ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року Справа № 910/21142/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Швеця В.О. (доповідач),
суддівГоголь Т.Г., Поляк О.І.
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 16.02.2016
у справі№ 910/21142/15 Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Спецелектромонтаж 2007"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО"
простягнення 496 460,48 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: Федай Я.І. (дов. від 17.02.2016),

відповідача: Теплюк В.В. (дов. від 15.12.2015), Дрозд Т.О. (дов. від 16.03.2016)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецелектромонтаж 2007" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко" про стягнення 276 760,07 грн. основного боргу, 201 701,19 інфляційних втрат та 17 999,22 грн. 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором підряду №52008 від 20.08.2012 щодо повної та своєчасної оплати виконаних робіт з реконструкції нежитлових приміщень (магазин) під розміщення магазину продовольчих та непродовольчих товарів, який знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Великотирнівська, 35/2. При цьому позивач посилався на приписи статей 525, 526, 530, 625, 629, 853 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2015, ухваленим суддею Головіною К.І., позов задоволено. Вмотивовуючи рішення, місцевий господарський суд виходив з доведеності обставин порушення відповідачем зобов'язань за договором підряду в частині повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт з реконструкції нежитлових приміщень. При цьому суд керувався приписами статей 525, 530, 625, 853, 882 Цивільного кодексу України.

Київський апеляційний господарський суд, колегією суддів у складі: Хрипуна О.О. - головуючого, Власова Ю.Л., Корсакової Г.В., постановою від 16.02.2016 перевірене рішення місцевого господарського суду залишив без змін з тих же підстав.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко" звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить рішення та постанову у справі скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник вказує на неврахування судами умов договору, відповідно до яких відповідач мав право здійснити резервування 5% від договірної ціни, з огляду на те, що позивачем не було передано всю виконавчу та робочу документацію з виконаних на об'єкті роботах. Також скаржник зазначає про невірний розрахунок судами розміру інфляційних втрат та 3% річних. При цьому посилається на порушення судами приписів статті 530 Цивільного кодексу України.

