ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23 березня 2016 р. Справа № 903/82/16

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ

до відповідача: Приватного підприємства "Вена-Л" в особі ліквідаційної комісії, м. Луцьк

про визнання кредиторських вимог та зобов'язання включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу Суддя: С.В. Бондарєв

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 04.01.2016р.

від відповідача: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учаснику судового процесу згідно ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки.

В судовому засіданні 23.03.2016 року відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Позивач- Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк"- звернувся до господарського суду з позовом до відповідача- Приватного підприємства "Вена-Л" в особі ліквідаційної комісії - про зобов'язання включити кредиторську вимогу до проміжного балансу підприємства, в якому просив зобов'язати Приватне підприємство "Вена-Л" в особі ліквідаційної комісії включити кредиторську вимогу ПАТ "Дельта Банк" за договором овердрафту №0 від 23.11.2007р. до проміжного ліквідаційного балансу в розмірі 182 420,79грн., як визнану.

Ухвалою суду від 18.02.2016р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 02.03.2016р. на 10:00год.

Представник позивача в судовому засіданні 02.03.2016р. звернувся до суду з клопотанням №18.5/868 від 02.03.2016р. (вх.№01-54/1822/16 від 02.03.2016р.), в якому просив суд, у зв'язку з необхідністю представлення, витребуваних ухвалою суду від 18.02.2016р., документів та додаткових доказів по справі, відкласти розгляд спору згідно ст. 77 ГПК України.

Відповідач в судове засідання 02.03.2016р. не з'явився, вимог суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча ухвала суду від 18.02.2016р., направлена на юридичну адресу Приватного підприємства "Вена-Л", зазначену в позовній заяві та у витязі з ЄДР, а саме: м. Луцьк, проспект Волі, 50/39, повернулась до суду органами поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Ухвалою суду від 02.03.2016р. розгляд справи відкладався згідно ст. 77 ГПК України з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на неявку відповідача в судове засідання, неподання ним витребуваних судом доказів та необхідність витребування додаткових доказів по справі.

Крім того, зобов'язано сторін представити суду: позивача-оригінали, долучених до позову доказів, уточнити прохальну частину позовних вимог, первинні докази в обгрунтування того, що відповідач знаходиться в стані припинення, чіткий, обгрунтований розрахунок суми основного боргу з зазначенням підстав нарахувань, проплат, докази видачі кредиту, чіткий, обгрунтований розрахунок відсотків з зазначенням періоду нарахувань, чіткий, обгрунтований розрахунок пені з зазначенням підстав нарахувань, проплат, чіткий, обгрунтований розрахунок 3 % річних з зазначенням періоду нарахувань, додаткові пояснення та первинні докази в обгрунтування підстав нарахування пені на зазначену суму за вказаний період, докази направлення позичальнику повідомлення про відступлення права вимоги, належним чином завірені копії доданих документів, статут; відповідача-письмові пояснення (обгрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог, докази отримання кредиту, оплати, пояснення щодо причин нерозгляду вимог позивача.

03.03.2016р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від представника позивача надійшла до суду заява про уточнення позовних вимог №18.5/1006 від 29.02.2016р. (вх.№01-69/7/16 від 03.03.2016р.), в якій він просив суд визнати ОСОБА_2 акціонерне товариство "Дельта Банк" кредитором ПП "Вена-Л" за договором овердрафту №0 від 23.11.2007р. та зобов'язати Приватне підприємство "Вена-Л" в особі ліквідаційної комісії включити кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" за договором овердрафту №0 від 23.11.2007р. до проміжного ліквідаційного балансу в розмірі 182 420,79грн.

Вказав, що 09.11.2015р. у бюлетні державної реєстрації за №335(10)2015р. опубліковано оголошення, в якому розміщено інформацію про припинення юридичної особи ПП "Вена-Л" та встановлено термін до заявлення вимог кредиторами до 09.01.2016р.

В межах визначеного строку 29.12.2015р. ПАТ "Дельта Банк" звернулося на адресу відповідача, яка була зазначена у оголошені, із заявою з грошовими вимогами до боржника щодо визнання кредиторських вимог AT "Дельта Банк" в розмірі 182 420,79 грн. з подальшим повідомленням банку про результати розгляду заяви.

