ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.03.2016 Справа № 905/172/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Гринько С.Ю. при секретарі судового засідання Татарина Б.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» м. Маріуполь Донецької області в особі Словянського регіонального виробничого управління м. Словянськ Донецької області

до відповідача Комунального підприємства Словянської міської ради «Словміськводоканал» м.Словянськ

про стягнення 5930995,07 грн.

за участю представника позивача ОСОБА_1 довіреність від 18 грудня 2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 5930995,07 грн., з яких: 314856,78 грн. - 3% річних та 3629809,12 грн. інфляційних втрат, які нараховані за період з травня 2014р. по жовтень 2015р., 1986329,17 грн. пеня, нарахована за період з 01.01.2015р. по 25.11.2015р. по кожному окремому періоду прострочення, відповідно до п. 7.3 договору.

В підтвердження позову посилається укладений між сторонами договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання № 63 від 28.12.2012 р. та додаткові угоди до нього від 10.12.2013р. та від 27.11.2014р., відповідно до яких позивач (виробник) зобовязався надавати відповідачу (споживачу) послуги по централізованому питному водопостачанню відповідно узгодженому обєму (додатки №1а, №1б, №1в до договору), в межах технічних можливостей позивача, а відповідач зобовязався своєчасно сплачувати послуги відповідно до підписаних сторонами актів наданих послуг та за виставленими позивачем рахунками з урахуванням поточних оплат, не пізніше останнього банківського дня місяця (пункт 5.6 договору).

Представником відповідача 04.02.2016 року в судовому засіданні надано відзив на позов. Відповідач вважає позовні вимоги частково не законними та не обґрунтованими, просить застосувати строки позовної давності до вимог позивача щодо стягнення неустойки. Відповідач погоджується з нарахованою позивачем сумою пені, але не погоджується з сумами нарахування 3% річних та інфляційних втрат та надає свій власний розрахунок нарахувань штрафних санкцій.

10.03.2016 року представником позивача у судовому засіданні надано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме: реєстр оплат КП СМР «Словміськводоканал» за період з 01.05.2014р. по 31.10.2015р.; копії банківських виписок, повідомлень, актів заліку.

При дослідженні матеріалів справи, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши відзив на позов, господарський суд вважає достатніми надані документи для вирішення спору по суті.

На підставі вищевикладеного, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом даного позову є стягнення з відповідача пені за порушення термінів виконання грошового зобовязання за послуги з централізованого питного водопостачання, надані позивачем в період з 01.05.2014р. по 31.10.2015р., а також правомірність нарахування 3% річних, інфляційних витрат.

Підставою для надання відповідачу послуг з водопостачання є договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання № 63 від 28.12.2012 року та ст.625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої нараховані річні та інфляційні за прострочення виконання грошового зобовязання.

Господарський суд надає правову оцінку взаємовідносинам між сторонами.

Відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України „Про питну воду та питне водопостачання, „Про житлово-комунальні послуги.

При дослідженні матеріалів справи, господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем підписаний договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання №63 від 28.12.2012 року.

У відповідності з п. 1.1 договору позивач зобовязується надавати відповідачу послуги з централізованого питного водопостачання відповідно узгодженому обєму (додатки №1а, №1б, №1в до договору), в межах технічних можливостей позивача, а відповідач зобовязується своєчасно сплачувати послуги за встановленими тарифами в строки та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до розділу 2 договору, надання послуг водопостачання здійснюється рівномірно протягом всього періоду дії договору в межах узгоджених обємів, вказаних у додатках №1а, №1б, №1в до договору. Змінення обумовленої договором кількості постачаємої води у бік зменшення або збільшення, проводиться на підставі заявки відповідача і оформлюється додатковою угодою до договору, або обміном листами. Узгоджений обєм наданих послуг з централізованого питного водопостачання на 2013 рік зазначається в додатку № 1а до договору, на 2014 рік в додатку № 1б до договору, на 2015 рік в додатку № 1в до договору.

Відповідно до пункту 4.1 договору, відповідач здійснює водоспоживання рівномірно протягом місяця і діб у відповідності узгодженому розрахунковому обєму наданих послуг. Відповідач регулює водоспоживання власними засувками.

