КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р. Справа№ 910/29473/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Корсакової Г.В.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Вакуленко С.В.,

від відповідача: Боднарюк М.П.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» на рішення Господарського суду м. Києва від 21.01.2016р. у справі № 910/29473/15 (суддя Головатюк Л.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України"

до Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст"

про стягнення 782866,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Відповідача про стягнення безпідставно набутих 782866,81 грн., в результаті завищення цін за договором про надання в користування мережевого (кабельного) каналу №225/136 від 01.03.2009р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.01.2016р. позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 782866,81 грн. необґрунтованої виручки та 11743,00 грн. судового збору.

Рішення обґрунтоване тим, що Позивач є споживачем послуг з надання в користування місця в мережевому каналі штучних споруд, які йому надавалися Відповідачем за договором №225/136, проте Відповідач зловживав своїм монопольним становищем на ринку, встановлюючи необґрунтовані ціни за такі послуги, в той час, як обґрунтованою ціною на такі послуги є ціна на рівні 380,88 грн. на місяць за 7022,3 метри, що за період дії договору Позивач сплатив за ним Відповідачу 808253,35 грн. суд дійшов висновку, що за договором про надання в користування мережевого (кабельного) каналу №225/136 від 01.03.2009р. Відповідач отримав необґрунтовану виручку в розмірі 782866,81 грн., яка підлягає поверненню Позивачу

Не погодившись з прийнятим рішенням, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2016р., прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом під час розгляду справи порушено норми процесуального та матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2016р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 15.03.2016р.

10.03.2016р. через відділ діловодства Київського апеляційного господарського суду Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому Позивач просив рішення місцевого суду залишити без змін та апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

01.03.2009р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір про надання в користування мережевого (кабельного) каналу №225/136, предметом якого є надання Відповідачем в користування Позивача місця в мережевому каналі штучних споруд: Південний міст довжиною 1256,0 м.п., Московський міст через р. Дніпро та р. Десенка довжиною 1594,7 м.п. та міст ім. Є.О. Патона довжиною 1543,2 м.п., загальна довжина 4393,9 метрів погонних.

Відповідно до п.3.1. договору №225/136 плата за користування місцем у мережевому каналі складає 10413,54 грн. з ПДВ в місяць.

18.06.2010р. між Позивачем та Відповідачем була укладена додаткова угода №2, відповідно до умов якої сторони домовились п.1.1. договору викласти в новій редакції: Відповідач надає в користування Позивачеві місця в мережевих каналах штучних споруд для прокладання кабелів загальною довжиною 7022,3 м.п., а саме: міст Метро через р. Дніпро і міст через Русанівську протоку довжиною 1033,7 м.п., Південний міст довжиною 1256,0 м.п., Московський міст через р. Дніпро та р. Десенка довжиною 1594,7 м.п. та міст ім. Є.О. Патона довжиною 1543,2 м.п.

Відповідно до п.2 додаткової угоди №2 збільшено розмір плати за користування місцями у мережевому каналі, яка складає 18731,67 грн. з ПДВ в місяць.

На виконання умов вказаного договору Позивач з 01.03.09р. по 27.04.15р. сплатив Відповідачу 808253,35 грн., що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

20.03.2014р. рішенням адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №4/02-р/к у справі №134-02/09.13, згідно з яким:

- визнано, що Відповідач, у період з 01.01.2009р. по 31.12.2009р. займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання в користування місця в мережевому каналі штучних споруд, а саме: на Південному мосту, на мосту ім. Є.О. Патона, на мосту Метро та на Московському мосту через р. Дніпро та р. Десенка, які належать Відповідачу на праві повного господарського відання, з часткою 100 відсотків, оскільки не мало жодного конкурента;

- визнано дії Відповідача, що полягають у встановленні економічно необґрунтованої вартості утримання 1 п.м споруди, де розташовані канали для комунікаційних мереж, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п.2 ст.50 та п.1 ч.2 ст.13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку з надання в користування місця в мережевому каналі штучних споруд, а саме: на Південному мосту, на мосту ім. Є.О. Патона, на мосту Метро та на Московському мосту через р. Дніпро та р. Десенка, які належать Відповідачу на праві повного господарського відання, шляхом встановлення таких цін, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку;

- зобов'язано Відповідача припинити порушення, викладене в п.2 резолютивної частини цього рішення, шляхом приведення вартості утримання 1 п.м. споруди, де розташовані канали для комунікаційних мереж, до економічно обґрунтованого рівня у двомісячний строк з дня отримання рішення;

- за порушення, зазначене в п.2 резолютивної частини Рішення, відповідно до ч.2 ст.:52 Закону України "Про захист економічної конкуренції ", накладено на Відповідача штраф у розмірі 34000,00 гривень.