AT "Дельта Банк" на адресу відповідача направлено заяву з грошовими вимогами цінним листом з описом вкладення.

За допомогою штрихового ідентифікатора через інтернет ресурс Укрпошти було встановлено, що 02.02.2016р. цінний лист було повернуто за зворотною адресою. Причина повернення: за закінченням встановленого терміну зберігання. Дане повідомлення підтверджує дату, коли банку стало відомо про ухилення Відповідача від розгляду кредиторських вимог.

Зауважив, що AT "Дельта Банк" звернувся до господарського суду у межах строку, встановленого ч. 3 ст. 112 ЦК України - протягом одного місяця з моменту, коли кредиторові стало відомо про ухилення відповідача від розгляду кредиторських вимог.

Зазначив, що вимоги AT "Дельта Банк" виникли на підставі укладеного договору овердрафту № 0 (первісний номер договору 98/07-497) від 23.11.2007р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ПП "Вена - Л", який був придбаний 08.12.2011р. у ПАТ "УкрСиббанк" ОСОБА_2 акціонерним товариством "Дельта Банк" на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги.

Термін користування овердрафтом був встановлений з 23.11.2007р. по 23.11.2008р. (включно), але ч. 2 п. 7.1. договору овердрафту передбачено, якщо на дату закінчення строку дії договору у позичальника є заборгованість перед банком, то в даному випадку договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення овердрафту, сплаті відсотків, комісій, інших платежів, неустойки (пені), а також відшкодування збитків, заподіяних банку, але у цей термін овердрафт позичальнику не видається.

Оскільки до AT "Дельта Банк" перейшли всі права кредитора, банк керуючись умовами договору здійснив донарахування відсотків та пені за прострочення виконання зобов'язання.

Згідно виписки про рух коштів, яка була надана первісним кредитором AT "УкрСиббанк", за період з 21.05.2008р. по 19.12.2011р. сума простроченого основного боргу склала 84 363,74грн., сума прострочених відсотків - 44 239,29 грн.

Вказав, що додатково, безспірність вимог AT "Дельта Банк" підтверджуються також рішенням Луцького міськрайонного суду від 21.12.2015р. у справі № 161/12771/15-ц, яким стягнуто солідарно з ПП "Вена-Л", ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 225 558,08грн. заборгованості за кредитним договором № 98/07-497 від 23.11.2007р.

Долучив до матеріалів справи оригінал платіжного доручення №5246954 від 25.02.2016р. на суму 1 378,00грн., копії виписки про рух коштів за період з 21.05.2008p. по 19.12.2011р., сторінки 141 з бюлетеня державної реєстрації за №335(30)2015рік, виписки з ЄДР щодо ПП "Вена - Л", позовної заяви №18.5/946 від 09.02.2016р. з відміткою поштового відділення, рішення Луцького міськрайонного суду від 21.12.2015р. у справі №161/12771/15-ц, опису та квитанції про направлення цінного листа сторонам у справі, довіреності представника AT "Дельта Банк" від 04.01.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні 23.03.2016р. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити останні в повному обсязі (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог №18.5/1006 від 29.02.2016р. (вх.№01-69/7/16 від 03.03.2016р.).

Крім того, звернувся до суду з клопотанням №18.5/1098 від 23.03.2016р. (вх.№01-54/2510/16 від 23.03.2016р.), яким долучив до матеріалів справи копії статуту ПАТ "Дельта Банк" (нова редакція), погодженого НБУ 03.07.2014р., затвердженого рішенням позачергових загальних зборів акціонерів АТ "Дельта Банк" №8 від 29.04.2014р., зареєстрованого 18.07.2014р. за №8017828 та акт перевірки місцязнаходження позичальника від 18.03.2016р.

Відповідач в судове засідання 23.03.2016р. не з'явився, вимог суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча ухвала суду від 02.03.2016р., направлена на юридичну адресу Приватного підприємства "Вена-Л" (в особі Ліквідаційної комісії), зазначену в позовній заяві та у витязі з ЄДР, а саме: Волинська обл., м. Луцьк, проспект Волі, 50/39, повернута до суду органами поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

У відповідності до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно із ч. 3 ст. 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальним правами у господарському судочинстві").

