РІШЕННЯ

24.03.2016Справа №910/20756/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/20756/15

за первісним позовом приватного підприємства «Водолій-М», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Транспроект-1», м. Київ,

про розірвання договорів та стягнення 50 972,04 грн.,

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Транспроект-1», м. Київ,

до приватного підприємства «Водолій-М», м. Київ,

про стягнення 20 545,37 грн.,

за участю представників:

позивача (відповідача за зустрічним позовом) - Науменко В.О. (довіреність від 25.05.2015 № б/н);

відповідача (позивача за зустрічним позовом) - Жигун С.С. (довіреність від 30.03.2015 № б/н).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Водолій-М» (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Транспроект-1» (далі - Товариство) про:

- розірвання договору від 24.04.2012 № 47 (далі - Договір № 47), укладеного Підприємством і Товариством;

- стягнення з Товариства за неналежне виконання умов Договору № 47: 14 915,02 грн. - заборгованості; 1 235,51 грн. - 3% річних; 11 186,27 грн. - втрат від інфляції, а всього 27 336,80 грн.;

- розірвання договору від 28.05.2013 № 67 (далі - Договір № 67), укладеного Підприємством і Товариством;

- стягнення з Товариства за неналежне виконання умов Договору № 67: 13 000 грн. - заборгованості; 768,24 грн. - 3% річних; 9 867 грн. втрат від інфляції, а всього 23 635,24 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2015 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 22.09.2015.

02.09.2015 Товариство подало суду зустрічну позовну заяву про стягнення з Підприємства за неналежне виконання умов договорів №№ 47, 67: 6 800 грн. основного боргу; 1 509,37 грн. 3% річних; 12 236 грн. втрат від інфляції, а всього 20 545,37 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду разом з первісним позовом.

21.09.2015 Підприємство подало суду: клопотання про долучення до матеріалів справи документів на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі; відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просило відмовити у задоволенні зустрічного позову та задовольнити первісні позовні вимоги.

У судовому засіданні 22.09.2015 було оголошено перерву до 24.09.2015 відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

24.09.2015 Товариство подало суду письмові пояснення, в яких підтримало зустрічні позовні вимоги та просило відмовити у задоволенні первісного позову.

24.09.2015 Підприємство подало суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, яке було відхилено судом, у зв'язку з його необґрунтованістю.

У судовому засіданні 24.09.2015 було оголошено перерву до 30.09.2015 відповідно до статті 77 ГПК України.

28.09.2015 Товариство подало суду клопотання про залучення до матеріалів справи оригіналу акта від 28.05.2015 № 1 здачі-приймання виконаних робіт за Договором № 67 на суму 19 800 грн.

28.09.2015 Підприємство подало суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії нотаріально посвідченої заяви директора ОСОБА_3 про призначення судової експертизи.

30.09.2015 Товариство подало суду клопотання, в якому відповідач за первісним позовом не заперечував проти задоволення клопотання Підприємства про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 30.09.2015 було призначено судову почеркознавчу та технічну експертизу, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - КНДІСЕ) та зупинено провадження у справі.

24.02.2016 від КНДІСЕ до суду надійшли: матеріали справи № 910/20756/15 та висновок експертів за результатами проведення судової почеркознавчої та технічної експертизи від 17.02.2016 №18642/18643/15-32/18644/15-33 (далі - Висновок).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2016 було поновлено провадження у справі № 910/20756/15 з 17.03.2016 та призначено судовий розгляд на 17.03.2016.

15.03.2016 Підприємство подало суду письмові пояснення, в яких вказало, що Висновок не є таким, що узгоджується з фактичними обставинами справи.

17.03.2016 Товариство подало суду письмові пояснення, в яких підтримало зустрічні позовні вимоги та просило у задоволенні первісного позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 17.03.2016 було оголошено перерву до 24.03.2016 відповідно до статті 77 ГПК України.

