ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.03.2016 Справа № 905/716/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Осадчої А.М.

при секретарі судового засідання Щитової Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця" м.Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця"

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» м.Авдіївка Донецька область

про стягнення штрафу у розмірі 37615,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

22.02.2016 року позивач, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" м.Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - ПАТ "Укрзалізниця"), звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» м.Авдіївка Донецька область (далі - ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод") про стягнення штрафу у розмірі 37615,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у серпні 2015 року зі станції Авдіївка Державного підприємства "Донецька залізниця" відповідач згідно накладної №53726212 у вагоні №44950574 відправив вантаж - колесні пари вагонні і локомативні, візки тепловоза на станцію Нижньодніпровськ ДП «Придніпровська залізниця». На станції Нижньодніпровська Державного підприємства «Придніпровська залізниця» (ДП "Придніпровська залізниця") залізницею виявлено, що у накладній №53726212 відсутня адреса одержувача, у зв'язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 37615,00 грн., який він просить стягнути з відповідача.

Заявлені позовні вимоги позивач нормативно обґрунтовує статтями 24, 118, 122 Статуту залізниць України (далі - Статут), статтями 1, 2, 61, 64, 82 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

На підтвердження зазначених у позові обставин ПАТ «Укрзалізниця» надало суду належним чином засвідчені копії залізничної накладної №53726212, акту загальної форми №9/ТК від 23.08.2015 року, договору №ПР.ДН-1-11559/НЮп від 20.09.2011 року, Статуту підприємства, виписки з ЄДРПОУ, розрахунок суми позову.

24.03.2016 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про виправлення резолютивної частини позову, а саме, позивач просить стягнути штраф за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача у розмірі 37615,00 грн.

Судом прийнято до уваги вказане виправлення внаслідок його відповідності тексту позовної заяви, зміна предмету позову відсутня.

03.03.2016року ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод" звернувся до суду з клопотанням, в якому просить про зменшення суми стягуваних штрафних санкцій у розмірі однієї провізної плати. В обгрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на факт знаходження підприємства у зоні бойових дій, ускладнення процесу господарської діяльності, у тому числі в частині оформлення перевезення, зокрема, у серпні 2015року з 9 прийомоздавачів працювало 4, підприємство знаходилось без електропостачання, під обстрілами.

Представник ПАТ "Укрзалізниця" в судове засідання 31.03.2016 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у спосіб, передбачений чинним процесуальним законодавством.

Представник відповідача у судове засідання 31.03.2016 року, як і у попереднє судове засідання, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності з рекомендаціями, що надані у п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" № 01-06/2052/14 від 01.12.2014, яким передбачено особливості повідомлення сторін судового процесу, у разі знаходження підприємства на території проведення АТО.

Адреса місцезнаходження ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод", що зазначена ЄДРПОУ: 86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд індустріальний, буд. 1. Відомості щодо перереєстрації юридичної особи відсутні.

Як встановлено у актах канцелярії господарського суду Донецької області внаслідок того, що згідно листа Харківської дирекції УДППЗ Укрпошта №7-14-72 від 10.02.2016року відділення поштового звязку призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей, канцелярія суду не має можливості направити поштову кореспонденцію (ухвали суду) на юридичну адресу відповідача.

Інформація про час і місце судових засідань щодо розгляду справи №905/716/16 розміщувалась на сторінці господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). Матеріали справи містять роздруковані та оформлені належним чином сторінки з відповідним повідомленням.

З огляду на викладене, суд здійснив всі можливі дії направлені на повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду справи.

Згідно із пунктом 3.9.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011року у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до положень статті 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи. З клопотаннями про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу сторони до суду не звертались.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне.

Як встановлено ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

20.08.2015 року зі станції Авдіївка ДП «Донецька залізниця» ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод" (вантажовідправник) відправив ВП ДЗРТ "Промтепловоз" (вантажоодержувач) на станцію Нижньодніпровськ ДП «Придніпровська залізниця» згідно накладної №53726212 у вагоні №44950574 вантаж колесні пари вагонні і локомотивні, візки тепловоза.

