КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2016 р. Справа№ 910/27638/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

за участі представників сторін:

ФАДЕР АЛЬЯНС ЛТД - Потьомкін С.О., довір. б/н від 02.03.2016;

ПП "АДЛЄР" - Бонтлаб В.В., довір. б/н від 01.03.2015

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства "АДЛЄР"

на рішення господарського суду міста Києва від 12.01.2016 р.

у справі № 910/27638/15 (суддя: Зеленіна Н.І.)

за позовом FADER ALLIANCE LTD. (ФАДЕР АЛЬЯНС ЛТД.)

до приватного підприємства "АДЛЄР"

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Компанія FADER ALLIANCE LTD (5928695, 59-А LONGLEY ROAD, LONDON, ENGLAND, SW17 9LA) (далі - ФАДЕР АЛЬЯНС ЛТД.) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного підприємства (далі - ПП) "АДЛЄР" про зобов'язання вчинити дії. Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2016 у справі №910/27638/15 позов задоволено повністю. Зобов'язано ПП "АДЛЄР" надати компанії ФАДЕР АЛЬЯНС ЛТД:

- звіт щодо площі засіяних ділянок розмноження насіння ярого ячменю Антігон (категорія - еліта), їх місця розташування, дати висіву, кількості залишків насіння (у разі їх наявності), тобто насіння, що не було висіяне;

- звіт щодо площі засіяних ділянок розмноження насіння озимої м'якої пшениці Емеріно (категорія - еліта), їх місця розташування, дати висіву, кількості залишків насіння (у разі їх наявності), тобто насіння, що не було висіяне;

- звіт щодо площі засіяних ділянок розмноження насіння озимої м'якої пшениці Єврофіт (категорія - еліта), їх місця розташування, дати висіву, кількості залишків насіння (у разі їх наявності), тобто насіння, що не було висіяне;

- звіт щодо площі засіяних ділянок розмноження насіння озимої м'якої пшениці Єврофіт (категорія - супереліта), їх місця розташування, дати висіву, кількості залишків насіння (у разі їх наявності), тобто насіння, що не було висіяне;

- звіт щодо дати збирання врожаю насіння ярого ячменю Антігон (категорія - перша репродукція), валового об'єму врожаю даного насіння, його вологості, кількості насіння, отриманого після попередньої очистки та сушки, точного місця зберігання врожаю насіння;

- звіт щодо дати збирання врожаю насіння озимої м'якої пшениці Емеріно (категорія - перша репродукція), валового об'єму врожаю даного насіння, його вологості, кількості насіння, отриманого після попередньої очистки та сушки, точного місця зберігання врожаю насіння;

- звіт щодо дати збирання врожаю насіння озимої м'якої пшениці Єврофіт (категорія - перша репродукція), валового об'єму врожаю даного насіння, його вологості, кількості насіння, отриманого після попередньої очистки та сушки, точного місця зберігання врожаю насіння;

- звіт щодо дати збирання врожаю насіння озимої м'якої пшениці Єврофіт (категорія - еліта), валового об'єму врожаю даного насіння, його вологості, кількості насіння, отриманого після попередньої очистки та сушки, точного місця зберігання врожаю насіння;

- звіт про кількість проданого (реалізованого) ПП "АДЛЄР" та його субліцензіатами (в тому числі, але не виключно приватним сільськогосподарським підприємством "Соколіча") насіння ярого ячменю Антігон (категорія - перша репродукція); озимої м'якої пшениці Емеріно (категорія - перша репродукція); озимої м'якої пшениці Єврофіт (категорія - еліта), озимої м'якої пшениці Єврофіт (категорія - перша репродукція) третім особам;

- звіт про кількість використаного для власних потреб ПП "АДЛЄР" та його субліцензіатами (в тому числі, але не виключно приватним сільськогосподарським підприємством "Соколіча") насіння ярого ячменю Антігон (категорія - перша репродукція); озимої м'якої пшениці Емеріно (категорія - перша репродукція); озимої м'якої пшениці Єврофіт (категорія - еліта); озимої м'якої пшениці Єврофіт (категорія - перша репродукція);

- звіт про кількість залишків насіння (тобто, нереалізованого та не використаного для власних потреб насіння) ярого ячменю Антігон (категорія - перша репродукція); озимої м'якої пшениці Емеріно (категорія - перша репродукція); озимої м'якої пшениці Єврофіт (категорія - еліта); озимої м'якої пшениці Єврофіт (категорія - перша репродукція), що є власністю ПП "АДЛЄР" та його субліцензіатів (в тому числі, але не виключно приватним сільськогосподарським підприємством "Соколіча"), із зазначенням місця зберігання даного насіння.

