РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016Справа №910/785/16

За позовом: приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА СПЕЦІАЛІЗОВАНА БАЗА ПОСТАЧАННЯ ТА ЗБУТУ "УКРТОРГМОНТАЖТЕХНІКА"

до: обслуговуючого кооперативу "ГОРОДОК 149"

про витребування майна.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Зарубін О.О. - за довіреністю від 11.01.2016 № б/н;

відповідача: Ковальчук О.Д. - за довіреністю від 21.04.2015 № б/н.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА СПЕЦІАЛІЗОВАНА БАЗА ПОСТАЧАННЯ ТА ЗБУТУ "УКРТОРГМОНТАЖТЕХНІКА" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до обслуговуючого кооперативу "ГОРОДОК 149" про витребування майна.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем здійснене незаконне утримання дизель генераторної станції 500 кВА, 400 кВ - 1Уст, яка належить позивачу та перебуває на території, охорону якої здійснює відповідач. У зв'язку з тим, що неодноразові звернення позивача про повернення вказаного майна залишені відповідачем без відповіді та виконання позивач звернувся до господарського суду з позовними вимогами про витребування у відповідача дизель генераторної станції 500 кВА, 400 кВ - 1Уст.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.01.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/785/16. Розгляд даної справи призначено судом на 22.02.2016.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 22.02.2016 відклав розгляд даної справи на 21.03.2016.

В судовому засіданні 21.03.2016 оголошено перерву до 23.03.2016.

Відповідач, скориставшись правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позовні вимоги відхилили повністю з тих підстав, що з поданих до суду документів неможливо зробити висновок про те, що позивач є власником індивідуально визначеного майна і саме таке майно перебуває у відповідача.

В судовому засіданні 23.03.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників сторін по суті спору та дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до видаткової накладної від 31.12.2004 № К-00000006 закритим акціонерним товариством "КИЇВГУМА" було поставлено закритому акціонерному товариству "БАЗА "УКРТОРГМОНТАЖТЕХНІКА" "дизель-генератор с мотором" у кількості 1 шт. за ціною 83.126,03 грн з ПДВ.

Позивач стверджує, що дизель генераторна станція 500 кВА, 400 кВ - 1Уст є рухомим майном та використовувалась під час реконструкції дитячого оздоровчого комплексу по Столичному шосе, 149 у Голосіївському районі м. Києва, власником якого є закрите акціонерне товариство "КИЇВГУМА".

Постановою господарського суду Автономної республіки Крим від 08.11.2013 припинено процедуру санації закритого акціонерного товариства "КИЇВГУМА", визнано банкрутом останнього, відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру, а ліквідатором призначено арбітражного керуючого Кудляка Є. В., якого зобов'язано здійснити певні дії у ліквідаційній процедурі.

Наказом від 08.11.2013 № 2 Кудляк Є. В. організував охорону земельної ділянки по Столичному шосе, 149 у Голосіївському районі м. Києва з кадастровим номером :90:415:0003, а також майна та об'єктів, які на ній розташовані, дозволивши її організацію обслуговуючому кооперативу "ГОРОДОК 149 (далі - відповідач), який самостійно або шляхом залучення спеціалізованих організацій забезпечує пропускний режим на територію вказаної земельної ділянки.

Відповідно до акту інвентаризації від 05.06.2014, складеного комісією відповідача у складі голови кооперативу ОСОБА_6 та членів правління - ОСОБА_7, ОСОБА_8 дизель генераторна станція 500 кВА, 400 кВ - 1Уст фактично знаходиться за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 149.

Спір між сторонами судового процесу, на думку позивача, виник внаслідок того, що представники охорони відповідача безпідставно здійснюють незаконне утримання дизель генераторної станції 500 кВА, 400 кВ - 1Уст, яка належить позивачу, а неодноразові звернення позивача про повернення вказаного майна залишені відповідачем без відповіді та виконання.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Статтею 41 Конституції України визначено, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 2 статті 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Приписами статті 387 Цивільного кодексу України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

З поданої позивачем видаткової накладної від 31.12.2004 № К-00000006 вбачається, що закритим акціонерним товариством "КИЇВГУМА" було поставлено закритому акціонерному товариству "БАЗА "УКРТОРГМОНТАЖТЕХНІКА" "дизель-генератор с мотором" у кількості 1 шт. за ціною 83.126,03 грн з ПДВ, в свою чергу майном, яке позивач має намір витребувати у відповідача є "дизель генераторна станція 500 кВА, 400 кВ - 1Уст".

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Цивільного кодексу України, річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Позивачем не подано до суду жодного доказу, який підтверджує право власності останнього на дизель генераторну станцію 500 кВА, 400 кВ - 1Уст, яку, в свою чергу, позивач просить суд витребувати у відповідача.

Подані позивачем до суду наказ від 29.12.2010 № 34, акт приймання-передачі основних засобів від 01.03.2011 стосуються саме "дизель-генератора с мотором" без конкретизації якого саме.

Також позивачем не подано до суду жодних документів, які підтверджують використання дизель генератора під час реконструкції дитячого оздоровчого комплексу по Столичному шосе, 149 у Голосіївському районі м. Києва, яким чином даний генератор опинився на вказаній території.

Більш того, в матеріалах справи також відсутні будь-які письмові звернення позивача до відповідача або інших осіб про витребування дизель генераторної станції 500 кВА, 400 кВ - 1Уст, яку, в свою чергу, позивач просить суд витребувати у відповідача.

Підсумовуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем належним чином не доведений факт наявності у останнього права власності на дизель генераторну станцію 500 кВА, 400 кВ - 1Уст, яку, в свою чергу, позивач просить суд витребувати у відповідача.

За приписом ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25 березня 2016 року

Суддя С.В. Балац