ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.04.16р. Справа № 904/2247/16

Суддя Мельниченко І.Ф. , розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Приватного підприємства "Ода", м. Донецьк

про стягнення заборгованості в сумі 115 790, 23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 50 000, 00 грн., що складають суму заборгованості за кредитом, 42 344, 44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 14 895, 79 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 8 550, 00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Позовна заява № б/н від 14.03.16 р. підлягає поверненню без розгляду, оскільки, не містить належних доказів направлення позовної заяви з додатками другому відповідачу.

Відповідно ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Доказів направлення на адресу другого відповідача копії позовної заяви, дана позовна заява не містить.

Проте, позивачем до матеріалів позовної заяви додана її копія для направлення останньої на адресу відповідача, який знаходиться в м. Горлівка Донецької області, тобто, на тимчасово окупованій територій.

Відповідно до п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування у судові практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій територій України" № 01-06/745/2014 від 05.06.2014 р., неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, повинна бути підтверджена відповідною довідкою (листом) підприємства зв'язку.

Форму відповідного документа законодавчо не визначено. Отже, ним може бути будь-який документ, виданий (надісланий) будь-якому адресатові підприємством зв'язку за підписом керівника (заступника керівника, іншої уповноваженої особи) такого підприємства, що свідчив би про неможливість пересилання поштової кореспонденції.

Як вбачається із доданих до позовної заяви матеріалів, останні довідки підприємства зв'язку про неможливість надсилання поштової кореспонденції на адресу другого відповідача, не містять.

Вказані обставини, відповідно до п. 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Керуючись п. 6 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява б/н від 14.03.16 р. з додатками, у тому числі платіжне доручення № IHB94B19EU від 14.03.16 р. про сплату судового збору в сумі 1 736, 85 грн.

Суддя І.Ф. Мельниченко