Вказані звіти зобов'язано оформити у відповідності з ДСТУ 4163-2003 "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів".

Зобов'язано ПП "АДЛЄР" надати компанії ФАДЕР АЛЬЯНС ЛТД зразки врожаю насіння ярого ячменю Антігон (категорія - перша репродукція); озимої м'якої пшениці Емеріно (категорія - перша репродукція); озимої м'якої пшениці Єврофіт (категорія - еліта); озимої м'якої пшениці Єврофіт (категорія перша репродукція) масою 3 кг (три кілограми) з кожної ділянки, на якій висівалось вищезазначене насіння.

Зобов'язано ПП "АДЛЄР" надати компанії ФАДЕР АЛЬЯНС ЛТД можливість ознайомлення з бухгалтерськими даними ПП "АДЛЄР" щодо кількості реалізованого, використаного насіння ярого ячменю Антігон (категорія - перша репродукція); озимої м'якої пшениці Емеріно (категорія - перша репродукція); озимої м'якої пшениці Єврофіт (категорія - еліта); озимої м'якої пшениці Єврофіт (категорія - перша репродукція) та залишків вище зазначеного насіння, шляхом надання копій документів первинного бухгалтерського обліку представнику компанії ФАДЕР АЛЬЯНС ЛТД щодо даних господарських операцій, станом на дату прийняття рішення у даній справі.

Не погоджуючись, ПП "АДЛЄР" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2016 у справі №910/27638/15 повністю та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2016 (в складі колегії суддів: Верховця А.А. - головуючий, Остапенка О.М., Пантелієнка В.О. скаргу було прийнято до провадження, призначено до розгляду на 23.02.2016, ухвалою від 23.02.2016 розгляд скарги відкладався до 22.03.2016.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскаржуваного рішення в змісті апеляційної скарги і подальших доповненнях, наведених в змісті письмових пояснень, зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвели до прийняття неправильного рішення, наведені доводи і міркування в підтвердження викладених обставин, вказано на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що згідно з ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України є підставами скасування або зміни рішення.

Зазначено про те, що судом першої інстанції не враховано, що між позивачем і відповідачем склалися договірні відносини і зобов'язання за ліцензійними (змішаними) договорами, що по своїй правовій природі є зустрічними і позивач, не надавши методичну і консультативну допомогу щодо особливостей сортової агротехніки і ведення садівництва, не взявши участь в польових обстеженнях та апробації сортових посівів, науково-практичних семінарах «День поля» і т.ін., прострочивши виконання зустрічних зобов'язань, спричинив неможливість виконання ПП "АДЛЄР" договірних зобов'язань в тій частині, в якій зобов'язано судом.

Через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ФАДЕР АЛЬЯНС ЛТД надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому викладено доводи щодо необґрунтованості скарги, зазначено про те, що строк виконання (зустрічних) зобов'язань, на яких наголошено ПП "АДЛЄР" укладеними сторонами договорами не був визначений, при цьому вимог щодо вчинення вказаних дії відповідачем позивачу направлено не було, матеріали справи не містять доказів направлення таких вимог, що відповідно і строк виконання таких зобов'язань не настав. Наведені інші доводи і міркування в підтвердження викладених обставин.

Досліджуючи матеріали справи, оцінюючи наявні докази, колегія суддів відзначає, згідно з ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у т.ч. іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відповідно до ст. 4, 4-1 ГПК України господарський суд вирішує спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 91 ГПК України встановлено, що сторони у справі, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду. Згідно з ст. 99, ч. 2, 3 ст. 101 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, протягом 2009-2010 років компанією ТЕРРАВІТА (ОУВЕРСІЗ) ЛІМІТЕД (Республіка Кіпр) було отримано правовстановлюючі документи на наступні сорти рослин: Ячмінь ярий сорт Антігон (Свідоцтво про державну реєстрацію сорту рослин №091365 від 29.12.2009; Патент на сорт рослин №10076 від 16.04.2010); Пшениця м'яка озима Єврофіт (Свідоцтво про державну реєстрацію сорту рослин №10686 від 22.11.2010; Патент на сорт рослин №10801 від 22.11.2010); Пшениця м'яка озима Емеріно (Свідоцтво про державну реєстрацію сорту рослин №10685 від 22.11.2010; Патент на сорт рослин №10800 від 22.11.2010).