На адресу Вищого господарського суду України від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецелектромонтаж 2007" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому позивач вказав про законність та обґрунтованість оскаржуваних судових актів, у зв'язку з чим просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Швеця В.О., пояснення представників сторін, переглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджено матеріалами справи, що 20.08.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецелектромонтаж 2007" (генеральний підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко" (замовник) укладено договір підряду № 52008. За умовами цього договору позивач зобов'язався виконати роботи з реконструкції нежитлових приміщень під розміщення магазину продовольчих та непродовольчих товарів, який знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Великотирнівська, 35/2, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити виконані роботи. Згідно з пунктом 1.2. договору види, склад та обсяги робіт визначаються протоколом погодження договірної ціни (додаток № 1 до договору), зведеним кошторисом (додаток № 3 до договору), проектно-кошторисною документацією на реконструкцію об'єкту та можуть бути переглянуті сторонами у разі внесення замовником змін у технічне завдання. У розділі другому договору сторони погодили, що підрядник виконує роботи в строк і терміни, які передбачені даним договором і календарним графіком виконання робіт. Дата початку виконання робіт - не пізніше 27.08.2012, дата закінчення виконання всіх робіт - не пізніше 22.10.2012, датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття замовником (пункти 2.1. - 2.5. договору). Згідно з пунктом 3.1. договору вартість робіт, в тому числі матеріалів, послуг визначається на основі протоколу погодження договірної ціни (додаток № 1 до договору) та зведеного кошторису (додаток № 3 до договору) і складає 2 703 019 грн. Пунктом 4.1. договору сторони погодили, що фінансування та оплата робіт здійснюється у наступному порядку: замовник сплачує аванс у сумі 2 162 415,20 грн., що складає 80 % договірної ціни, починаючи з 20.08.2012 упродовж 10 банківських днів з моменту підписання даного договору (пункт 4.1.1. договору); замовник проводить щомісячну оплату виконаних робіт згідно з наданими генеральним підрядником та підписаними замовником актами приймання виконаних будівельних робіт та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (КБ-3) з урахуванням раніше сплаченого авансу та права замовника, яке визначено в пункті 4.4. договору (а саме за мінусом 85% від вартості прийнятих замовником виконаних робіт, які зазначені у відповідному акті приймання виконаних будівельних робіт). Замовник здійснює оплату виконаних робіт не пізніше 15 числа місяця, який слідує за місяцем, в якому замовником підписані акт приймання виконаних будівельних робіт та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (КБ-3) (пункт 4.1.2. договору). У пункті 4.4. договору сторони передбачили право замовника резервувати 5% від договірної ціни, які сплачуються генеральному підряднику після закінчення 1-го місяця з моменту прийняття закінченого будівництвом об'єкту в експлуатацію, при умові усунення всіх недоліків та дефектів, виявлених замовником в результатах робіт після закінчення будівництвом об'єкту та отримання замовником від генерального підрядника всієї виконавчої та робочої документації по виконаних на об'єкті роботах. З урахуванням пункту 4.4. цього договору остаточна оплата договірної ціни за виконанні генеральним підрядником роботи здійснюється замовником упродовж 10 банківських днів з дати усунення генеральним підрядником всіх недоліків та дефектів, якщо такі були виявлені замовником в результатах робіт після закінчення будівництвом об'єкту та підписання сторонами остаточного акта приймання виконаних будівельних робіт (пункт 4.1.3 договору.). Згідно з пунктом 7.1. договору приймання-передача виконаних робіт проводиться у порядку, встановленому чинним законодавством України та цим договором. Передача виконаних робіт оформлюється актом приймання виконаних будівельних робіт та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат щомісячно (пункт 7.2. договору). Відповідно до пункту 7.4.2. замовник, після отримання повідомлення генпідрядника про закінчення будівництвом об'єкту, зобов'язаний упродовж 5 календарних днів направити свого уповноваженого представника для здійснення приймання закінченого будівництвом об'єкту. Якщо в процесі прийняття виконаних за договором робіт виявляються недоліки та дефекти у виконаних роботах чи/та допущені генеральним підрядником в роботі відступи від умов цього договору, проектно-кошторисної документації, чинних будівельних норм та правил, та інші недоліки, замовник зобов'язаний письмово заявити про них підрядникові. Після усунення генпідрядником виявлених недоліків та дефектів, а також при їх відсутності, замовник зобов'язаний прийняти виконані генпідрядником роботи та надану в повному обсязі виконавчу документацію і підписати наданий генпідрядником остаточний акт прийняття виконаних будівельних робіт (пункт 7.4.3. договору). У подальшому додатковою угодою від 17.09.2012 та договором від 05.11.2012 про внесення змін до договору підряду сторони внесли зміни щодо загальної вартості робіт, яка склала 2 852 761,57 грн. (договірна ціна та вартість додаткових робіт), а також погодили іще додаткові роботи на суму 17 038,80 грн. Вказані суми були погоджені сторонами у додатках до договору (протоколах узгодження договірної ціни та узгодження договірної ціни на додаткові роботи, довідці про договірну ціну на додаткові роботи) та зведених кошторисах до договору. Судами попередніх інстанцій установлено, що незважаючи на порушення відповідачем строків зі сплати повної суми авансу, позивач виконав умови договору у повному обсязі, здав відповідачу роботи, обумовлені сторонами, на загальну суму 2 747 994,24 грн., що підтверджується наявними у справі довідками про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2012 року та червень 2013 року, а також актами виконаних підрядних робіт № 1 за жовтень 2012 року, №№ 2, 3, 4 за червень 2013 року. Вказані довідки та акти виконаних робіт були підписані відповідачем без заперечень. Установлено судами і те, що відповідач оплатив вартість виконаних позивачем робіт частково на суму 2 471 234,17 грн., внаслідок чого у відповідача утворився борг перед позивачем у розмірі 276 760,07 грн. грн. Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецелектромонтаж 2007" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко" 276 760,07 грн. основного боргу, 201 701,19 інфляційних втрат та 17 999,22 грн. 3% річних. Ухвалюючи рішення у справі, господарський суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд, визнав позовні вимоги обґрунтованими та задовольнив їх. Відповідно до приписів статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно зі статтею 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 839 названого Кодексу унормовано, що підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. У разі, коли договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (стаття 854 Цивільного кодексу України). Дослідивши обставини і зібрані у справі докази, надавши оцінку умовам спірного договору та перевіривши наданий позивачем розрахунок заявлених до стягнення сум, господарські суди установили, що позивачем за договором підряду № 52008 від 20.08.2012 були виконані визначені договором роботи (про що свідчать підписані сторонами акти виконаних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт); що спірний об'єкт введений в експлуатацію 31.10.2012 згідно з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації на магазин продовольчих та непродовольчих товарів із м'ясопереробним цехом. Суди установили, що строк оплати спірних коштів настав; що відповідач належним чином свої договірні зобов'язання не виконав, а відтак його заборгованість становить 276 760,07 грн. грн., тобто суму заявлену до стягнення. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги містить і стаття 193 Господарського кодексу України. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 названого Кодексу). Виходячи з того, що судами установлений факт непроведення відповідачем розрахунків за спірним договором у повному обсязі, строк оплати яких настав, висновок судів обох інстанцій про наявність підстав для стягнення з відповідача спірної суми боргу, інфляційних втрат та 3% річних визнається правомірним. Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція, виходить з обставин, встановлених у даній справі господарськими судами. Довід скаржника про те, що строк оплати спірної вартості виконаних робіт не настав, з огляду на те, що між сторонами не підписаний остаточний акт приймання виконаних будівельних робіт, а відповідач скориставшись пунктом 4.4. договору, зарезервував 136 002,89 грн., не може бути підставою для скасування судових актів у справі, оскільки йому надавалася оцінка судами та він був відхилений як необґрунтований. Як вже зазначалося, і це установили суди, результати робіт були передані замовнику, об'єкт введений в експлуатацію та використовується за призначенням, роботи, прийняті у червні 2013 після реєстрації в Інспекції ДАБК у Полтавській області 31.10.2012 декларації про готовність об'єкта до експлуатації, були прийняті відповідачем без зауважень, вимогу щодо передачі будь-яких інших робіт чи документації відповідач не заявляв. Інші доводи касаційної скарги теж визнаються неспроможними, оскільки вони не спростовують установленого судами та стосуються переоцінки доказів у справі, яка за приписами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції. За таких обставин, підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та задоволення касаційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 у справі № 910/21142/15 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддя: В. Швець

Судді: Т. Гоголь

О. Поляк