При оформленні залізничної накладної №53726212 у розділі 4 "Вантажоодержувач" вантажовідправником зазначено адресу вантажоодержувача: Україна.

Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника. На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень, іншого не доведено.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На станції призначення Нижньогірськ ДП «Придніпровська залізниця» залізницею виявлено, що у накладній №53726212 відсутня ардеса вантажоодержувача.

В акті загальної форми №9/ТК від 23.08.2015 року зазначено, що в накладній №53726212 на вагон №44950574 невірно взакано адресу вантажоодержувача - ВП ДЗРТ "Промтепловоз" відповідно до телеграми №12 від 23.08.2015 року зі станції Авдіївка ДП "Донецька залізниця" внесені виправлення в документ, адреса отримувача: 49051, м. Дніпропетровськ, вул Комісара Крилова, буд. 4.

Відповідно до ч.1 ст. 909 ЦК України та ч. 1 ст. 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме розділом 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, в тому числі графу "Одержувач" та в яких вказується точне та повне найменування одержувача, адресу та його код.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч. 1 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини неправильного зазначення у накладній маси вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129Статуту визначено складання акту загальної форми.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені в акті загальної форми.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що незазначення адреси вантажоодержувача відправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належним та допустимим доказом - актом загальної форми №9/ТК від 23.08.2016 року, який є підставою для покладання відповідальності на відправника, передбаченої ст.122 Статуту.

Вказаний акт загальної форми за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту незазначення адреси вантажоодержувача у накладній.

Викладені обставини підтверджують факт незазначення адреси вантажоодержувача відправником в накладній. В матеріалах справи відсутні та сторонами не надано жодних доказів, які б свідчили про намагання оскаржити відомості, викладені в акті загальної форми.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. за №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України за неправильне зазначення у накладній адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі провізної плати за за всю відстань перевезення.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні складає 7523,00грн., що виходить з розрахунку провізної плати відповідно до Схеми і Збірника тарифів (Тарифне керівництво №1), відповідно заявлений штраф до стягнення у розмірі 37615,00 грн. у п'ятикратному розмірі вказаної плати.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним, та відповідає ст.ст. 118, 122 Статут залізниць України.

Оскільки саме відповідач, як вантажовідправник, заповнює і підписує накладну, яка є основним перевізним документом, який надається залізниці відправником разом з вантажем, і є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, а згідно статті 24 Статуту саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, то вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими.

03.03.2016 року через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення суми стягуваних штрафних санкцій у розмірі однієї провізної плати.

Розглядаючи дане клопотання суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання

Пунктом 2 статті 233 ГК України передбачено, що якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Пункт 3 статті 83 ГПК України надає право суду у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно з п.п. 3.17.4 підпункту 3.17 пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Указом Президента України №405/2014 від 14 квітня 2014року "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На час розгляду справи антитерористична операція триває.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" № 405/2014від 14 квітня 2014 року, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

02.12.2015року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», до якого також увійшло місто Авдіївка Донецької області.

Оскільки матеріали справи не містять відомостей про те, що здійснене відповідачем порушення зобов"язання, за яке нарахований штраф, а саме, невірно (неповно) вказана адреса вантажоодержувача, заподіяло істотні збитки позивачу або інші негативні наслідки, пов'язані з безпекою руху, враховуючи, що відповідач знаходиться в зоні проведення АТО, здійснює господарську діяльність у складних обставинах, проведення бойових дій на означеній території суттєво ускладнює роботу підприємства, у тому числі в частині функціонування транспортної служби, порушення не є істотним (адреса зазначена неповно), дані обставини належним чином усунені, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача про зменшення суми штрафу за неправильне зазначення адреси вантажоодержувача у розмірі однієї провізної плати, зменшивши його на одну провізну плату.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 30092,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 908, 909 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 25, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця" до ОСОБА_1 акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" м. Авдіївка Донецька область про стягнення штрафу у розмірі 37615,00 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, буд. 1, ) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49600, м.Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса,буд.108, ) суму штрафу у розмірі 30092,00 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 1102,40 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 31.03.2016 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 04.04.2016 року.

Суддя А.М. Осадча