29.01.2013 між компанією ТЕРРАВІТА (ОУВЕРСІЗ) ЛІМІТЕД (Республіка Кіпр) та компанією ФАДЕР АЛЬЯНС ЛТД (Англія, Великобританія) (позивач, Ліцензіар) було укладено Договір на комерціалізацію насіння та Додаткову угоду до нього від 29.01.2013, відповідно до якого компанія ТЕРРАВІТА (ОУВЕРСІЗ) ЛІМІТЕД (Республіка Кіпр) передала позивачу майнові права інтелектуальної власності на сорти рослин. Зокрема, відповідно до п. 1.2.4. Додаткової угоди від 29.01.2013 до Контракту на комерціалізацію насіння позивачу передано майнові права на сорт ячменю ярого Антігон.

18.02.2013 між компанією ТЕРРАВІТА (ОУВЕРСІЗ) ЛІМІТЕД (Республіка Кіпр) та позивачем було укладено Договір на комерціалізацію насіння та Додаткову угоду до нього від 18.02.2013, відповідно до якого компанія ТЕРРАВІТА (ОУВЕРСІЗ) ЛІМІТЕД (Республіка Кіпр) передала позивачу майнові права інтелектуальної власності на сорти рослин. Зокрема, відповідно до п. 1.2.1.-1.2.2. Додаткової угоди від 29.01.2013 до Контракту на комерціалізацію насіння позивачу передано майнові права на сорт м'якої озимої пшениці Емеріно та сорт м'якої озимої пшениці Єврофіт.

11.01.2013 між компаніями РВА Райфайзен Варе Австрія АГ (Австрія) та ПП "АДЛЕР" (далі - Ліцензіат, відповідач) було укладено контракт №02-13-RWA-ADLER, на підставі якого компанія РВА Райфайзен Варе Австрія АГ поставила ПП "АДЛЕР" наступний товар: насіння ярого ячменю Антігон категорії Еліта у кількості 7,2 (сім цілих дві десятих) тонни, вартістю 6192 Євро.

06.08.2013 між ФАДЕР АЛЬЯНС ЛТД (позивач) та ПП "АДЛЕР" (відповідач) було укладено (Контракт) Договір №15- OS/13-FADER-ADLER, на підставі якого позивач продав, а відповідач придбав: насіння м'якої озимої пшениці сорт Емеріно категорії Еліта у кількості 6,3 тонни, вартістю 5512,5 Євро; насіння м'якої озимої пшениці сорт Єврофіт категорії Еліта у кількості 9,9 тонни, вартістю 8415 Євро; насіння м'якої озимої пшениці сорт Єврофіт категорії Супереліта у кількості 4,5 тонни, вартістю 5895 Євро.

Як зазначав позивач, з метою реалізації майнових прав інтелектуальної власності, а саме отримання роялті за розмноження та реалізацію вище зазначеного насіння, між компаніями ФАДЕР АЛЬЯНС ЛТД та ПП "АДЛЕР" було укладено низку ліцензійних договорів:

01.02.2013 між ФАДЕР АЛЬЯНС ЛТД та ПП "АДЛЕР" було укладено Ліцензійний договір №28/09-2013 на використання наукової продукції та сорту ярого ячменю Антігон (далі - Ліцензійний договір №1), на підставі якого Ліцензіат придбав на умовах даного договору невиключне право на використання прав на сорт та наукову продукцію щодо сорту ярого ячменю Антігон, з метою розмноження та реалізації відтвореного матеріалу. Ліцензія передбачала, відповідно до п. 1.1 Ліцензійного договору №1, право розмноження та реалізації ярого ячменю категорії Еліта на площі 50 га.

