ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2016 справа № 913/1101/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за дов. № 09-32/682 від 09.12.2015,
від відповідача:не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ,
на рішення господарського суду Луганської області
від04.02.2016
по справі№913/1101/15 (ОСОБА_5В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ,
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит", м. Сєвєродонецьк Луганської області,
про та зустрічним позовом до пропро розірвання договору оренди та виконання обов'язку прийняття майна з оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит", м. Сєвєродонецьк Луганської області, Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ, стягнення 128 494, 88 грн.

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі ПАТ «Промінвестбанк», Орендар) звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» (далі ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит», Орендодавець) про розірвання договору оренди та виконання обовязку прийняття майна, що було предметом оренди шляхом підписання акту приймання-передачі.

ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» звернулось до господарського суду Луганської області із зустрічним позовом до ПАТ «Промінвестбанк» про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 128 494, 88 грн.

Рішенням господарського суду Луганської області у задоволенні первісного позову ПАТ «Промінвестбанк» відмовлено; зустрічний позов ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» залишено без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

Позивач за первісним позовом, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якому просить його скасувати. Зокрема, апелянт посилається на неповне зясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм як матеріального, так і процесуального права. Заявник апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції неправильно розтлумачив зміст листа ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» від 18.03.2013, що міститься в матеріалах справи, а тому дійшов невірного висновку про припинення дії спірного Договору оренди з 01.07.2014, а не з 01.07.2013, як вважає позивач за первісним позовом. Крім того, апелянт вважає, що звільнення Орендарем спірного приміщення є підставою для припинення відносин сторін за Договором, а Акт приймання-передачі цього приміщення не було вчасно підписано, оскільки ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» ухилялось від його підписання. В апеляційній скарзі викладені й інші доводи, які на думку ПАТ «Промінвестбанк» є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Представник ПАТ «Промінвестбанк» у судовому засіданні просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення місцевого господарського суду скасувати з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за його відсутності, з чим погодився представник ПАТ «Промінвестбанк».

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст. 101 ГПК України та на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені у скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм як матеріального, так і процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд,

В С Т А Н О В И В :

Між Державною холдинговою компанією «Свердловантрацит» (далі ДХК «Свердловантрацит») та Українським промислово-інвестиційним банком 27.01.1999 було укладено Договір оренди державного майна № 33 (далі Договір), відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне володіння та користування частину адміністративної будівлі ДХК «Свердловантрацит» площею 381 м2, яке знаходиться на балансі державного підприємства ДХК «Свердловантрацит», вартість якого визначена згідно з актом оцінки вартості окремого індивідуально визначеного майна і становить 159 031 грн. (а. с. 11-12).

Відповідно до п. 2.1 Договору вступ Орендаря у тимчасове володіння та користування майном наступає одночасно з підписанням сторонами цього Договору та акту приймання-передачі зазначеного майна.

Згідно з п. 2.3 Договору вартість майна, яке повертається Орендарем Орендодавцеві визначається на підставі акту приймання-передачі державного майна в оренду та його балансової вартості. Майно вважається повернутим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

У п. 3.1 Договору сторони узгодили, що орендна плата визначається на підставі ОСОБА_4 розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Орендна плата становить 795, 15 грн. за перший місяць оренди та перераховується Орендарем Орендодавцю не пізніше 10 числа наступного місяця щомісяця з урахуванням індексу інфляції (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 4.4 Договору у разі припинення Договору оренди Орендар зобовязаний повернути Орендодавцю орендоване майно у належному стані з урахуванням фізичного зносу.

Згідно з п. 9.1 Договору строк його дії становить 1 рік з 27.01.1999 по 27.01.2000.

Внесення змін або розірвання Договору може мати місце за згодою сторін.

Зміни та доповнення, які вносяться до умов Договору, розглядаються сторонами протягом 20 днів. Одностороння відмова від виконання Договору та внесених змін не допускається (п. 9.2 Договору).

У п. 9.3 Договору сторони узгодили, що Договір може бути розірваний на вимогу однієї зі сторін за рішенням суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 9.5 Договору у випадку відсутності заяви однієї зі сторін про припинення чи зміну Договору після спливу строку його дії протягом місяця він вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах, які були передбачені Договором.