Пунктом 5.1 сторони погодили, що відповідач сплачує позивачу послуги водопостачання за тарифами, які встановлені у відповідності з діючим законодавством та не можуть бути узгоджені сторонами.

На момент підписання договору позивачем, тариф на послуги централізованого питного водопостачання становить 1,00 грн. за 1 куб.м (без ПДВ) як для потребами підприємств централізованого питного водопостачання та водовідведення і які мають відповідну ліцензію. На загальну суму нараховується ПДВ. У випадку відсутності (закінчення строку дії) вказаної ліцензії тариф на послуги питного водопостачання становить 5,30 грн. за 1 куб.м (без ПДВ). На загальну суму нараховується ПДВ.(Пункт 5.2 договору).

Відповідно до пункту 5.3 договору з урахуванням додаткових угод до нього, орієнтована сума договору розрахована за тарифом, діючим на дату підписання договору позивачем становить 9150000,00 грн., ПДВ 20% - 1830000,00 грн., всього з ПДВ 10980000,00 грн. Орієнтована сума договору на 2014 рік розрахована за тарифом, діючим на дату підписання додаткової угоди позивачем позивачем становить 9370000,00 грн., ПДВ 17% - 1592900,00 грн., всього з ПДВ 10962900,00 грн. (пункт 5.3а). Орієнтована сума договору на 2015 рік розрахована за тарифом, діючим на дату підписання додаткової угоди позивачем позивачем становить 13773900,00 грн., ПДВ 20% - 2754780,00 грн., всього з ПДВ 16528680,00 грн. (пункт 5.3б).

Пунктом 5.5 сторонами узгоджено, що відповідач (споживач) відповідно узгодженому розрахунковому обєму надання послуг з централізованого питного водопостачання на поточний місяць, самостійно здійснює платежі за діючими тарифами на протязі поточного місяця. Остаточний розрахунок за надані послуги за минулий місяць відповідач здійснює самостійно на підставі підписаного сторонами акту об отриманні води платіжним дорученням, с врахуванням поточних оплат, не пізніше останнього банківського дня місяця.

Відповідно до пункту 7.3 у випадку не своєчасної оплати послуг водопостачання відповідач зобовязаний сплатити позивачу пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 9.1 договору з урахуванням змін до нього додатковими угодами, договір вступає в сили при досягненні сторонами домовленості за усіма істотними умовами, розповсюджує свою дію на відносини, які склались між сторонами з 01.01.2013р. та діє по 31.12.2015р.

Враховуючи вищезазначене, договір, на який посилається позивач, вважається судом укладеним, так як в ньому сторонами передбачені всі істотні умови.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Позивачем надані відповідачу послуги з централізованого питного водопостачання у період з 01.05.2014р. по 31.10.2015р. на загальну суму 19591569,64 грн., що підтверджується актами отриманих відповідачем від позивача обємів води, які підписані та скріплені печаткам підприємства, та виставленими актами-рахунками.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачем частково сплачені надані позивачем послуги в розмірі 5117551,48 грн., про що свідчить сальдо на 01.11.2015 рік у розмірі 14474018,16 грн. в акті-рахунку № 230 від 31.10.2015 року.

Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем за послуги з централізованого питного водопостачання складає 14474018,16 грн., що також підтверджується актом звірки взаємних розрахунків, .

Позивачем доведений факт надання послуг та їх часткової несплати, таким чином господарський суд погоджується з наявністю заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 14474018,16 грн.

Порушення відповідачем строків оплати за отримані від позивача послуги є підставою для застосування пені відповідно до укладеного договору. Позивач нарахував пеню в розмірі 1986329,17 грн за період з 01.01.2015р. по 25.11.2015р. по кожному акту-рахунку окремо відповідно до п. 7.3 договору.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давніть в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(п. 1 ст. 261 ЦК України).

Розглядаючи заяву відповідача про застосування позовної давності в один рік щодо нарахування пені позивачем, господарський суд вважає дотриманою позивачем строку давності, оскільки він звернувся до господарського суду за захистом порушеного права 26.12.2015р., тобто з дотриманням норми чинного законодавства

З огляду на вказані норми господарський суд дійшов висновку про те, що звернення позивача 25.12.2015р. до суду з позовом про стягнення, зокрема, суми пені є законним, оскільки його право на звернення з даною вимогою починається наступного дня з початку прострочення виконання грошових зобовязань відповідачем за договором, тобто в даному випадку з 01.01.2015 року по 01.01.2016 року.