Неподання або несвоєчасне подання доказів з неповажних причин, спрямоване на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Щодо заяви позивача про уточнення позовних вимог №18.5/1006 від 29.02.2016р. (вх.№01-69/7/16 від 03.03.2016р.) суд зазначає наступне.

Згідно п.3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарським процесуальним кодексом, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:- подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи- об'єднання позовних вимог, чи-зміну предмета або підстав позову.

Згідно ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Суд розцінює дане уточнення, як зміну предмету позову та враховуючи, що вказана заява (уточнення) представником позивача підписана та подана до початку розгляду справи по суті, в порядку ст.22 ГПК України, приймає її, та з врахуванням якої вирішується спір.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Примірник повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернутий органами звязку з позначкою "за закінченням терміну зберігання" з урахуванням конкретних обставин даної справи є належним доказом виконання господарським судом обовязку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій, а тому, беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, явку відповідача не було визнано обов'язковою, визнавши зібрані по справі матеріали достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами згідно зі ст.75 ГПК України, господарський суд, -

встановив:

23.11.2007р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та Приватним підприємством "Вена-Л" був укладений договір овердрафту №98/07-497, з укладеними в наступному додатковими угодами до нього №1 від 14.12.2007р., №2 від 13.03.2008р., згідно з підпунктами 1.1.-1.3. пункту 1 якого, банк надає позичальнику овердрафт за поточним рахунком останнього відкритим у відділенні №497 ВУ ЗРД АКІБ "УкрСиббанк" м. Луцька, зі сплатою процентів, інших платежів відповідно до умов цього договору. Термін користування лімітом овердрафту було встановлено по 23.11.2008р. Позичальник проводить платежі зі свого поточного рахунку в межах встановленого банком ліміту овердрафта, згідно діючого на момент проведення операції тарифів банку.

Згідно п.п. 1.5. п. 1 договору ліміт овердрафта встановлюється на загальну суму 80 000,00грн., якщо не встановлено інший ліміт овердрафта відповідно до умов, визначених цим договором.

У відповідності до п.п. 2.6.3. п. 2.6. цього договору за час фактичного користування овердрафтом позичальник сплачує банку проценти з розрахунку 15,5% річних.

Додатковою угодою №1 від 14.12.2007 року до договору збільшено ліміт овердрафту до 88000,00 грн., додатковою угодою №2 від 13.03.2008 року до договору зменшено ліміт овердрафту до 86000,00 грн.

Відповідно до п.п. 2.7.1., 2.7.2., 2.7.4. п. 2.7. договору заборгованість за овердрафтом повинна бути погашена позичальником: на протязі 30 календарних днів із дня отримання кожного окремого овердрафту. Овердрафт вважається погашеним, якщо сума надходжень на поточний рахунок на протязі 30 календарних днів, від дня надання овердрафту, була не менше ніж дебетовий залишок коштів на кінець останнього дня, що передує 30-ти денному періоду. У випадку непогашення овердрафта, процентів за його використання та інших платежів, у порядку визначеному цим договором, погашення заборгованості позичальника здійснюється шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення виконання зобовязань за цим договором, а у випадку його недостатності на інші активи позичальника.

Згідно п.п. 2.8.1., 2.8.3. п. 2.8. договору проценти на відповідну суму овердрафта нараховуються та сплачуються за час фактичного користування грошовими коштами банку відповідно до умов, визначених цим договором. Базою нарахування процентів є дебетове сальдо поточного рахунку позичальника котре відслідковується банком погодинно. При цьому розрахунок процентів здійснюється погодинно кожного дня, із періодичністю в одну годину із 1 до 24 годину включно, а кількість днів при нарахуванні процентів визначається в національній валюті за методом «факт/факт», що передбачає використання фактичної кількості днів у місяці і році, з урахуванням визначення фактичної кількості годин використання овердрафту у дні та кількості годин у році.

Відповідно до п.п. 4.1.1. п. 4.1. договору банк має право приймати рішення про дострокове погашення овердрафту і дострокове стягнення суми овердрафта та плати за його користуванням, у тому числі шляхом звернення стягнення на забезпечення, у випадках визначених цим договором.