Згідно з п. 9.6 Договору його дія припиняється у випадках: припинення строку, на який його було укладено; загибелі обєкта оренди; дострокової згоди сторін або за рішенням арбітражного суду; банкрутства Орендаря.

За актом приймання-передачі від 27.01.1999 орендована будівля перший поверх прибудови до основної будівлі частина адміністративної будівлі ГХК «Свердловантрацит» передана Орендареві (а. с. 13).

У подальшому Додатковою угодою № 2 до Договору строк його дії було продовжено до 27.01.2004 (а. с. 14), Додатковою угодою № 4 від 27.01.2004 до Договору до 27.01.2009 (а. с. 16), Додатковою угодою № 8 від 27.01.2009 до Договору до 31.12.2011 (а. с. 20), Додатковою угодою № 10 від 01.11.2011 до Договору до 01.07.2012 (а. с. 21).

Пізніше обласне відділення «Промінвестбанк» у м. Луганськ звернулось до ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» з листом від 25.03.2014 № 113-08/312, в якому Орендар просить підписати акт приймання-передачі приміщення за спірним Договором від 01.03.2013, посилаючись на те, що станом на зазначену дату орендоване приміщення було звільнено, а орендна плата сплачена у повному обсязі (а. с. 43).

У відповідь на зазначений лист ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» листом від 24.03.2015 № 1-16/46 просить погасити заборгованість за спірним Договором, що утворилась за період з січня по грудень 2013 року в сумі 128 494, 88 грн. (а. с. 44).

У листі від 07.04.2015 № 55-9/79 позивач за первісним позовом наполягає на підписанні акту приймання-передачі приміщення за спірним Договором, посилаючись на те, що зобовязання між сторонами припинилось, коли ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» припинило виставляти рахунки за користування спірним приміщення, а відділення банку, яке знаходилось в орендованому приміщенні ліквідовано відповідно до листа НБУ № 41-114/251 від 22.01.2013 (а. с. 45-46).

Оскільки відповідач за первісним позовом не прийняв приміщення шляхом підписання акту приймання-передачі від 01.03.2013, ПАТ «Промінвестбанк» звернулось до господарського суду з позовом про виконання ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» обовязку з прийняття приміщення.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» звернулось до ПАТ «Промінвестбанк» з листом від 18.03.2013 № 4-8/90, в якому Орендодавець просить повідомити щодо подальших перспектив співпраці або розглянути питання про розірвання, зокрема, Договору оренди № 33 від 27.01.1999 (а. с. 41).

Апелянт вважає, що цим листом відповідач за первісним позовом висловив свою обізнаність про ліквідацію безбалансового відділення банку, що було розміщено у спірному приміщенні, а тому виявляє небажання продовжувати орендні відносини за Договором № 33 від 27.01.1999. З огляду на це ПАТ «Промінвестбанк» вважає, що спірний договір припинив дію 01.07.2013 у звязку із закінченням строку дії.

Проте, колегія суддів не погоджується з такою позицією позивача за первісним позовом, оскільки у листі від 18.03.2013 № 4-8/90 пропозиція Орендодавця викладена альтернативно, то зі змісту листа однозначно не випливає намір сторони припинити орендні відносини в порядку п. 9.5 Договору, а тому з 01.07.2013 Договір вважається продовженим на той же строк у звязку з відсутністю заяви однієї зі сторін про його припинення.

Натомість колегія суддів вважає, що така заява викладена у листі обласного відділення ПАТ «Промінвестбанк» від 25.03.2014 № 113-08/312, в якому Орендар просить Орендодавця підписати акт приймання-передачі приміщення.

Цей лист був направлений та отриманий відповідачем за первісним позовом, що підтверджується копією квитанції УДППЗ "Укрпошта" (а. с. 49).

З огляду на викладене вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що строк дії Договору оренди № 33 від 27.01.1999 сплив 01.07.2014 у звязку із заявою Орендаря про припинення його дії в порядку п. 9.5 Договору.