Вирішуючи спір в частині нарахування пені, господарський суд виходить з наступного:

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно главі 49 Цивільного кодексу України пеня являється способом забезпечення виконання зобовязань. Це значить, що зобовязання сплатити пеню, а також її розмір встановлювається виключно договором, укладеним в письмовій формі.

Сторони передбачили пунктом 7.3 у випадку не своєчасної оплати послуг водопостачання відповідач зобовязаний сплатити позивачу пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

За чинним законодавством, пеня стягується за кожний день прострочення боржника за грошовим зобовязанням аж до повного погашення ним боргу (до повного виконання грошового зобовязання). Однак, нарахування пеня обмежується відповідно до ст.3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22 листопада 1996року, яким встановлено, що розмір пені, передбачений статтями 1 та 2 цього закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня не більш як за шість місяців. Пункт 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлює для нарахування штрафних санкцій за прострочку виконання господарського зобовязання строк в шість місяців з дня, якщо зобовязання повинно бути виконано. При цьому таке нарахування проводиться в межах строку позовної давності в один рік, передбачений п.1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України для стягнення неустойки (штрафу, пені). Шестимісячний строк не застосовується, якщо інший строк встановлений в законі відносно конкретного виду зобовязань, або якщо сторони в договорі передбачили інший строк.

Сторонами договором передбачені: а) строк виконання грошового зобовязання ; б) вид відповідальності за прострочення грошового зобовязання; в) розмір пені, а також доведено факт прострочення виконання боржником грошового зобовязання.

Господарський суд частково задовольняє вимоги позивача в частині стягнення пені, нарахованої по кожному окремо періоду прострочення у загальному розмірі 916196,21 грн. відповідно до Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, тобто з урахуванням шестимісячного терміну (з 01.01.2015р. по 01.07.2015р.) та розміру облікової ставки НБУ, так як позивачем нарахована сума пені за термін, перевищуючий шестимісячний строк. В іншій частині нарахованої суми пені відмовляє за недоведеністю підстав.

Позивач просить стягнути нараховані у відповідності зі ст. 625 Цивільного кодексу України суму 3% річних у розмірі 314856,78 грн. нарахованих за період з 01.06.2014р. по 25.11.2015р. по кожному окремо періоду та інфляційні втрати у розмірі 3629809,12 грн. нарахованих за період з червня 2014р. по жовтень 2015р.

Вирішуючи це питання, господарський суд виходить з наступного:

Відповідно до пункту другого статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Господарський суд, перевіривши розрахунки позивача, задовольняє вимоги в цій частині в повному обсязі, оскільки матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем термінів оплати послуг, позивачем надані обґрунтовані розрахунки, які проведені з урахуванням термінів оплати та дотриманням загальної методики нарахування річних та інфляційних витрат у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Приймаючи до уваги, що з вини відповідача виник цей спір, на нього покладається судові витрати пропорційно стягнутій сумі у розмірі 72912,93 грн.

На підставі Законів України „Про питну воду та питне водопостачання, „Про житлово-комунальні послуги, статей 526,530,546,549,610,611,612,625,629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та, керуючись статтями 49, 82, 84, 81-1, 85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» м. Маріуполь Донецької області в особі Словянського регіонального виробничого управління м. Словянськ Донецької області частково.

Стягнути з Комунального підприємства Словянської міської ради «Словміськводоканал», (Донецька область, м. Словянськ 84100, вул. Калініна, 9) на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», (Донецька область, м. Маріуполь 87547, вул. К. Лібкнехта, 177а) в особі Словянського регіонального виробничого управління, (Донецька область. м. Словянськ 84112, вул. Університетська, 13) пеню у розмірі 916196,21 грн., 3% річних у розмірі 314856,78 грн., інфляційні втрати у розмірі 3629809,12 грн., судові витрати у розмірі 72912,93 грн.

В іншому відмовити за недоведеністю підстав.

Суддя С.Ю. Гринько