ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"21" березня 2016 р. Справа № 911/108/16

Суддя господарського суду Київської області Щоткін О.В., розглянувши матеріали за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Компанія «ОСОБА_1 ЛІМІТЕД» у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України (АТ Укрексімбанк), м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю АЙС ТЕРМІНАЛ, Броварський р-н, смт. Велика Димерка

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Міжнародна група морепродуктів

про стягнення 38 422 138, 84 доларів США (що станом на 28.12.2015 року за офіційним курсом НБУ складає 888 991 699,50 грн.) та 36 957 113,25 грн.

встановив:

Компанія «ОСОБА_1 ЛІМІТЕД» звернулась до господарського суду Київської області, як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору, з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю АЙС ТЕРМІНАЛ та Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України (АТ Укрексімбанк), за участю третьої особи ТОВМіжнародна група морепродуктів про визнання недійсними Генеральної кредитної угоди № 151310N1 від 28.07.2010 та Договору поруки № 151310Р16 від 28.07.2010.

Представник позивача заперечив проти прийняття до розгляду позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами.

Представник відповідача не заперечував проти прийняття позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами.

Розглянувши подану позовну заяву Компанії «ОСОБА_1 ЛІМІТЕД» та врахувавши думки представників позивача та відповідача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.26 ГПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до прийняття рішення господарським судом, подавши позов до однієї або двох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу господарський суд виносить ухвалу.

Виходячи зі змісту вказаної норми, суд приходить до висновку, що самостійність вимог третьої особи полягає в тому, що вона вважає, ніби в матеріальних відносинах із відповідачем перебуває саме вона і саме її право порушено відповідачем. Тож третя особа із самостійними вимогами заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь. Таким чином, третя особа може бути допущена до участі у справі лише у тому випадку, коли її самостійна вимога спрямована на предмет спору між позивачем та відповідачем. Вимога, спрямована на будь-що, що знаходиться поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, а має бути здійснена через подання окремого позову.

Якщо третя особа звертається з позовом, вимоги за яким не є тотожними вимогам за первісним позовом (наприклад, про визнання недійсним договору, тоді як первісний позов стосується стягнення заборгованості за тим же договором), позов третьої особи може бути повернуто на підставі пункту 5 частини першої статті 63 ГПК, оскільки третя особа може бути допущена до участі у справі лише тоді, коли її самостійна вимога стосується предмета спору між позивачем і відповідачем у справі.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги Компанії «ОСОБА_1 ЛІМІТЕД» не є тотожними з первісними позовними вимогами ПАТ Державний експортно-імпортний банк України про стягнення заборгованості за Кредитними договорами № 151310К15 від 28.07.2010, №151310К24 від 12.11.2010 та № 151314К1 від 10.02.2014, які укладені в рамках Генеральної кредитної угоди № 151310N1 від 28.07.2010 та Договору поруки № 151310Р16 від 28.07.2010 в розмірі 38 422 138,84 доларів США та 36 957 113,25 гривень, а отже має розглядатись в окремому позовному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позов третьої особи з самостійними вимогами Компанії «ОСОБА_1 ЛІМІТЕД» підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 5 ст. 63 ГПК України.

Керуючись ст.26, ч.5 ст.63, ст.86 ГПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву з доданими до неї матеріалами повернути без розгляду третій особі з самостійними вимогами Компанії «ОСОБА_1 ЛІМІТЕД».

Суддя О.В. Щоткін