Згідно висновку Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська незалежна судово - експертна установа №0930, складеного 22.08.2014р. на виконання ухвали Постійно діючого незалежного третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Ліга юридичного захисту інтересів споживачів" від 07.07.2014р. обґрунтований платіж за надане в користування місце в мереженому каналі по договору №225/136 від 01.03.2009р., при умові врахування рішення Київського міського територіального відділення антимонопольного комітету України №4/0-р/к від 20.03.2014р. та "Граничних тарифів на надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку операторів телекомунікацій" (затверджених рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації №861 від 30.12.2013р., враховуючи довжину кабелю 7022,3 метри складає 380,88 грн. на місяць (в т.ч. ПДВ 63,48 грн.).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2014р. у справі №910/9954/14 у первісному позові Відповідача до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України №4/02-р/к у справі №134-02/09.13 було відмовлено; зустрічний позов Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України до Відповідача про стягнення штрафу у розмірі 34000,00 грн. та зобов'язання виконати рішення було задоволено. Стягнуто з Відповідача в доход державного бюджету України 34000,00 грн. штрафу; зобов'язано Відповідача виконати оспорюване рішення, а саме припинити порушення шляхом приведення вартості утримання 1 п.м споруди, де розташовані канали для комунікаційних мереж до економічно обґрунтованого рівня; з Відповідача стягнуто в доход державного бюджету України 3045,00 грн. судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.06.2015р. рішення господарського суду міста Києва залишено в силі.

14.08.2015р. рішенням Постійно діючого незалежного третейського суду При Всеукраїнській громадській організації "Ліга юридичного захисту інтересів споживачів" у справі №32/15 вимоги Позивача до Відповідача задоволені частково, визнано недійсним договір про надання в користування мережевого (кабельного) каналу №225/136 від 01.03.2009, в частині позовних вимог щодо застосування наслідків недійсності правочину та стягнення 782866,81 грн. відмовлено. Крім того, зазначеним рішенням третейського суду задоволено зустрічний позов Відповідача до Позивача про стягнення 595887,31 грн. заборгованості за договором про надання в користування мережевого (кабельного) каналу №225/136 від 01.03.2009р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2015р. у справі №910/29266/15 задоволено заяву Відповідача про видачу судового наказу на виконання рішення Постійно діючого Незалежного Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Ліга юридичного захисту інтересів споживачів" від 14.08.2015р. по справі №32/15 та видано відповідний наказ.

20.10.2015р. Позивач звертався до Відповідача із листом вих. №215, яким пропонував встановити плату за користування місцями в мережевому каналі в розмірі 380,88 грн. на місяць в т. ч. ПДВ 63,48 грн.

У відповідь на лист позивача вих. №125 Відповідач надав лист вих. №38/01-13/1906 від 25.11.2015р., яким Повідомив позивача, що не погоджується з пропозицією встановити плату за користування місцями в мережевому каналі в розмірі 380,88 грн. на місяць в т. ч. ПДВ 63,48 грн..

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абз.6 п.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011р. №7 не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Відповідно до ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ст.255 Господарського кодексу України збитки, заподіяні зловживанням монопольним становищем, антиконкурентними узгодженими діями, дискримінацією суб'єктів господарювання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, а також збитки, заподіяні внаслідок вчинення дій, визначених цим Кодексом як недобросовісна конкуренція, підлягають відшкодуванню за позовами заінтересованих осіб у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З встановлених судом обставин вбачається, що у 2009р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір про надання Відповідачем у користування Позивачу мережевого каналу, при цьому зловживаючи монопольним становищем Відповідач встановив необґрунтовано завищену вартість користування, що було встановлено рішенням Антимонопольного комітету України.

Внаслідок цього за час дії договору Відповідач в порушення антимонопольного законодавства України отримав від Позивача 782866,81 грн. (808253,35 - 3295,5 - 22091,04 (380,88х58), що є збитками Позивача, спричиненими йому Відповідачем в результаті зловживання монопольним становищем.

Апеляційний суд не погоджується з застосуванням місцевим судом ст.20 Закону України «Про ціни та ціноутворення», оскільки у спірних відносинах Позивач не є споживачем житлово-комунальних послуг, тому дана норма до спірних відносин Сторін застосуванню не підлягає.

Апеляційним судом не приймаються до уваги доводи Відповідача, що позовні вимоги Позивача не підлягають задоволенню на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України, оскільки були сплачені останнім на підставі договору.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно з ст.255 Господарського кодексу України збитки, заподіяні зловживанням монопольним становищем підлягають відшкодуванню за позовами заінтересованих осіб у порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи Відповідач, зловживаючи монопольним становищем, уклав з Позивачем договір користування мережевим каналом, в якому встановив безпідставно завищену вартість користування, внаслідок чого з порушенням антимонопольного законодавства отримав від Позивача кошти в сумі 782866,81 грн., які є збитками Позивача згідно з ст.255 Господарського кодексу України.

Оскільки дані кошти Відповідач отримав не внаслідок порушення умов договору, а через порушення антимонопольного законодавства, то за свою правовою природою дані збитки є шкодою, яка підлягає відшкодуванню Відповідачем в тому числі за ст.1212 Цивільного кодексу України.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» на рішення Господарського суду м. Києва від 21.01.2016р. у справі №910/29473/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 21.01.2016р. у справі №910/29473/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 25.03.2016р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді Г.В. Корсакова

С.Р. Станік