Пунктами 6.1.-6.2. договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання сторонами зобовязань, передбачених договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні заподіяні цим збитки. У випадку порушення позичальником термінів погашення овердрафта, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від простроченої суми за кожен день прострочення платежу.

У відповідності до п. 7.1. цього договору договір набирає чинності з 23.11.2007р. по 23.11.2008р. (включно). Якщо на дату закінчення строку дії договору у позичальника є заборгованість перед банком, то в даному випадку договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення овердрафта, сплаті відсотків, комісій, інших платежів, неустойки (пені), а також відшкодування збитків, заподіяних банку, але у цей термін овердрафт позичальнику не надається.

Даний договір з додатковими угодами до нього підписаний сторонами (а.с. 9-14).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк свої зобов'язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надавши йому овердрафт, в обумовленому договором овердрафту №98/07-497 від 23.11.2007р., з додатковими угодами до нього №№1, 2, розмірі.

Проте, боржник свої грошові зобов'язання по вищевказаному кредитному договору з додатковими угодами до нього не виконав (доказів виконвння суду не надано).

08 грудня 2011р. між ОСОБА_2 акціонерним товариством "УкрСиббанк", в особі голови правління Філіпа Жоаньє, який діє на підставі статуту (продавець) та ОСОБА_2 акціонерним товариством "Дельта Банк", в особі Першого заступника голови ради директорів ОСОБА_4, який діє на підставі протоколу №288 засідання ОСОБА_5 від 01.12.2011р. та довіреності, посвідченої 02.06.2011р. ОСОБА_6, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р. №2116 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за №№2949, 2950, з укладеною в наступному додатковою угодою до нього №1 від 19.12.2001р.,відповідно до умов якого ПАТ "Дельта Банк" переходять активи ПАТ "УкрСиббанк", права вимог до позичальника ПАТ ПАТ "УкрСиббанк", які виникають з кредитних договорів (з усіма змінами та доповненнями до них), у зв'язку із заміною кредитора на ПАТ "Дельта Банк", у т.ч. відбулося право відступлення за договором овердрафту №98/07-497 від 23.11.2007р. (з усіма змінами та доповненнями до нього).

Відповідно до п.п. 2.1., 2.3. договору купівлі-продажу, продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. Права вимоги переходять від продавця до покупця, та обов'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

Згідно п. 7.1. цього договору цей договір набуває чинності негайно після того, як цей договір буде підписаний сторонами, скріплений корпоративними печатками сторін та нотаріально посвідчений та діє до моменту виконання сторонами своїх обов'язків за ним у повному обсязі.

Даний договір підписаний сторонами та скріплений печатками товариств.

У відповідності до акту приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011р., підписаного сторонами, продавець передав, а покупець прийняв права вимоги, за кредитами (зазначеними в Додатку №1 до договору та деталізованоми в Додатку №1 до цього акту).

Даний акт підписано сторонами, підписи скріплені печатками товариств.

З оприлюднених відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №335(10)2015р. позивачу стало відомо, що відповідач- ПП "Вена-Л" знаходиться в стані припинення.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, а саме з витягу з ЄДР, ПП "Вена-Л" знаходиться в стані припинення з 05.11.2015р., встановлено термін до заявлення вимог кредиторами до 09.01.2016р.

В межах визначеного строку-29.12.2015р. ПАТ "Дельта Банк" звернулося на адресу відповідача, яка була зазначена у оголошені, із заявою №18.5/802 з грошовими вимогами до боржника щодо визнання кредиторських вимог AT "Дельта Банк" в розмірі 182 420,79 грн. з подальшим повідомленням банку про результати розгляду заяви (а.с. 41).

ПAT "Дельта Банк" на адресу відповідача направлено заяву з грошовими вимогами цінним листом з описом вкладення. (а.с. 42).

За допомогою штрихового ідентифікатора через інтернет ресурс Укрпошти було встановлено, що 02.02.2016р. цінний лист було повернуто за зворотною адресою. Причина повернення: за закінченням встановленого терміну зберігання.

Позивач-ПAT "Дельта Банк" звернувся до господарського суду у межах строку, встановленого ч. 3 ст. 112 ЦК України - протягом одного місяця з моменту, коли кредиторові стало відомо про ухилення відповідача від розгляду кредиторських вимог.