В ході судового засідання представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) поставив під сумнів кваліфікацію судового експерта ОСОБА_4 та вказав, що підпис не належить ОСОБА_3, а відтиск печатки на документах нанесений не кліше ПП "Водолій -М" .

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) у судовому засіданні 24.03.2016 надав пояснення по суті спору, первісні позовні вимоги підтримав у повному обсязі; проти задоволення зустрічного позову заперечував.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) у судовому засіданні 24.03.2016 надав пояснення по суті спору, проти задоволення первісних позовних вимог заперечував; зустрічний позов просив задовольнити повністю.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 24.03.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

24.04.2012 Підприємством (замовник) та Товариством (виконавець) було укладено Договір № 47, за умовами якого:

- замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Підприємству на вул. Оноре де Бальзака, 64-а у Деснянському районі м. Києва для експлуатації та обслуговування будівлі соціально-побутового призначення з подальшою передачею до головного управління земельних ресурсів (пункт 1.1 Договору № 47);

- загальна вартість робіт складає 20 762,52 грн. (пункт 2.1 Договору № 47);

- замовник після підписання сторонами Договору № 47 перераховує у безготівковому порядку на рахунок виконавця оплату у розмірі 100 % загальної вартості Договору № 47 (пункт 2.2 Договору № 47);

- приймання виконаних робіт за Договором № 47 оформляється актом приймання-передачі робіт (пункт 3.1 Договору № 47);

- Договір № 47 набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2012 (пункт 8.1 Договору № 47).

Судом встановлено, що у подальшому сторонами було укладено 28.05.2013 Договір № 67, за умовами якого:

- замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи з комплексу проектно-вишукувальних робіт із землеустрою по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки (виготовлення технічної документації у відповідності до вимог змін до земельного законодавства) на вул. Оноре де Бальзака, 64-а у Деснянському районі м. Києва (пункт 1.1 Договору № 67);

- загальна вартість робіт складає 19 800 грн. (пункт 2.1 Договору № 67);

- замовник після підписання сторонами Договору № 67 перераховує у безготівковому порядку на рахунок виконавця оплату у розмірі 100 % (пункт 2.2 Договору № 67);

- приймання виконаних робіт за Договором № 67 оформляється актом приймання-передачі робіт (пункт 3.1 Договору № 67);

- Договір № 67 набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до його повного виконання (пункт 8.1 Договору № 67).

Частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Отже, укладені позивачем і відповідачем договори за своєю правовою природою є договорами підряду.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Зі змісту договорів вбачається, що мета їх укладення є тотожною, а саме отримання Підприємством проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 64-а.

Сторони по-різному пояснювали існування двох правочинів, які регулюють одні і ті ж правовідносини.

Так, Підприємство вказувало на те, що Товариство неякісно виконало роботи за договором № 47 та змусило укласти Договір № 67.

У свою чергу, Товариство пояснювало укладення Договору № 67 тим, що виконавець неповністю виконав зобов'язання за Договором № 47, замовник неповністю здійснив оплату за Договором № 47, а тому сторони вважали за необхідно укласти новий правочин, який б регулював відносини сторін.

Позивач за первісним позовом просить суд:

- розірвати Договір № 47 та Договір № 67;

- стягнути з Товариства за неналежне виконання умов Договору № 47: 14 915,02 грн. - заборгованості; 1 235,51 грн. - 3% річних; 11 186,27 грн. - втрат від інфляції, а всього 27 336,80 грн.;

- стягнути з Товариства за неналежне виконання умов Договору № 67: 13 000 грн. - заборгованості; 768,24 грн. - 3% річних; 9 867 грн. втрат від інфляції, а всього 23 635,24 грн.

Підприємство посилається на те, що Товариство неналежним чином виконало умови договорів, а виконані роботи за ними є неякісними, в підтвердження чого подає суду лише лист від 07.11.2012 № 14663/0/18-3/27-12 Головного управління містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому вказано таке: «Повідомляємо, що Головне управління не погоджує проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ПП «Водолій-М» для експлуатації та обслуговування будівлі соціально-побутового призначення на вул. Оноре де Бальзака, 64-а у Деснянському районі м. Києва, у зв'язку відсутністю в проекті землеустрою актуалізованої топооснови масштабу 1:500.».

Відповідач, заперечуючи проти задоволення первісного позову подав суду копію топографічного плану у масштабі 1:500.

Отже, позивач за первісним позовом не підтвердив документально, що саме з вини Товариства як виконавця не було погоджено проект землеустрою.

Крім того, з поданого листа не можливо ідентифікувати, що саме результат роботи відповідача за первісним позовом не було погоджено.

Також, слід звернути увагу, що лист датовано 07.11.2012, тобто до укладення Договору № 67 (28.05.2013).

На думку Підприємства, Товариство неналежним чином виконало роботи, чим істотно порушило умови договорів.

Статтею 852 ЦК України передбачено, що якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову з огляду на таке.

Факт виконання робіт за Договором № 47, підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт № 1, який підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками без зауважень.

Факт виконання робіт за Договором № 67, підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт від 28.05.2015 № 1, який підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками без зауважень.

У свою чергу, Підприємство заперечувало проти підписання Акта.

Так, в ході розгляду справи директор Підприємства ОСОБА_3, подавши нотаріально засвідчену заяву, заперечила складання і підписання 28 травня 2015 року Акта № 1 здачі-приймання виконаних робіт за договором № 67 від 28 травня 2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2015 було призначено судові почеркознавчу та технічну експертизи, проведення яких доручено КНДІСЕ, поставлено на вирішення судових експертів такі питання:

- чи виконано підпис від імені директора Приватного підприємства «Водолій-М» (02232, м. Київ, вул. Оноре де Бальзака,64а, ) ОСОБА_3 на оригіналі Акта №1 здачі-приймання виконаних робіт за договором №67 від 28 травня 2013 тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

- чи нанесено відтиск печатки Приватного підприємства «Водолій-М» на оригіналі Акта №1 здачі-приймання виконаних робіт за договором №67 від 28 травня 2013 печаткою Приватного підприємства «Водолій-М»?

Відповідно до частини п'ятої статті 42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

До Господарського суду міста Києва 24.02.2016 надійшли матеріали справи №910/20756/15 з Висновком, в якому зазначено, що:

- підпис від імені ОСОБА_3 в Акті від 28.05.2015 № 1 здачі-приймання виконаних робіт за Договором № 67 - виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів;

- підпис від імені ОСОБА_3 в Акті від 28.05.2015 № 1 здачі-приймання виконаних робіт за Договором № 67 - виконаний ОСОБА_3;

- в Акті від 28.05.2015 № 1 здачі-приймання виконаних робіт за Договором № 67 відтиск печатки від імені Підприємства нанесений тим самим кліше печатки, вільні та експериментальні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження.

Отже, Висновком встановлено, що Акт підписано зі сторони Підприємства саме директором та засвідчено його підпис печаткою позивача за первісним позовом.

Таким чином, позивач за первісним позовом прийняв без зауважень виконані відповідачем за первісним позовом роботи на суму 19 800 грн. за Договором № 67.

Оскільки Підприємством документально не підтверджено істотного порушення Товариством умов договорів; в матеріалах справи наявні акти здачі-приймання робіт, підписані сторонами без зауважень, то підстав для розірвання вказаних правочинів і стягнення грошових коштів заявлених Підприємством немає.

В ході судового засідання представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) поставив під сумнів кваліфікацію судового експерта ОСОБА_4 та вказав, що підпис не належить ОСОБА_3, а відтиск печатки на документах нанесений не кліше ПП "Водолій -М" .