29.09.2013 між ФАДЕР АЛЬЯНС ЛТД та ПП "АДЛЕР" було укладено Ліцензійний договір №29/09-2013 на використання наукової продукції та сорту м'якої озимої пшениці Єврофіт (далі - Ліцензійний договір №2), на підставі якого Ліцензіат придбав на умовах даного договору невиключне право на використання прав на сорт та наукову продукцію щодо сорту м'якої озимої пшениці Єврофіт, з метою розмноження та реалізації відтвореного матеріалу. Ліцензія передбачала, відповідно до п. 1.1 Ліцензійного договору №2, право розмноження та реалізації пшениці Єврофіт категорії Супереліта на площі 16 га та категорії Еліта на площі 40 га.

30.09.2013 між ФАДЕР АЛЬЯНС ЛТД та ПП "АДЛЕР" було укладено Ліцензійний договір №30/09-2013 на використання наукової продукції та сорту м'якої озимої пшениці Емеріно (далі - Ліцензійний договір №3), на підставі якого Ліцензіат придбав на умовах даного договору невиключне право на використання прав на сорт та наукову продукцію щодо сорту м'якої озимої пшениці Емеріно, з метою розмноження та реалізації відтвореного матеріалу. Ліцензія передбачала, відповідно до п. 1.1. Ліцензійного договору №3, право розмноження та реалізації пшениці Емеріно категорії Еліта на площі 14 га.

Згідно з п. 2.7. Ліцензійних договорів Ліцензіат зобов'язався надавати всю необхідну інформацію щодо ходу виконання даного договору, визначення розміру платежів за даним договором та допускати представників Ліцензіара для здійснення контролю за виконанням даних Ліцензійних договорів.

Ліцензіат, відповідно до п. 3.1. Ліцензійних договорів №1, 2, 3, зобов'язався одразу після проведення посіву, але не пізніше (відповідно, 15 травня / 15 грудня / 15 грудня) кожного року надати Ліцензіару в письмовому вигляді наступні дані:

- площу засіяних ділянок розмноження;

- їх місце розташування;

- дату висіву;

- в разі наявності залишків - їх кількість.

Відповідно до п. 3.2. даних Ліцензійних договорів Ліцензіат зобов'язаний зразу після проведення збирання, але не пізніше 01 вересня кожного року, надати Ліцензіару зразок врожаю масою 3 кг з кожної ділянки та в письмовому вигляді наступні дані по кожній ділянці розмноження:

- дату збирання;

- валовий об'єм врожаю та його вологість;

- кількість зерна, отриманого після попередньої очистки та сушки;

- точне місце зберігання зібраного врожаю.

За умовами п. 3.3. Ліцензійних договорів Ліцензіат зобов'язався в строк до (відповідно, 15 травня / 15 листопада / 15 листопада) кожного року надати в письмовому вигляді наступну інформацію:

- звіт про продаж та використання виробленого насіння для власних потреб;

- звіт про стан нереалізованого насіння, із зазначенням його кількості та місця зберігання.

Відповідно до п. 4.4. Ліцензійних договорів Ліцензіат зобов'язався сплачувати роялті щорічно не пізніше (відповідно, 01 червня / 30 грудня / 30 грудня).

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначав, що відповідач лише двічі звітував перед позивачем та не виконав зобов'язання щодо надання інформації про кількість зерна, отриманого після попередньої очистки та сушки; точне місце зберігання зібраного врожаю; звіт про продаж та використання виробленого насіння для власних потреб; звіт про стан нереалізованого насіння, із зазначенням його кількості та місця зберігання. Окрім того, не надав зразки врожаю масою 3 кг (три кілограми) з кожної ділянки, на якій здійснювалось розмноження насіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про охорону прав на сорти рослин" володілець патенту має право передати свої майнові права на сорт на підставі договору будь-якій особі, яка стає його правонаступником.

Згідно з ст. 1109 Цивільного кодексу України, за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об'єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об'єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об'єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Відповідно до п. 3.4. Ліцензійних договорів Ліцензіар має право здійснювати перевірку стану виробництва та збуту продукції за ліцензією, а також перевірку бухгалтерських даних, а Ліцензіат зобов'язаний забезпечити можливість такої перевірки. Як вбачається з матеріалів справи, 03.04.2015 позивач направив в адресу відповідача Претензію №1 про отримання обумовленої Ліцензійними договорами інформації та про сплату заборгованості за роялті, у якій просив надати інформацію щодо надання передбаченої Ліцензійними договорами інформації та звітів за весь період, починаючи з дати укладення Ліцензійних договорів до дати отримання Претензії; щодо надання можливості здійснення уповноваженими представниками Ліцензіара перевірки стану виробництва та збуту продукції за ліцензією, а також перевірки бухгалтерських даних щодо реалізованого та використаного для власних потреб насіння; щодо сплати роялті за реалізоване та використане для власних потреб насіння.