Згідно частини 1 та 7 статті 59 Господарського кодексу України (далі ГК України) припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів. Скасування державної реєстрації позбавляє суб'єкта господарювання статусу юридичної особи і є підставою для вилучення його з державного реєстру. Суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Такий запис вноситься лише після затвердження ліквідаційного балансу відповідно до вимог цього Кодексу та подання головою ліквідаційної комісії або уповноваженою ним особою документів для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем у порядку, визначеному Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно частини 2 та 3 статті 60 ГК України орган (особа), який прийняв рішення про ліквідацію суб'єкта господарювання, встановлює порядок та визначає строки проведення ліквідації, а також строк для заяви претензій кредиторами, що не може бути меншим, ніж два місяці з дня оголошення про ліквідацію. Ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб'єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки.

Згідно частини 1 статті 110 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно частини 3 статті 110 ЦК України, якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Згідно частини 3 статті 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Згідно частини 6 статті 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Частиною 3 статті 112 ЦК України передбачено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Як вже зазначалось, позивач в межах визначеного строку-29.12.2015р. звернувся на адресу відповідача, яка була зазначена у оголошені, із заявою №18.5/802 з грошовими вимогами до боржника щодо визнання кредиторських вимог ПAT "Дельта Банк" в розмірі 182 420,79 грн. з подальшим повідомленням банку про результати розгляду заяви (а.с. 41).

ПAT "Дельта Банк" на адресу відповідача направлено заяву з грошовими вимогами цінним листом з описом вкладення (а.с. 42).

Частина 3 статті 112 ЦК України, встановлює термін, протягом якого особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав, а саме до затвердження ліквідаційного балансу юридичної особи, яка ліквідується.

Позивач-ПAT "Дельта Банк" звернувся до господарського суду у межах строку, встановленого ч. 3 ст. 112 ЦК України - протягом одного місяця з моменту, коли кредиторові стало відомо про ухилення відповідача від розгляду кредиторських вимог.

Згідно частини 8 статті 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Господарським судом встановлено, що предметом позову даної справи є вимога про визнання кредиторських вимог та про включення кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу підприємства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (стаття 15 Цивільного кодексу України). Отже, передумовою звернення особи до суду має існувати її субєктивне право. Оскільки субєктивному праву завжди відповідає юридичний обовязок, то іншою передумовою звернення особи до суду має мати місце факт його порушення (невизнання або оспорювання) зобовязаними сторонами. Визначення змісту субєктивного права покладається на особу, яка звертається до суду з вимогою зобовязати субєктів обовязку поновити чи визнати це право, утриматись від дій, що можуть його порушити у майбутньому, вчинити певні дії, інше.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Дельта Банк" скористався своїм правом на заявлення кредиторських вимог до ліквідаційної комісії у визначений строк та направив 29.12.2015р. заяву №18.5/802 з грошовими вимогами до боржника щодо визнання кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" в розмірі 182 420,79грн. до ліквідаційної комісії відповідача. Проте, відповідач, в порушення вимог абзацу 2 частини 4 статті 105 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 60 Господарського кодексу України, персонально письмово не повідомив позивача як кредитора про припинення юридичної особи та, фактично, ухилився від розгляду заявлених вимог по суті.

Вимоги ПАТ "Дельта Банк" обгрунтовані зобов'язаннями, що виникли на підставі договору овердрафту №98/07-497 від 23.11.2007р., з укладеними в наступному додатковими угодами до нього №1 від 14.12.2007р., №2 від 13.03.2008р., договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за №№2949, 2950, з укладеною в наступному додатковою угодою до нього №1 від 19.12.2001р., заяви вих. №18.5/802 з грошовими вимогами до боржника щодо визнання кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" в розмірі 182 420,79грн.

Згідно виписки про рух коштів, яка була надана ПАТ "Дельта Банк" первісним кредитором AT "УкрСиббанк" за період з 21.05.2008р. по 19.12.2011р. сума простроченого основного боргу склала 84 363,74грн., сума прострочених відсотків - 44 239,29 грн.

Додатково, безспірність вимог AT "Дельта Банк" підтверджуються також рішенням Луцького міськрайонного суду від 21.12.2015р. у справі № 161/12771/15-ц, яким стягнуто солідарно з ПП "Вена-Л", ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 225 558,08грн. заборгованості за кредитним договором № 98/07-497 від 23.11.2007р.

