номер провадження справи 6/22/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016 р. Справа № 908/460/16

Суддя Місюра Людмила Сергіївна, розглянувши матеріали

За позовом Приватного підприємства "Престиж-2000" (69035, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 57)

до Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206)

про стягнення 119 650 грн. 64 коп.

За участю представників сторін:

Від позивача: Бугрим М.П. - дов. №13 від 20.10.2015р.

Від відповідача: Дорошенко О.В. - дов. №01/02-17/00675 від 03.02.2016р.

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить стягнути з відповідача кошти в сумі 119650 грн. 64 коп., набуті останнім без достатньої правової підстави.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, де вказав наступне: відповідач вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, виходячи з наступного: Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Земельна ділянка з користування позивача не поверталась. Позивачем не вжито жодних дій, які можуть свідчити про його намір повернути земельну ділянку з користування. Під час судового розгляду справи 908/4721/15 позивач визнавав, що він продовжує користуватись земельною ділянкою. Крім того, позивач не звертався до Запорізької міської ради за розірванням договору оренди землі від 03 квітня 2006р. за №76 та не повідомляв про зміну власника об'єкту нерухомого майна, а також сплачував орендну плату за земельну ділянку. Відповідно до статті 654 Цивільного кодексу України розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту. Отже, розірвання договору оренди земельної ділянки повинне бути оформлено додатковою угодою до нього. В позовній заяві позивач стверджує, що у зв'язку з припиненням договору оренди землі, відповідач повинен повернути кошти, отримані без достатньої правової підстави. З таким твердженням позивача не можна погодитись, з огляду на наступне: Відповідно до ст. 14.1.147 Податкового кодексу України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Плата за землю є податком, порядок її сплати регулюється Податковим кодексом України. Статтею 14.1.182. Податкового кодексу України передбачено, що помилково сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов'язань. Умови повернення помилково сплачених грошових зобов'язань регулюються статтею 43 Податкового кодексу України. Відповідно до ст. 43.4. Податкового кодексу України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. Отже, позовні вимоги позивача є неналежними, оскільки він помилково трактує поняття «коштів, отриманих без достатньої правової підстави». Повернення помилково сплачених грошових зобов'язань відбувається шляхом написання заяви платником податку до відповідного відділу Державної податкової служби України, у зв'язку з чим звернувся до неналежного відповідача. На підставі викладеного, відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Розглянувши та оцінивши всі матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

17.03.2006 р. між Запорізькою міською радою (орендодавцем за договором, відповідачем у справі) та Приватним підприємством "Престиж-2000" (орендарем за договором, позивачем у справі) був укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого (п. п. 1, 2, 8, 14) орендодавець, відповідно до рішення 30 сесії 4 скликання Запорізької міської ради № 8/137 від 15.02.2006 р., надає, а орендар приймає в строкове платне користування на 10 років земельну ділянку загальною площею 0,4759 га для розташування автосалону з автосервісом та магазину з продажу автозапчастин, яка знаходиться: м. Запоріжжя, перехрестя Південного шосе та вул. Сєдова. Договір зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.04.2006 р. за № 76.

Відповідно до акту прийому-передачі від 03.04.2006 р. вказана земельна ділянка кадастровий № :23:032:0031 була передана орендодавцем орендарю.

Земельна ділянка вільна від забудови, об'єкти інфраструктури відсутні (п. п. 3, 4 договору, п. 3 акту прийому-передачі земельної ділянки).

Згідно з п. 5 договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1011192,32 грн. (в цінах 2006 року).

Відповідно до п. 9 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 2022,58 грн. на протязі строку будівництва об'єкта та в розмірі 10111,92 грн. з дня введення об'єкту до експлуатації за загальну площу земельної ділянки за календарний рік в цінах 2006 року.

Згідно п. 10 договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Відповідно до пункту 11 договору, орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету Заводського району 0004 в відділенні Держказначейства у Заводському районі, МФО 813015, ЄДРПОУ 2614146, код 13050200.

Пунктом 8 договору сторони погодили, що він укладається на десять років.

Ухвалою господарського суду Запорізької області по справі № 908/4721/15 від 12.01.2016 року встановлено, що на підставі ст. 7 Закону України "Про оренду землі" та згідно з п. 7 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі припинив свою дію стосовно Приватного підприємства "Престиж-2000" з дня внесення в Державний реєстр прав на нерухоме майно запису про право власності за ПАТ "Ерсте Банк" на об'єкт нерухомого майна - незавершене будівництво, автосалон з автосервісом та магазин з продажу автозапчастин, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 56, який знаходився на земельній ділянці кадастровий номер № :02:032:0031, тобто з 24.01.2013 р.

Частиною 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Факт припинення договору оренди землі від 17.03.2006 року з 24.01.2013 р. встановлено ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.01.2016 р. по справі № 908/4721/15.

Ухвала суду не була оскаржена та набрала законної сили 12.01.2016р.

Разом з тим, позивачем за період з 24.01.2013 р. по 24.12.2015 р. було сплачено відповідачеві в рахунок орендної плати за договором оренди землі від 17.03.2006 року грошові кошти в сумі 119650,64 грн. (34874,51 грн. у 2013 році, починаючи з 24.01.2013 р.; 41215 грн. у 2014 році та 43561,13 грн. у 2015 році), що підтверджується відповідними платіжними документами та банківськими виписками, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Частини 1, 2 та 5 статті 120 Земельного кодексу України також передбачають, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

Згідно ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

В статті 141 Земельного кодексу України також вказано, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельний ділянці.

З всього вищевикладеного вбачається, що набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці, договір оренди землі припиняється по закону.

Така ж позиція міститься в п. п. 2.10 - 2.12 Постанови Пленуму ВГСУ №6 від 17.05.2011р.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно статті 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Оскільки ухвалою господарського суду Запорізької області по справі № 908/4721/15 від 12.01.2016 року встановлено з 24.01.2013 р. власником майна став ПАТ "Ерсте Банк", і відповідно з 24.01.2013 р. договір оренди землі від 17.03.2006 року припинив свою дію, то починаючи з 24.01.2013 року відповідач по справі отримував від позивача грошові кошти без достатніх правових підстав, з Запорізької міської ради підлягає стягненню сума в розмірі 119650,64 грн.

Заперечення відповідача судом не приймаються по вказаним вище підставам, а також в зв'язку з наступним :

З вищевикладених норм законодавства та з ухвали господарського суду Запорізької області від 12.01.2016 р. по справі № 908/4721/15 вбачається, що з 24.01.2013 р. позивач перестав бути орендарем земельної ділянки, право користування земельною ділянкою з 24.01.2013 р. перейшло до набувача об'єкта нерухомого майна ПАТ "Ерсте Банк", а тому позивач безпідставно посилається на те, що позивач продовжував користуватися земельною ділянкою.

Відповідач помилково вважає перераховані позивачем відповідачу кошти земельним податком. Згідно договору оренди землі позивач брав на себе зобов'язання платити орендну плату, а не земельний податок. В платіжних документах, в графі "Призначення платежу" чітко вказано "орендна плата". Після припинення договору оренди, перераховані позивачем відповідачу кошти вважаються безпідставно отриманими, або отриманими без достатніх правових підстав, а кошти, які отримані без достатніх правових підстав, підлягають поверненню відповідно до ст. ст. 1212 та 1213 ЦК України.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягнути з Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206; ) на користь Приватного підприємства "Престиж-2000" (69035, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 57; ) кошти, отримані без достатньої правової підстави, в розмірі 119 650 (сто дев'ятнадцять тисяч шістсот п'ятдесят) грн. 64 коп. та 1794 (одна тисяча сімсот дев'яносто чотири) грн. 75 коп. судового збору.

Повне рішення складено: 22.03.2016р.

Суддя Л.С. Місюра