номер провадження справи 35/17/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2016 Справа № 914/3940/15

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 16 від 02.03.2016р.

від відповідача: не зявився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства Доброс-Дизайн, с. Староукраїнка. Гуляйпільський район, Запорізька область

про стягнення 18547,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Львівської області звернулось з позовом Львівське міське комунальне підприємство Львівтеплоенерго до Приватного підприємства Доброс-Дизайн про стягнення заборгованості за договором № 1082/Ш про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.10.2011р. в сумі 18547,29 грн., а саме: 12985,72 грн. основного боргу, 1483,98 грн. пені та 359,02 грн. 3 % річних.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов, посилається на те, що 01.10.2011р. між Львівським МКП Львівтеплоенерго та ПП Доброс-Дизайн укладено договір № 1082/Ш про постачання теплової енергії в гарячій воді.

Відповідно до умов даного договору позивач зобовязався постачати теплову енергію в гарячій воді, а відповідач зобовязувався її отримувати і оплачувати за встановленими тарифами на умовах і в терміни, передбачені договором, своєчасно і в повному обсязі.

Згідно п. 6.3 договору укладеного між сторонами, споживач (відповідач) зобовязаний до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачувати Енергопостачальній організації вартість спожитої теплової енергії в розрахунковому періоді.

Відповідач свої договірні зобовязання по оплаті теплової енергії не виконує. Відтак, станом на 24.09.2015р. в нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 12985,72 грн.

В звязку з простроченням виконання зобовязань за договором № 1082/Ш про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.10.2011р. позивачем нараховано відповідачу 1483,98 грн. пені, 3718,57 грн. інфляційних витрат та 359,02 грн. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 17.11.2015р. порушено провадження у справі № 914/3940/15, судове засідання по розгляду справи призначено на 01.12.2015р. о 10 год. 15 хв.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 01.12.2015р. розгляд справи відкладено на 09.12.2015р. о 15 год. 15 хв.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 09.12.2015р. розгляд справи відкладено на 12.01.2016р. об 11 год. 15 хв.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 12.01.2016р. строк розгляду справи продовжено на 15 днів - до 17.01.2016р., розгляд справи відкладено на 26.01.2016р. об 11 год. 30 хв.

26.01.2016р. господарського суду Львівської області винесено ухвалу про направлення матеріалів справи № 914/3940/15 за підсудністю до господарського суду Запорізької області.

23.02.2016р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл, справу призначено до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою від 24.02.2016р. справу № 914/3940/15 прийнято до провадження суддею Топчій О.А., справі присвоєно номер провадження 35/17/16, судове засідання призначене на 10.03.2016р. о 15 год. 00 хв.

В судове засідання 10.03.2016р. представник позивача не зявився, проте 09.03.2016р. на адресу господарського суду Запорізької області від позивача надійшло клопотання від 04.03.2016р. про відкладення розгляду справи, в звязку із зайнятістю представників ЛМКП Львівтеплоенерго в інших судових засіданнях.

Представник відповідача в судове засідання 10.03.2016р. не зявився, відзив та витребувані судом документи не надав, про причини неможливості зявитися в судове засідання суд не повідомив.

Ухвалою суду від 10.03.2016р. розгляд справи відкладено на 30.03.2016р.

У судовому засіданні 30.03.2016р. представник позивача підтримав позовні в повному обсязі та просить суд стягнути з відповідача 12985,72 грн. основного боргу; 1483,98 грн. пені, 3718,57 грн. інфляційних витрат; 359,02 грн. 3 % річних та сплачений судовий збір в розмірі 1218 грн.

Відповідач двічі відзив та витребувані ухвалами суду документи не надав, своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, повноваженого представника в судове засідання не направив. Причини неявки суду невідомі.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали суду від 24.02.2016р. про порушення провадження у справі та від 10.03.2016р. про відкладення розгляду справи, були направлені на адресу відповідача, якою, згідно із Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців є 70230 Запорізька область, с. Староукраїнка буд. 46

Ухвала суду від 24.02.2016р. повернулася на адресу суду з приміткою поштового відділення «за зазначеною адресою не проживає».

Ухвала суду від 10.03.2016р. про відкладення розгляду справи станом на день розгляду справи на адресу суду не поверталася.

Таким чином, суд вважає, що про дату, час та місце розгляду справи № 914/3940/15 відповідач повідомлявся належним чином, тобто судом були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи по суті, суд вважає, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи та вона може бути розглянута в порядку ст. 75 ГПК України, за наявними в ній матеріалами. Справа розглянута за заявою представника позивача - без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 30.03.2016 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

01.10.2011р. Приватним підприємством Доброс-Дизайн (надалі - споживач) та Львівським міським комунальним підприємством Львівтеплоенерго (надалі теплопостачальна організація) укладено договір № 1082/Ш на постачання теплової енергії в гарячій воді (надалі - договір).

