредитором скарги на бездіяльність ліквідатора.

Вказані обставини свідчать про ігнорування ліквідатором вимог ч. 9 ст. 41 Закону про банкрутство та невиконання покладених на нього обов'язків.

Частиною 2 статті 41 Закону про банкрутство на ліквідатора з дня його призначення покладено обов'язок з ведення реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 09.04.2013 (з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 09.07.2013, постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2013, постанови Вищого господарського суду України від 17.12.2013 та постанови Вищого господарського суду України від 30.07.2014), визнано вимоги кредиторів до боржника, зокрема, Закрите акціонерне товариство "Корпорація Літа" на суму 7 936 297,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та мотивувальної частини ухвали попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 09.04.2013, кредиторські вимоги Закритого акціонерного товариства "Корпорація Літа" виникли у зв'язку з неналежним виконанням боржником умов Договору поставки обладнання від 01.08.2011, укладеного між ЗАТ "Корпорація ЛІТА" та ПАТ "Завод "Континент" та підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 10.09.2012 у справі №5011-51/10922-2012 про стягнення з боржника 7 870 770,00 грн. штрафу та 64 380,00 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство (в редакції чинній до 19.01.2013) до складу грошових зобов'язань боржника не зараховуються недоїмка (пеня та штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду.

Аналогічна норма міститься і у статті 1 Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013, до складу грошових зобов'язань боржника не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду.

Тобто, вимоги Закритого акціонерного товариства "Корпорація Літа" до боржника в сумі 7 935 150,00 грн. - вимоги, які підлягають погашенню у шосту чергу, в сумі 1147,00 грн. (судові витрати у справі про банкрутство) - вимоги, які підлягають погашенню у першу чергу, а всього - 7 936 297,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону про банкрутство (в редакції, чинній з 19.01.2013) за результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу. У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги. Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов'язань у шосту чергу та може бути предметом мирової угоди. Ухвала є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня). Внесення змін до затвердженого господарським судом реєстру вимог кредиторів здійснюється виключно за наслідками перегляду ухвали господарського суду в апеляційному та касаційному порядку або за нововиявленими обставинами, а також у разі правонаступництва.

Вносячи до реєстру вимог кредиторів вимоги Закритого акціонерного товариства "Корпорація Літа" в сумі 7 935 150,00 грн. як вимоги четвертої черги, ліквідатор порушив наведені вище норми матеріального права, що має наслідком вплив на результати голосування під час проведення засідання комітету кредиторів.

Тобто, ліквідатор порушуючи вимоги чинного законодавства з визначення кількості голосів кредиторів, які мають право голосу на зборах кредиторів, неналежно виконує обов'язок з ведення реєстру вимог кредиторів банкрута, оскільки врахував вимоги Закритого акціонерного товариства "Корпорація Літа" під час визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів.

Відповідно до абз. 15 ч. 2 ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 43 Закону про банкрутство майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором.

Частиною 1 статті 44 Закону про банкрутство після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами:

проведення аукціону;

продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону про банкрутство ліквідаційна процедура відкривається строком на дванадцять місяців.

Боржника визнано банкрутом та відкрито його ліквідаційну процедуру постановою Господарського суду міста Києва від 29.09.2014.

Втім, станом як на час подання скарги на бездіяльність ліквідатора так і на час ухвалення оскаржуваної ухвали від 18.01.2016, протягом ліквідаційної процедури ліквідатор, виявивши та прийнявши до свого відання майно банкрута, не вжив жодних заходів з його оцінки та реалізації з метою погашення вимог заставних та конкурсних кредиторів.

Вказані обставини свідчать про недбале ставлення ліквідатора до своїх повноважень та незаконну бездіяльність у досягненні основної мети ліквідаційної процедури у справі про банкрутство - погашення вимог кредиторів за рахунок майна банкрута, реалізованого в порядку (статті 43, 44) та строки (частина 1 статті 37), встановлені Законом про банкрутство.

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів вжиття ліквідатором заходів з погашення вимог кредиторів шляхом реалізації майна банкрута та спростовує помилковий висновок суду першої інстанції в цій частині.

Частиною 4 ст. 40 Закону про банкрутство передбачено, що у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 12 ст. 41 Закону про банкрутство у разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом.

За встановлених вище обставин справи, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про належне виконання ліквідатором своїх обов'язків з огляду на наявність відповідних доказів, оскільки такі докази вжиття необхідних заходів по усуненню допущених порушень в процедурі ліквідації у матеріалах справи відсутні та не подані ліквідатором під час апеляційного провадження у даній справі.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів поданої скарги на бездіяльність ліквідатора арбітражного керуючого Винниченка Ю.В. та наявність беззаперечних підстав для усунення його від виконання обов'язків ліквідатора у даній справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Завод "Континент".

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 114 Закону про банкрутство кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого санацією або ліквідатора визначається судом за клопотанням комітету кредиторів, а у разі відсутності такого клопотання - за ініціативою суду, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно абз. 6 ч. 1 ст. 114 Закону про банкрутство під час призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) господарський суд не пов'язаний з кандидатурами арбітражних керуючих, запропонованими комітетом кредиторів, та має право призначити арбітражного керуючого самостійно.

Згідно з ст. 101 ГПК України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на вказані норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 підлягає скасуванню, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" - частковому задоволенню.

При цьому, оскільки питання про призначення нового ліквідатора судом першої інстанції не розглядалось та не вирішувалось під час прийняття оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції позбавлений повноважень призначити нового ліквідатора у даній справі з огляду на норми ст. 101 ГПК України, у зв'язку з чим виконання обов'язків ліквідатора належить покласти на арбітражного керуючого Винниченка Ю.В. до призначення судом першої інстанції нового ліквідатора.

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 у справі № 5011-15/16741-2012 про відмову в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" на бездіяльність ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Винниченка Ю.В. скасувати.

3. Задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" на бездіяльність ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Винниченка Ю.В.

4. Припинити повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Завод "Континент" арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича.

5. Справу направити до Господарського суду міста Києва для розгляду питання про призначення у справі № 5011-15/16741-2012 нового ліквідатора.

6. Виконання обов'язків ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Завод "Континент" покласти на арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича до призначення у справі № 5011-15/16741-2012 нового ліквідатора.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

М.Л. Доманська