Проте, вказана претензія зі сторони відповідача залишилась без відповіді та виконання. Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначав про невірність обраного позивачем способу захисту та відсутність у власності або орендному користуванні відповідача земельних ділянок, на яких можливо вирощувати будь-які культури. На відповідних доводах наголошено і засіданні суду апеляційної інстанції при розгляді (перегляді) справи. В ході розгляду апеляційної скарги представниками учасників провадження у справі і у т.ч. апелянтом було визнано, що насіння, яке було отримано згідно вказаних вище Ліцензійних договорів, відповідачем фактично відчужено на користь третіх осіб за відповідними субліцензійними договорами. При цьому ПП "АДЛЄР" як таке не має в розпорядженні земельних ділянок і засівних площ, на яких можливо здійснювати вирощування сільськогосподарських культур.

На уточнюючі запитання головуючого судді представниками сторін вказано на те, що методична і консультативна допомога щодо особливостей сортової агротехніки і ведення садівництва, на якій наголошено в змісті апеляційної скарги, фактично надавалась позивачем відповідачу в усній формі, за відповідними усними запитами. При цьому з огляду на конкретні сорти рослин, насіння яких були передані за ліцензійними договорами, і зміст вже наданих первинних консультацій, ознайомлення з продукцією, потреба у здійсненні постійної методичної і консультативної допомоги фактично була відсутня. Участь в польових обстеженнях та апробації сортових посівів, науково-практичних семінарах «День поля» і т.ін. не здійснювалася оскільки таких посівів і не було.

Разом з тим, згідно з умовами вказаних вище Ліцензійних договорів, відповідач взяв на себе зобов'язання надавати вже зазначені звіти, у т.ч. у випадку відчуження наведених сільськогосподарських культур. Пунктом 3.5 Ліцензійних договорів сторони прямо визначили, що Ліцензіат у випадку передачі та продажу Ліцензії на ці сорти рослин (насіння) третій особі (Субліцензіату), є відповідальними за належне, своєчасне та повне звітування Субліцензіата перед Ліцензіаром стосовно предмету даних договорів. Тобто, ПП "АДЛЄР" відчуживши у т.ч. але не виключно ПСП "Соколіча" вказане насіння залишилось зобов'язаним перед ФАДЕР АЛЬЯНС ЛТД по укладеним договорам.

Зобов'язанням, згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 626-629 цього ж Кодексу, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; відповідно до ст. 6 Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилами ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач, уклавши з позивачем вищевказані правочини, взяв на себе зобов'язання щодо подання звітності, у формі та спосіб, що обраний та погоджений обома сторонами. Вищевказані правочини є чинними, недійсними в установленому порядку не визнані, а отже підлягають виконанню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, відповідні заперечення останнього є необґрунтованими та безпідставними.

Положення ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України містять перелік способів захисту особистих немайнових або майнового права та інтересів, якими є: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Стаття 13 Конституції України закріплює обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Зазначені положення Конституції України реалізовані у ст. 15 Цивільного кодексу України, відповідно до якої кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також у ст. 20 Господарського кодексу України, згідно з якою держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Реалізація цивільно-правового захисту відбувається шляхом усунення порушень цивільного права чи інтересу, покладення виконання обов'язку по відновленню порушеного права на порушника. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права саме заходами, які прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення.

В порядку, передбаченому ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З підстав, викладених вище, суд апеляційної інстанції в цілому погоджується з висновками суду першої інстанції, розглянувши в процесі всі обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, за наслідками розгляду апеляційної скарги, перевірки законності та обґрунтованості рішення у повному обсязі, повторно розглянувши справу, вбачає доводи апеляційної скарги такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду (перегляду) справи, оскаржене рішення суду такими, що відповідає вимогам законності та обґрунтованості у зв'язку з чим підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства "АДЛЄР" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2016 у справі №910/27638/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили

Повний текст постанови складено 25.03.2016

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко