ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2016 р. Справа № 914/4243/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Скрипчук О.С.

Суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

При секретарі судового засідання Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Міської громадської організації «Фортуна» (вх. № 01-05/799/16 від 16.02.2016 року)

на рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2016 року

у справі № 914/4243/15

за позовом: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Міської громадської організації «Фортуна», м. Львів

про зобовязання повернути обєкт шляхом виселення.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність № 2302-вих-2279 від 12.10.2015 року

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність б/н від 25.01.2016 року

ВСТАНОВИВ:

Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради звернулось до Господарського суду Львівської області із позовом до Міської громадської організації «Фортуна» про зобовязання повернути обєкт шляхом виселення.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.01.2016 року у справі № 914/4243/15 (суддя Долінська О.З.) позов Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради задоволено. Суд виніс рішення, яким зобовязав Міську громадську організацію «Фортуна» повернути обєкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення загальною площею 27,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. С.Бандери, 28.

Не погоджуючись з даним рішенням Міська громадська організація «Фортуна» подала апеляційну скаргу № 01-05/799/16 від 16.02.2016 року, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2016 року, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права. А саме скаржник стверджує, що станом на даний час договір оренди № Г-8482-12 від 07.11.2012 року продовжений на 2 роки і 9 місяців та є чинним, а відповідач має законне право на використання нежитлових приміщень площею 27,0 кв.м. на вул. С.Бандери,28, що виключає підстави для задоволення позову.

Позивачем подано до суду заперечення на апеляційну скаргу б/н від 22.03.2016 року, в якому просить рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2016 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.11.2012 року між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (орендодавець) та Міською громадською організацією «Фортуна» (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-8482-12 (надалі договір). Згідно умов договору орендодавець (позивач у справі), на підставі наказу Управління комунальної власності ДЕП ЛМР від 24.10.2012 р. №76-А, зобовязався передати, а орендар (відповідач у справі) прийняти в строкове платне користування нерухоме майно нежитлові приміщення, що знаходиться на балансі ЛКП «Каменяр Центр» (балансоутримувач), 1 поверху за індексами 12-1, 12-2 загальною площею площею 27,0 кв.м., які розташовані за адресою: м. Львів, вул. С.Бандери, 28 (обєкт оренди).

Відповідно до п. 2.1. договору, обєкт оренди використовується орендарем для офісу.

Пунктами 3.1. 3.5. договору визначено порядок передачі обєкта в оренду.

Відповідно до п.3.1 договору приймання-передачу обєкта оренди здійснюють орендар та балансоутримувач і оформляється акт приймання - передачі. При передачі обєкта оренди складається акт приймання-передачі, який підписують орендар та балансоутримувач (п.3.3 договору).

Обєкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання акту здачі приймання (п. 3.4. Договору).

Термін дії договору, відповідно до п. 4.1 договору, визначений сторонами з 07.11.2012 р. до 29.09.2015 р. включно.

Відповідно до п.4.3 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженими на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

07.11.2012 р. обєкт оренди за договором передано орендарю, що вбачається із підписаного акту приймання передачі орендарем і балансоутримувачем від 07.11.2012 року.

Відповідно до умов п. 4.3. договору оренди позивач листом №2302-вих-2212 від 30.09.2015 р. надіслав відповідачу повідомлення про припинення договірних відносин у звязку із закінченням терміну дії договору з 29.09.2015 р. Докази надіслання повідомлення (копія списку від 01.10.2015 р. згрупованих рекомендованих листів та копія поштової квитанції) знаходяться в матеріалах справи.

Представник відповідача у своїх поясненнях зазначає, що договір від 07.11.2012 р. є пролонгованим. На його думку у позивача немає належних і допустимих письмових доказів повідомлення відповідача про припинення договірних відносин, у звязку із закінченням терміну дії договору.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.2 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендною є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Аналогічні положення закріплені у ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін; термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін; у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 26 і ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено; у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

В п. 4.1 договору сторони погодили строк дії останнього з 07.11.2012 р. до 29.09.2015 р. включно.

В п. 4.8. договору сторони погодили, що чинність договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку на який його було укладено.

У п.п. 9.1, 9.2 договору оренди сторони домовились, що у разі припинення договору орендар зобов'язаний в п'ятнадцятиденний термін повернути позивачу орендоване майно за актом здачі-приймання у належному стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати позивачу збитки у разі погіршення стану орендованого майна з вини орендаря.

Управління комунальної власності Департаменту Львівської міської ради листом № 2212 від 30.09.2015р. повідомило відповідача про припинення договірних відносин у звязку із закінченням терміну дії договору оренди на який його було укладено, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів від 01.10.2015 р.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивач попередив відповідача про припинення договору оренди (в термін протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди), а останній не виконав свого обовязку щодо повернення у встановленому порядку орендованого майна, в звязку із закінченням терміну дії договору оренди, вимога позивача про повернення обєкта оренди шляхом виселення відповідача із нежитлового приміщення є правомірною та підлягає задоволенню.

Доводи апелянта про те, що договір оренди пролонгований на новий термін, колегією суддів оцінюється критично. Адже положенням ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передбачає продовження договору оренди лише у разі відсутності відповідної заяви однієї з сторін, а стороною (орендодавцем) договору оренди спірного майна є саме Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, яке і звернулось до відповідача у встановлений законом строк із відповідною заявою про припинення договірних відносин.

Посилання апелянта на те, що позивач зобовязаний був повідомити його про припинення договору не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору є необґрунтованими. Адже, стаття 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачає, що у разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору. В даному випадку Управління комунальної власності Департаменту Львівської міської ради в листі № 2212 від 30.09.2015р., яким повідомило відповідача про припинення договірних відносин, не посилалось на те, що має намір використовувати обєкт для власних потреб.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2016 року є законне і підстав для його скасування немає. А в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2016 року у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено та підписано 28.03.2016 року.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Дубник О.П.

суддя Матущак О.І.