РІШЕННЯ

24 березня 2016 року Справа № 913/58/16

Провадження №6/913/58/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк",

м. Сєвєродонецьк Луганської області,

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Голд Ойл", м. Луганськ

про стягнення 1 531 020 грн. 32 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Жданова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивача- представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув.

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредитної лінії № 115 від 24.01.2013 в розмірі 1 531 020 грн. 32 коп., в тому числі: борг по кредиту з 26.01.2015 по 17.12.2015 в розмірі 1 099 999 грн. 18 коп., відсотки по кредиту з 06.08.2014 по 17.12.2015 в розмірі 10 970 грн. 63 коп., 3% річних по простроченому основному боргу з 26.01.2015 по 17.12.2015 в розмірі 29 473 грн. 97 коп., 3% річних по прострочених відсотках з 06.08.2014 по 17.12.2015 в розмірі 307 грн. 32 коп., інфляційні нарахування по простроченому основному боргу з 26.01.2015 по 30.11.2015 в сумі 388 640 грн. 83 грн., інфляційні нарахування по прострочених відсотках з 06.08.2014 по 30.11.2015 в розмірі 1 628 грн. 39 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 03.03.2016 за № 39-09/25).

Відповідач відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не представив, правом на участь повноважних представників у судових засіданнях не скористалися.

Так, Приватне Підприємство «Голд-Ойл» зареєстроване за адресою м. Луганськ, вул. Оборонна, буд. 103.

В ухвалах суду від 12.01.16, 01.02.16, 22.02.16 явка учасників процесу в судові засідання не визнавалася обовязковою.

При цьому, відповідачем не заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" розяснено, що учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14). Так, учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов:

1) Якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

2) У разі коли учасник судового процесу не значиться у згаданому реєстрі, - якщо названу ухвалу господарським судом надіслано поштою за адресою, яку зазначено в заяві (скарзі), або за місцем проживання фізичної особи, або за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи (коли заяву повязано з його діяльністю).

3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством звязку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством звязку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо).

4) За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Згідно відомостей, розміщених на офіційному сайті УДППЗ Укрпошта зазначено, що відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (зі змінами), органи поштового зв'язку не здійснюють пересилання поштових відправлень до вказаного населеного пункту тимчасово не здійснюється.

Так, позовна заява та процесуальні документи у справі направлялися відповідачу на електронну адресу, вказану позивачем у позові(agro ).

В той же час, інформація про час і місце проведення судоих засідань була тричі розміщена на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет.

Таким чином, судом вжито відповідні заходи щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, тому у суда вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 111-10 ГПК (аналогічна позиція викладена в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Тому, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування вимог за позовом, позивач посилається на наступне.

24.01.2013 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ПП «Голд-Ойл» був укладений договір кредитної лінії № 115 з додатками та змінами.

Відповідно до п.п 2.2 - 2.4 договору кредит надано у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) на поповнення обігових коштів з остаточним терміном повернення не пізніше 23 січня 2015 року. Максимальним ліміт кредитування становить 1 300 000,00 грн.

За умовами договору відповідач зобовязався використати кредит за цільовим призначенням та здійснити погашення кредиту відповідно до графіку та сплатити інші платежі, передбачені договором.

Відповідно до п. 2.7, п. 2.7.1 договору за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати банку проценти в розмірі 21% річних.

Всупереч взятих на себе зобовязань позичальником оплата за кредитом та процентами здійснювалася не в повній мірі та несвоєчасно.

Так, за розрахунком позивача станом на 18.12.2015 відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 1 099 999,18 грн., заборгованість за процентами з 06.08.2014 по 17.12.2015 в сумі 10 970,63 грн.

Також у звязку із порушенням строків виконання грошового зобовязання за кредитним договором, позивачем нараховані втрати від інфляції за простроченим кредитом в сумі 388 640,83 грн., за простроченими процентами в сумі 1 628,39 грн. Крім цього нараховані 3% річних за простроченим кредитом в сумі 29 473,97 грн., за простроченими процентами в сумі 307,32 грн. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Окільки відповідач в добровільному порядку суму заборгованості не оплатив, позивач звернувся до суду із даним позовом який обґрунтовує посиланням на норми цивільного та господарського законодавства, в тому числі ст. ст. 1048, 1050 ЦК України та інші.

Відповідач проти позову не заперечив.

Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши доводи сторін у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

24.01.13 року між сторонами у справі укладено договір кредитної лінії № 115 відповідно до якого, банк надає позичальнику кредит на умовах забезпеченності, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання відповідно до умов та положень цього договору.

Згідно п..2.2 кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в сумі 1 300 000,00 грн., з остаточним терміном повернення не пізніше 23 січня 2014 року.

Також між сторонами були укладені додатковий договір про реструктуризацію № 115д1 від 23.01.2014 та додатковий договір до договору кредитної лінії №115д2 від 21.02.2014.

Так, зокрема, відповідно до п. 1 додаткового договору до договору кредитної лінії №115д2 від 21.02.2014 сторони внесли зміни до п.2.2 договору кредитної лінії та змінили строк остаточного повернення кредиту не пізніше 23 січня 2015 року.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Згідно з ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно п. 2.3 максимальний ліміт кредитної лінії становить 1 300 000,00грн.