Оскільки до ПAT "Дельта Банк" перейшли всі права кредитора, банк, керуючись умовами договору, здійснив донарахування відсотків, пені та 3% річних за прострочення виконання зобов'язання.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежів, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вищий господарський суд України у п.п. 1.3, 4.1 постанови пленуму від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначив, що статтю 625 ЦК України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов'язання", і ця стаття застосовується до всіх грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов'язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов'язань.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Пунктами 6.1.-6.2. договору овердрафту №98/07-497 від 23.11.2007р. передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання сторонами зобовязань, передбачених договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні заподіяні цим збитки. У випадку порушення позичальником термінів погашення овердрафта, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від простроченої суми за кожен день прострочення платежу.

Згідно зі ст.ст.230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Кредиторські вимоги ПАТ "Дельта Банк" за договором овердрафту №98/07-497 від 23.11.2007р., з укладеними в наступному додатковими угодами до нього №1 від 14.12.2007р., №2 від 13.03.2008р. в розмірі 182 420,79грн., в т.ч. 84 363,74грн.-суми заборгованості за простроченим кредитом, 95 147,61грн.-суми заборгованості за простроченими відсотками за період з 19.12.2011р. по 09.11.2015р. (з врахуванням переданої заборгованості по відсотках по договору купівлі-продажу від 08.12.2011р. в сумі 44 239,29грн.), 2 748,80грн.-пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання по оплаті відсотків за період з 01.11.2014р. по 09.11.2015р. та 160,65грн.-3% річних від суми прострочених процентів за період з 01.11.2014р. по 09.11.2015р., підлягають визнанню ПП "Вена-Л" в особі ліквідаційної комісії та внесенню у проміжний баланс ПП "Вена-Л".

Тому, вимоги позивача щодо визнання Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" кредитором ПП "Вена-Л" за договором овердрафту №0 від 23.11.2007р. та зобов'язання Приватного підприємства "Вена-Л" в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_3 включити в проміжний ліквідаційний баланс ПП "Вена-Л" кредиторські вимоги ПАТ "Дельта Банк" в загальному розмірі 182 420,79грн., в т.ч. 84 363,74грн.-суми заборгованості за простроченим кредитом, 95 147,61грн.-суми заборгованості за простроченими відсотками за період з 19.12.2011р. по 09.11.2015р. (з врахуванням переданої заборгованості по відсотках по договору купівлі-продажу від 08.12.2011р. в сумі 44 239,29грн.), 2 748,80грн.-пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання по оплаті відсотків за період з 01.11.2014р. по 09.11.2015р. та 160,65грн.-3% річних від суми прострочених процентів за період з 01.11.2014р. по 09.11.2015р., є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

При вирішенні спору судом врахована правова позиція, викладена у постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 29.01.2014р. у справі №903/1164/13.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 2 756грн. слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст. 59, 60, 230-232 ГК України, ст.ст. 15, 105, 110, 112, 264, 267, 549, 625, 1054, ЦК України, ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, -

вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

2. Зобов'язати Приватне підприємство "Вена-Л" (Волинська обл., м. Луцьк, проспект Волі, 50/39, код 35123725) в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_3 визнати кредитором ОСОБА_2 акціонерне товариство "Дельта Банк" (м. Київ, вул. Щорса, 36Б, код 34047020) в розмірі 182 420,79грн.

3. Зобов'язати Приватне підприємство "Вена-Л" (Волинська обл., м. Луцьк, проспект Волі, 50/39, код 35123725) в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_3 включити в проміжний ліквідаційний баланс Приватного підприємства "Вена-Л" кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (м. Київ, вул. Щорса, 36Б, код 34047020) в загальному розмірі 182 420,79грн.

4. Стягнути з Приватного підприємства "Вена-Л" (Волинська обл., м. Луцьк, проспект Волі, 50/39, код 35123725)

на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (м. Київ, вул. Щорса, 36Б, код 34047020)

2 756,00грн.-витрат по оплаті судового збору.

Повний текст рішення складено

25.03.2016

Суддя С. В. Бондарєв