Господарським досліджено Висновок, з якого вбачається , що ОСОБА_4, яка проводила судову почеркознавчу експертизу є судовим експертом відділу почеркознавчих та лінгвістичних досліджень лабораторії криміналістичних видів досліджень, судовим експертом п'ятого кваліфікаційного класу, має вищу юридичну освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень "спеціаліст", кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 1.1 "Дослідження почерку і підписів" (св-во №400-15 від 25.09.2015, вдане ЕКК КНДІСЕ, дійсне до 25.09.2020) та 2.1 "дослідження реквізитів документів" (св-во №401-15 від 25.09.2015, вдане ЕКК КНДІСЕ, дійсне до 25.09.2020), стаж експертної роботи з 2015 року.

Господарським судом перевірено та встановлено, що при призначенні та проведенні експертизи було додержано вимоги законодавства; відсутні обставини, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта належно підтверджена; судовий експерт не вийшов за межі своїх повноважень; мав достатні подані йому об'єкти дослідження; повно надав відповіді на порушені питання, відповіді узгоджуються з фактичними даними та між дослідницькою частиною і підсумковим висновком експертизи; обґрунтування наведене доступно і зрозуміло та узгоджується з іншими матеріалами справи.

Встановлене виключає сумнів у кваліфікації і компетентності судового експерта.

З огляду на викладене посилання представника ПП "Водолій -М" щодо недостатньої кваліфікації і компетенції судового експерта ОСОБА_4 є неспроможними.

Що ж до зустрічних позовних вимог, то слід зазначити, що вони підлягають частковому задоволенню.

Товариство просило суд стягнути з Підприємства: 6 800 грн. основного боргу за Договором № 67; 1 509,37 грн. 3% річних; 12 236 грн. втрат від інфляції за Договорами № 47 та № 67.

Судом встановлено, що Підприємство на виконання умов договорів здійснило часткову оплату, що підтверджується такими платіжними дорученнями:

- від 10.05.2012 № 10,05-2 на суму 14 915,02 грн. (за Договором № 47);

- від 19.06.2013 № 19/06-2 на суму 8 000 грн. (за Договором № 67);

- від 10.07.2013 № 10/07-8 на суму 5 000 грн. (за Договором № 67).

Таким чином, заборгованість Підприємства за Договором № 67 складає 6 800 грн., є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім суми основного боргу за Договором № 67, позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом:

- 1 030,95 грн. 3 % річних, які нараховані на 10 000 грн. за Договором № 47;

- 7 170 грн. втрат від інфляції, які нараховані на 10 000 грн. за Договором № 47;

- 478,42 грн. 3% річних, які нараховані за Договором № 67 на суму 6 800 грн.;

- 5 066 грн. втрат від інфляції, які нараховані за Договором № 67 на суму 6 800 грн..

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позовні вимоги щодо нарахованих втрат від інфляції та 3 % річних на 10 000 грн. є необґрунтованими, оскільки Товариство здійснює розрахунок на суму передоплати, яка не була сплачена Підприємством за Договором № 47.

Разом з тим, судом встановлено, що сторони уклавши Договір № 67 врегулювали правовідносини, які виникли за Договором № 47, а тому нарахування 3 % річних та втрат від інфляції за правочином умови якого по суті змінені шляхом укладення нового, є безпідставним.

Що ж до розрахунку втрат від інфляції та 3 % річних за прострочення оплати за Договором № 67, то він є правильним, а зустрічні позовні вимоги в цій частині - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

За таких обставин, у первісному позові слід відмовити, а зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на позивача за первісним позовом пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні первісного позову відмовити повністю.

2. Зустрічний позов задовольнити частково.

3. Стягнути з приватного підприємства «Водолій-М» (02232, м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 64а; ідентифікаційний код: 32346083) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Транспроект-1» (03058, м. Київ, вул. Леванєвського, 6, к. 10; ідентифікаційний код: 32523447): 6 800 (шість тисяч вісімсот) грн. боргу; 478 (чотириста сімдесят вісім) грн. 42 коп. 3% річних; 5 066 (п'ять тисяч шістдесят шість) грн. втрат від інфляції та 731 (сімсот тридцять одну) грн. 82 коп. судового збору.

4. У задоволенні решти зустрічного позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 30.03.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук