ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2016 р.Справа № 922/317/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНКОРД РЕНТ", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБС ЛТД", м. Харків
про стягнення 129552,59 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з*явився

відповідача -не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 129552,59 грн. заборгованості.

Враховуючи, що заяв та клопотань представниками сторін не заявлено, суд переходить до розгляду справи по суті.

Представник позивача у судове засідання не з*явився, у наданій заяві підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, відзив на позовну заяву та документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі суду не надав.

Разом з цим, 14 березня 2016 року до суду повернулася копія судової ухвали про порушення провадження у справі № 922/317/16 з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Судом на вказану у позовній заяві адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБС ЛТД": 61052, м. Харків, вул. Конєва, буд. 6, офіс 1 надсилались процесуальні документи, а позивачем - позовна заява.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Таким чином, суд вважає, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮБС ЛТД" належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України, статтею 4-3 та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

01 січня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОНКОРД РЕНТ" (позивачем, орендарем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮБС ЛТД" (відповідачем, суборендарем) був укладений договір суборенди № 3/15.

Відповідно до пункту 1.1 договору суборенди № 3/15 орендар зобов*язався передати, а суборендар зобов*язався прийняти у користування за плату на певний строк (оренду) частину нежилого будинку № 48/50 (літера Б) по вул. Волинська в м. Києві, загальною площею 780 кв.м., яка належить фізичній особі - ОСОБА_1 на праві власності, згідно свідоцтва на право власності від 17 жовтня 2007 року серії САВ № 553673.

Згідно пунктів 2.1 та 2.2. договору суборенди від 01 січня 2015 року, вступ орендаря у користування майном настає одночасно із підписанням сторонами договору суборенди та Акту передачі-приймання вказаного майна.

Відповідно до пунктів 5.1. та 5.2. договору суборенди № 3/15 розмір орендної плати становить 19240 грн. з ПДВ за кожний поточний місяць, суборендар повинен сплачувати оренду плату до 10 числа кожного поточного місяця шляхом безготівкового перерахування орендної плати на поточний рахунок орендаря незалежно чи надсилає орендар рахунки.

Згідно пункту 3.1 договору суборенди від 01 січня 2015 року строк користування приміщенням становить 12 календарних місяців з моменту підписання Акту приймання-передачі приміщення у користування.

Актом від 01 січня 2015 року позивач майно передав Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮБС ЛТД".

Актом від 30 квітня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮБС ЛТД" повернув майно і договір розірвав.

Матеріали справи свідчать про те, що станом на квітень 2015 року у суборендаря виникла заборгованість перед орендарем у розмірі 69660,00 грн., у зв*язку з тим, що ним не було перераховані суми оплати у відповідності до статті 5 договору суборенди № 3/15.

Відповідно до пункту 8.2. договору суборенди від 01 січня 2015 року, у випадку порушення суборендарем грошових зобов*язань, суборендар сплачує орендарю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення і яка становить 7672,12 грн.

01 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОНКОРД РЕНТ" (позивачем, орендарем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮБС ЛТД" (відповідачем, суборендарем) був укладений договір суборенди № 5/15.

Згідно пункту 1.1 договору суборенди № 5/15 орендар зобов*язався передати, а суборендар зобов*язався прийняти у користування за плату на певний строк (оренду) частину нежилого будинку № 48/50 (літера Б) по вул. Волинська в м. Києві, загальною площею 232 кв.м., яка належить фізичній особі - ОСОБА_1 на праві власності, згідно свідоцтва на право власності від 17 жовтня 2007 року серії САВ № 553673.

Відповідно до пунктів 5.1. та 5.2. договору суборенди від 01 травня 2015 року розмір орендної плати становить 11600 грн. з ПДВ за кожний поточний місяць, суборендар повинен сплачувати оренду плату до 15 числа кожного поточного місяця шляхом безготівкового перерахування орендної плати на поточний рахунок орендаря незалежно чи надсилає орендар рахунки.

Згідно пункту 3.1 договору суборенди № 5/15 строк користування приміщенням становить 12 календарних місяців з моменту підписання Акту приймання-передачі приміщення у користування.

Актом від 01 травня 2015 року позивач майно передав Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮБС ЛТД".

Актом від 30 червня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮБС ЛТД" повернув майно і договір розірвав.

З матеріалів справи вбачається, що станом на червень 2015 року у суборендаря виникла заборгованість перед орендарем у розмірі 15100,00 грн., у зв*язку з тим, що ним не було перераховані суми оплати у відповідності до статті 5 договору суборенди № 5/15.

Відповідно до пункту 8.2. договору суборенди від 01 травня 2015 року, у випадку порушення суборендарем грошових зобов*язань, суборендар сплачує орендарю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення і яка становить 1362,72 грн.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно частин 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої чкості (неспоживча річ).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов*язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно частини 2 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов*язанні встновлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов*язку не встановлений або визначений моментом пред*явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-якій час. Боржник повинен виконати такий обов*язок у семиденний строк від дня пред*явлення вимоги. якщо обов*язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 84760,00 грн. задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року у розмірі 34497,32 грн. та 3% річних за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року у розмірі 1260,95 задовольнити.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченим кодексом, іншими законами та договором.

За змістом статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Згідно частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статтей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача пені задовольнити.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у разі задоволення позовних вимог, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 193, 216, 217, 230, 283 Господарського кодексу України, статтями 6, 509, 525, 526, 549, 610, 611, 625, 759, 762 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33-34, 38 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБС ЛТД" (61052, м. Харків, вул. Конєва, буд. 6, офіс 1, поточний рахунок 0001 в ПАТ КБ "ЄВРОБАНК", МФО 380355, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНКОРД РЕНТ" (03151, м. Київ, вул. Волинська, буд. 48/50 Б, розрахунковий рахунок 5380 в ПАТ КБ "Приват Банк" в м. Києві, МФО 321842, ) 129552,59 грн. заборгованості та 1943,29 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.03.2016 р.

Суддя ОСОБА_2