ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.04.16р. Справа № 904/2194/16

Суддя Суховаров А.В. , розглянувши матеріали

за позовом Комунального підприємства "КРИВОРІЖСПЕЦТРАНС", м.Кривий Ріг Дніпропетровська область в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Вренигори В.П., м.Кривий Ріг Дніпропетровська область

до Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради, м.Кривий Ріг Дніпропетровська область

про повернення майна з незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "КРИВОРІЖСПЕЦТРАНС" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Вренигори В.П. звернулось до господарського суду з позовом до Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради про повернення майна з незаконного володіння.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Розглянувши позовні матеріали, господарський суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить суд повернути майно, а саме: вантажні автомобілі, колісні трактори, причепи, екскаватор, автогрейдери та навантажувачі, що загалом становить 71-ну одиницю техніки.

Разом з тим, на підтвердження вартості вищевказаного майна до позовних матеріалів долучено оцінку ринкової вартості майна станом на 21.03.16р. на суму 166 242,00 грн. (без ПДВ).

Як вбачається з описової частини оцінки ринкової вартості майна, вартість об'єкту оцінки визначено вартістю металу, який можливо вилучити зі складових частин об'єкту оцінки та розрахунок проводиться наступним чином:

1) розрахунок вартості металевих складових об'єкту оцінки;

2) коригування вартості металевих складових на вартість їх вилучення.

Відповідно до ч.2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" встановлені ставки судового збору, а саме: за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

З огляду на те, що даний спір є майновим, розмір судового збору має бути розраховано, як 1,5 відсотки вартості спірного майна.

Між тим, суд зазначає, що оцінка ринкової вартості спірного майна станом на 21.03.16р. на суму 166 242,00 грн. розрахована виходячи з вартості металу, який можливо вилучити зі складових частин об'єкту оцінки без врахування того, що вказані одиниці техніки використовуються за своїм цільовим призначенням та задіяні в утриманні об'єктів комунальної інфраструктури міста, що підтверджується листами Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради №694 від 22.02.16р. та №426 від 04.02.16р. на які позивач посилається у тексті позовної заяви та копії яких долучено до позовних матеріалів.

Враховуючи те, що судовий збір розраховано позивачем з огляду на вищевказану оцінку ринкової вартості майна, яка підтверджує вартість металу, який можливо вилучити зі складових частин об'єкту оцінки, а не вартість майна, яке позивач просить повернути із незаконного володіння, то долучене до позовних матеріалів платіжне доручення про сплату судового збору у розмірі 2 520,00 грн. не може бути належним доказом сплати судового збору за розгляд даного позову.

Згідно п.4 ч.1 ст. 63 ГПК України суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви на підставах, визначених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено діючим законодавством та не є відмовою в доступі до правосуддя в розумінні Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення, у зв'язку з чим позивач не позбавлений права повторно звернутися з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п.4 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток:

- позовна заява з додатками, в тому числі платіжне доручення №20 від 22.03.16р. про сплату судового збору у розмірі 2 520, 00 грн.

Суддя А.В. Суховаров