Відповідно до п. 1 договору теплопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати споживачу теплову енергію для опалення та здійснювати гаряче водопостачання в потрібних йому обсягах, а споживач зобовязується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію для опалення та гаряче водопостачання за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Відповідно до п. 2.1 договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до договору у вигляді гарячої води на такі потреби:

- опалення та вентиляцію в період опалювального сезону;

- гаряче водопостачання протягом року відповідно до графіка, затвердженого органами місцевої влади ;

Відповідно до п. 5. 1 договору облік споживання гарячого водопостачання і теплової енергії проводиться за приладами обліку при їх наявності, а при відсутності - розрахунковим способом.

Споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає теплопостачальній організації звіт про фактичне споживання гарячої води та теплової енергії для опалення. Дата зняття споживачем показів приладів обліку останнє число кожного місяця, подання звіту теплопостачальній організації не пізніше 1-го числа кожного місяця (п. 5.3).

Розділом 6 договору встановлений порядок розрахунків за теплову енергію.

Відповідно до п. 6.1. договору розрахунки за гаряче водопостачання та теплову енергію проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів та іншими незабороненими законодавством формами.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. (п. 6.2)

Споживач до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачує теплопостачальній організації вартість гарячого водопостачання, фактично спожитої теплової енергії для опалення та щомісячну величину плати за приєднане теплове навантаження (п. 6.3)

Розділом 10 договору встановлений термін дії договору:

Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.10.2012р.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо не менше ніж за 60 календарних днів до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 10.4).

Як вбачається з матеріалів справи та виходячи з усних пояснень представника позивача, договір № 1082/Ш на день розгляду справи є дійсним.

Правовідносини в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року за № 2633-1V (надалі - Закон), «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.10.2007 року за № 1198 (надалі - Правила) та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно зі ст. ст. 11, 509 ЦК України договір є однією із підстав виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, за загальний період з жовтня 2013р. по квітень 2014р. та з жовтня 2014р. по квітень 2015р. спожив теплову енергію для опалення на загальну суму 23052,65 грн. Також відповідачу за загальний період з жовтня 2013р. по серпень 2015р. нараховано щомісячну величину плати за приєднане теплове навантаження в розмірі 3692,60 грн. Відповідачем оплачено 13759,54 грн. Загальна сума заборгованості, що залишилася несплаченою відповідачем складає 12985,71 грн.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки судом встановлено, що відповідач свої зобовязання щодо своєчасної та повної оплати за отриману теплову енергію за договором № 1082/Ш від 01.10.2011р. та оплати щомісячної величини плати за приєднане теплове навантаження виконав неналежним чином, вимоги позивача щодо стягнення несплаченої суми основної заборгованості в розмірі 12985,72 грн. є законними, обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають задоволенню.

Як встановлено ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 51082/Ш/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. За порушення строків оплати послуг за договором № 1082/Ш від 01.10.2011р. про постачання теплової енергії в гарячій воді, за загальний період з 16.03.2015р. по 31.08.2015р., за послуги, надані позивачем відповідачу у лютому 2015р. липні 2015р., позивачем нарахована пеня в загальні сумі 1483,98 грн. Докладений розрахунок пені є в матеріалах справи.

Судом, за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», перевірено розрахунок пені, зроблений позивачем, та встановлено, що він зроблений вірно, а тому заявлені вимоги щодо стягнення пені в розмірі 1483,98 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Нарахована сума 3 % річних за порушення умов договору № 1082/Ш від 01.10.2011р. складає 359,02 грн.

Інфляційні витрати складають 3718,57 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних витрат за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» судом встановлено, що позивачем розрахунки зроблені вірно, а тому підлягають задоволенню в заявленому обсязі.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач своєчасно не виконав свої зобовязання щодо оплати за теплову електроенергію та оплату за щомісячну величину плати за приєднане теплове навантаження за договором № 1082/Ш від 01.10.2011р., то вимоги позивача про стягнення основного боргу у сумі 12985,72 грн., пені в сумі 1483,98 грн.; 3% річних в сумі 359,02 грн. та інфляційні втрати 3718,57 грн. суд вважає законними, обґрунтованими, документально підтвердженими, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача в повному обсязі, в розмірі 1218 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства Доброс-Дизайн, 70230 Запорізька область, с. Староукраїнка буд. 46 на користь Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго 79040 м. Львів, вул.. Д. Апостола основний борг в сумі 12985 (дванадцять тисяч девятсот вісімдесят пять) грн.. 72 коп., пеню в сумі 1483 (одна тисяча чотириста вісімдесят три) грн. 98 коп.; 3% річних в сумі 359 (триста пятдесят девять) грн. 02 коп.; інфляційні втрати в розмірі 3718 (три тисячі сімсот вісімнадцять) грн. 57 коп. та 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги з моменту оформлення та підписання повного тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 04.04.2016р.

Суддя О.А. Топчій