Згідно п. 2.7.1 проценти за користування кредитом встановлюються в розмірі 21% річних та нараховуються на фактичну суму заборгованості починаючи з першого дня користування кредитом та до повного погашення.

Згідно п. 2.7.3 договору нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першго числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення позичальником кредиту (або його частини) проценти (з урахуваннм положень п. 2.7.4 цього договору) повинні бути сплачені позичальником не пізніше 05 числа, наступного за звітним, а в разі повного та дострокового погашення кредиту одночасно з погашенням кредиту.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

На виконання умов кредитного договору, відповідно до заявок позичальника, банк надав останньому кредитні кошти в сумі 1 100 000,00 грн, які останній не повернув, у звязку з чим з 26.01.2015 по 17.12.2015 утворилась заборгованість в сумі 1 099 999,18 грн. Вказане підтверджується відповідними платіжними дорученнями, видатковими та податковими накладними, а також виписками щодо руху коштів на особових рахунках відповідача.

За розрахунком позивача, відповідачем зобовязання щодо сплати щомісячних процентів за користування кредитом виконувалося неналежним чином, у звязку з чим за період з 06.08.2014 по 17.12.2015 утворилась заборгованість за процентами в сумі 10 970,63 грн.

Відповідачем доказів оплати вказаної суми не надано.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач доказів належної оплати заборгованості за кредитом та процентами не представив та не надав власного розрахунку суми основного боргу, у звязку з чим суд керується розрахунком позивача.

В той же час, з метою отримання заборгованості за кредитним договором, позивачем як на електронну адресу відповідача, так і за допомогою послуг УДППЗ «Укрпошта» направлялася вимога від 01.09.2015 № 46-02/134-497.

Виходячи з фактичних обставин справи та зібраних доказів, слід зазначити, що на момент звернення позивачем до суду у останнього виникло право вимоги заборгованості за кредитом та відсотками. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 1 099 999,18 грн., заборгованості за процентами в сумі 10 970,63 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У звязку із простроченням повернення кредиту та оплати процентів, позивачем нараховані інфляційні за період лютий 2015 жовтень 2015 року в сумі 388 640,83 грн. і за період вересень 2014 року - листопад 2015 року в сумі 1 628,39 грн. відповідно.

Крім цього, позивачем нараховані 3% річних за прострочення повернення кредиту та оплати процентів за період з 26.01.2015 по 17.12.2015 в сумі 29 473,97 грн. та за період з 06.08.2014 по 17.12.2015 в сумі 307, 32 грн. відповідно.

Слід зазначити, що позивачем вказаний розрахунок наведено вірно, однак, загальну суму 3% річних за прострочення повернення кредиту та оплати процентів зазначено не точно.

Таким чином, загальна сума 3% річних за прострочення повернення кредиту та оплати процентів повинна становить 29 473,95 грн. та 307,31 грн., відповідно.

Сплата інфляційних нарахувань і трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) відповідно до ст. 625 ЦК України не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до вимог абз.3 п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р., розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Як свідчать матеріали справи остаточний строк повернення кредиту в сумі 1 300 000,00 грн. не пізніше 23 січня 2015 року. Відповідачем кредит в сумі 1 100 000,00 грн. не повернутий, у звязку з чим інфляційні на вказану суму простроченого кредиту слід рахувати за період з лютого по серпень 2015 року і сума інфляційних становить 374 338,29 грн.

В той же час, інфляційні на прострочені відсотки за користування кредитом слід рахувати лише на суму боргу 19 619,18 грн. за вересень 2014 року, і сума складає 568,96 грн.

Таким чином, загальна сума інфляційних становить 374 907,25грн.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні нарахування у звязку із простроченням сплати кредиту в сумі 374 907,25 грн., а також інфляційні нарахуванння на прострочені відсотки за користування кредитом в сумі 568,96. В решті вимог слід відмовити.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за кредитом в сумі 1 099 999 грн. 18 коп., заборгованість за відсотками в сумі 10 970,63 грн., 3% річних за простроченим кредитом в сумі 29 473,95 грн., 3% річних за простроченими відсотками в сумі 307,31 грн., інфляційні нарахування по простроченому кредиту в сумі 374 338,29 грн., інфляційні нарахування по простроченим відсоткам в сумі 568,96 грн. (всього 1 515 658 грн. 32 коп.)

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача пропорційно обґрунтовано заявлених та задоволених вимог, а саме в сумі 22 734 грн. 87 коп.

Також, слід задовольнити клопотання позивача та повернути останньому переплачений судовий збір в сумі 1 162,44 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства «Голд-Ойл», м. Луганськ, вул. Оборонна, буд. 103, , на користь:

- Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк», Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, буд. 40 «а», , заборгованість за кредитом в сумі 1 099 999 грн. 18 коп., заборгованість за відсотками в сумі 10 970 грн. 63 коп., 3% річних за простроченим кредитом в сумі 29 473 грн. 95 коп., 3% річних за простроченими відсотками в сумі 307 грн. 31 коп., інфляційні нарахування по простроченому кредиту в сумі 374 338 грн. 29 коп., інфляційні нарахування по простроченим відсоткам в сумі 568 грн. 96 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 22 734 грн. 87 коп., видати наказ позивачу.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та підписання рішення 29.03.2016

Суддя Т.А.Василенко