При цьому колегія суддів зауважує, що ліквідація відділення ПАТ «Промінвестбанк», яке було розташоване у спірному приміщенні, не впливає на чинність Договору оренди, оскільки: по-перше, стороною спірного Договору є саме юридична особа ПАТ «Промінвестбанк»; по-друге, користування обєктом оренди є правом наймодавця, яке останній може реалізувати на свій розсуд, а невикористання обєкта оренди не має наслідком припинення або розірвання договору оренди.

Таким чином, враховуючи, що чинне законодавство не передбачає можливості розірвання договору, який припинив свою дію, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги про розірвання Договору оренди № 33 від 27.01.1999 не підлягають задоволенню.

Позивач за первісним позовом також просить зобовязати ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» підписати акт приймання-передачі приміщення за Договором № 33 від 27.01.1999 від 01.03.2013.

Оскільки судом встановлено, що станом на 01.03.2013 Договір № 33 від 27.01.1999 був чинним, а строк його дії сплив 01.07.2014, колегія суддів вважає, що ця вимога ПАТ «Промінвестбанк» є необґрунтованою, а тому також не підлягає задоволенню.

Рішенням господарського суду Луганської області від 04.02.2016 у справі № 913/1101/15 зустрічну позовну заяву ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Колегія суддів апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, погоджується з висновками місцевого господарського суду, викладеними в оскаржуваному рішенні, та вважає, що суд першої інстанції правомірно залишив зустрічну позовну заяву без розгляду, виходячи з такого.

Стаття 54 ГПК України передбачає форму і зміст позовної заяви. Зокрема, позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються

Оскільки ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» до зустрічної позовної заяви не було додано розрахунку ціни позову, суд першої інстанції ухвалою від 11.12.2015 витребував обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, та визнав явку представника позивача за зустрічним позовом обовязковою (а. с. 97-98).

04.02.2016 до канцелярії господарського суду Луганської області надійшли письмові пояснення ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит», в яких позивач за зустрічним позовом зазначає, що в якості розрахунку ціни позову суду надаються акти приймання-передачі робіт (надання послуг), в яких вказана орендна плата за кожний місяць.

За приписами ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що пересилання письмових документів електронною поштою не виключає застосування вимог ст. 36 ГПК України та ДСТУ 4163-2003 щодо порядку подання письмових доказів.

Згідно з п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18 у разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Крім того, представник ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» у судове засідання 04.02.2016 не прибув, посилаючись на особливий режим перетинання межі зони проведення антитерористичної операції.

Внаслідок невиконання зазначених вимог місцевого господарського суду позовна заява була залишена без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не зявився на виклик у засідання господарського суду і його незявлення перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з розясненнями, наведеними у п. 4.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18, при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду господарським судам слід мати на увазі, що застосування п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (ст. 65 ГПК України) або в порядку ст. 38 ГПК України, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобовязаний зясувати причини невиконання його вимог позивачем і обєктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за обєктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обовязків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами ст. 43 ГПК України.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Колегія суддів вважає, що причини неявки представника ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» не є поважними, оскільки підприємство не позбавлено можливості залучити іншого представника для участі в судовому засіданні. Причин ж ненадання витребуваних судом документів позивач за зустрічним позовом не повідомив.

Колегія суддів зауважує, що згідно з п. 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18, якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (ч. 1 ст. 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного зясування місцевим господарським судом обставин справи.

Крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Враховуючи, що наданий ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» розрахунок ціни позову не відповідає вимогам чинного законодавства, а представник позивача за зустрічним позовом у судове засідання не прибув, суд був позбавлений можливості вирішити справу по суті в частині вимог за зустрічним позовом через відсутність розрахунку його ціни.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано залишив зустрічну позовну заяву ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, а тому не вбачає підстав для скасування рішення місцевого господарського суду в цій частині.

Щодо інших доводів, викладених в апеляційній скарзі, які на думку ПАТ «Промінвестбанк» є підставою для скасування оскаржуваного рішення, то колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки вони не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених у рішенні.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Промінвестбанк» підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського суду Луганської області від 04.02.2016 у справі № 913/1101/15 підлягає залишенню без змін з наведених вище підстав.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», м. Київ, на рішення господарського суду Луганської області від 04.02.2016 у справі № 913/1101/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 04.02.2016 у справі № 913/1101/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: В.М. Татенко

ОСОБА_3