УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31.03.2016Справа № 910/5639/16

Суддя Сташків Р.Б., розглянувши

позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про примусове виселення.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте до позову не додано доказів сплати судового збору, та натомість викладено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Тобто виходячи з положень указаної норми, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. І особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. Аналогічну правову позицію викладено у п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Клопотання про відстрочення сплати судового збору до набрання законної сили рішенням суду першої інстанції позивач мотивує тим, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України та кошти, заплановані та закладені у кошторис на оплату судового збору, фактично ще не надійшли.

Однак положення ст. 8 Закону України «Про судовий збір» надають суду право, враховуючи майновий стан сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а не до набрання рішенням суду законної сили, як просить позивач.

Окрім того, суд зазначає, що в розумінні ст. 8 вказаного Закону самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням господарської діяльності суб'єкта та відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати, оскільки відповідно до указаної вище норми, особа-заявник повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан дійсно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а одна лише обставина недофінансування підприємства за певною статтею не доводить відсутності коштів узагалі та такого скрутного стану підприємства, який перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі на даний час.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати у розмірі станом на 01.01.2016, що з урахуванням положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» становить 1378 грн.

Однак доказів сплати судового збору у розмірі 1378 грн. до позову не додано.

З огляду на наведене, у зв'язку з відмовою у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору та у зв'язку з відсутністю доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 4 ст. 63 ГПК України.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею в загальному порядку після усунення допущених порушень. Дана ухвала набирає чинності з моменту прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому ст. 106 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків