ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"21" березня 2016 р. № 925/250/16

Суддя господарського суду Черкаської області Грачов В.М., розглянувши матеріали за позовом Державного підприємства „Підприємство Черкаської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області до ОСОБА_1 відділу ДВС Черкаського МУЮ та Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області про визнання незаконними дії та стягнення 37 541 грн. 31 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне підприємство „Підприємство Черкаської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 відділу ДВС Черкаського МУЮ та Головного управління Держанвої казначейської служби України, у якому просить:

- визнати незаконним стягнення, ОСОБА_1 відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, грошових коштів, з рахунків Державного підприємства „Підприємство Черкаської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області в сумі 37 541 грн. 31 коп.;

- стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області на користь Державного підприємства „Підприємство Черкаської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області грошові кошти в сумі 37 541 грн. 31 коп.

Розглянувши подану позовну заяву, господарський суд встановив, що вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, та підлягає поверненню без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.54 ГПК України позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки у позовній заяві не вказано повного найменування відповідача-1, не зазначені ідентифікаційні коди сторін.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

За приписами п. 5 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Позивач просить визнати незаконними дії щодо стягнення з рахунків позивача 37 541 грн. 31 коп. грошових коштів стягнутих з рахунків позивача ОСОБА_1 відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, проте до позовної заяві не додано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Пунктом 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що підставою для повернення позовної заяви є також відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Господарський суд повертає позовну заяву, що не містить обгрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми, або такий розрахунок не додано до заяви.

Пунктом 3 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в позовній заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Згідно з п.3 ч.1 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно п. 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21 лютого 2013 року за № 7 у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру..

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати; за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою - 1 розмір мінімальної заробітної плати, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Законом України від 25.12.2015р. №928-VIII "Про державний бюджет України на 2016 рік" на 1 січня 2016 року місячний розмір мінімальної заробітної плати встановлено на рівні 1 378,00 грн.

В позові заявлено одну вимогу майнового характеру (стягнення 37 541 грн. 31 коп. ) та одну вимогу немайнового характеру (визнати незаконним стягнення). Однак, позивачем до позовної заяви долучено лише платіжне доручення № 967 від 29.02.2016 року на суму 1 378 грн., як доказ сплати судового збору лише за одну вимогу, доказів ж сплати судового збору за другу вимогу - позивачем не додано.

Згідно із пунктом 4 частини першої ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, позивач звертаючись до суду з вимогою визнати незаконним стягнення ОСОБА_1 відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції грошових коштів, фактично оскаржує дії виконавчої служби при вчиненні виконавчих дій.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну виконавчу службу» дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Приписами ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Порядок оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів встановлений ст. 121-2 ГПК України.

Відповідно до п. 9.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішення, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012р. № 9 за змістом ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Згідно п. 9.3 зазначеної вище Постанови виконання рішення, ухвали, постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу, тому господарські суди не повинні порушувати нове провадження за скаргою на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби. У зв'язку з цим відповідна скарга не підлягає оплаті судовим збором.

У зв'язку з чим, позивач має звернутися до господарського суду зі скаргою на дії державної виконавчої служби по виконанню наказу.

Зазначені обставини, відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.63 ГПК України, є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 63, ст. 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву з доданими до неї документами повернути позивачу без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області.

Суддя Грачов В.М.