ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"18" березня 2016 р. Справа № 7/15-187
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С., розглянув скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" №31/13-167 від 19.01.2016р. на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції у справі 7/15-187:

за позовом: Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", вул. Шолуденка, 1, м. Київ 35, 03035

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", вул. Чернівецька, 54а, м. Тернопіль, 46000

про звернення стягнення на предмет іпотеки.

За участю представників:

скаржника: ОСОБА_1, довіреність №81/16 від 11.08.2015р.,

боржника: ОСОБА_2, довіреність № 5 від 20.01.2016р.,

Суть справи:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 26.03.2010р. у справі 7/15-187 стягнено з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз"(вул. Чернівецька, 54,а, м. Тернопіль) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 35): 257018,69 грн. основної заборгованості; 58404.77 грн. інфляційних нарахувань; 10621.18 грн. 3% річних; 3261,00 грн. державного мита; 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання рішення господарського суду 07.04.2010р. видано наказ.

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 18.02.2016р. звернулась до господарського суду із скаргою №31/13-582 від 15.02.2016р. на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, в якій просить:

- визнати причини пропуску строку на оскарження поважними та відновити пропущений процесуальний строк для подачі скарги на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції;

- прийняти скаргу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" до розгляду;

- витребувати у Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції матеріали виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Тернопільської області від 07.04.2010р. №7/15-187;

- визнати неправомірними дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, які полягають у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2011р. №19090699 при виконані наказу господарського суду Тернопільської області від 07.04.2010р. №7/15-187;

- визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2011р. №19090699, винесену державним виконавцем при виконанні наказу господарського суду Тернопільської області від 07.04.2010р. №7/15-187;

- зобов'язати державного виконавця відновити ВП №19090699 та вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 23.02.2016р., розгляд клопотання про відновлення пропущеного строку для подачі скарги на дії ДВС, призначено у судовому засіданні на 18.03.2016р.

У судовому засіданні 18.03.2016р. представник стягувача на підтвердження поважності причин пропуску строку для подачі скарги на дії ДВС підтримав доводи, викладені у клопотанні та додатково пояснив, що вперше звернувся до Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції щодо отримання інформації про хід виконавчого провадження лише 23.07.2015р. оскільки вважав, що виконавче провадження є зупиненим на підставі Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію". Про винесення оскаржуваної постанови він довідався 25.11.2015р. із телефонної розмови з державним виконавцем, а сама постанова про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2011р. ним отримана наручно в органі ДВС 10.02.2016р. У звязку з наведеним, НАК "Нафтогаз України" звернувся до начальника Першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ зі скаргою, в порядку статті 82 Закону України "Про виконавче провадження", на яку отримав відповідь про те, що перевірку виконавчого провадження провести неможливо, оскільки виконавчі провадження закінченні, а їх матеріали знищені. На підтвердження неодержання постанов щодо виконавчого провадження за період з квітня 2010р. по лютий 2012р. надав диск з інформацією електронного документообігу DOC++, при цьому ,представник пояснив,що іншого доказу надати не має можливості.

Боржник надав суду заперечення на скаргу та на клопотання про відновлення пропущеного строку для подачі скарги на дії ДВС. Представник боржника вважає наведені скаржником причини пропуску процесуального строку неповажними, необґрунтованими, а тому просить в клопотанні про поновлення встановленого у ст.1212 ГПК України строку відмовити. Додатково звернув увагу суду на те, що стягувачу, враховуючи зміст скарги та пояснень, стало відомо про закінчення виконавчого провадження 25.11.2015р., а як свідчать матеріали справи, ним скарга подана поза межами десятиденного строку, оскільки саме від цієї дати починається відлік даного строку, а причин поважності його пропуску скаржником не наведено. На спростування доводів скаржника, просить врахувати, що виконавче провадження дійсно зупинялось, однак, в силу вимог Закону України "Про деякі питання заборгованості за природний газ та електричну енергію" від 12.05.2011р., було закінчено на підставі ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", у звязку із списанням присудженої до стягнення суми боргу, у відповідності до "Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію", затвердженого постановою КМУ №894 від 08.08.2011р.

Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції витребуваних судом матеріалів не надав, жодних клопотань не заявив, хоча про час, дату та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення ухвали суду.

Розглянувши клопотання про відновлення строку на подання скарги на дії органу ДВС, оцінивши докази, надані на її обґрунтування, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд прийшов до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення. При цьому суд виходив із наступного:

- відповідно до ч.1 ст.1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена;

- встановлений у частині першій статті 1212 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним, і відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску, наявність якої обґрунтовується заявником;

- при застосуванні ч. 1 ст. 53 ГПК України у кожному випадку, з урахуванням конкретних обставин пропуску процесуального строку оцінюються доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, при цьому ГПК не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Тобто, клопотання про відновлення строку має бути підтверджене належними доказами у справі відповідно до вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України та оцінюватись відповідно до норм ст. 43 цього ж кодексу (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.09.2008 N 6/253).

У вирішенні питання про відновлення пропущеного строку подання скарги на бездіяльність органу Державної виконавчої служби у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення, поданої більш як через десять днів після закінчення визначеного законом строку здійснення виконавчого провадження, господарський суд має, як правило, виходити з неможливості такого відновлення. Наведене ґрунтується на тому, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження (правова позиція викладена Вищим господарським судом України у п. 9.7. постанови Пленуму "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012р.).

Так, згідно ч.2 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Такий порядок встановлений ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження", згідно частини першої якої, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Тобто, учасник виконавчого провадження,зокрема стягувач, може захистити своє право на оскарження дій та рішень органів Державної виконавчої служби як шляхом звернення до виконавчої служби, так і до суду.

Матеріалами справи підтверджено:

- Стягувач звернувся із заявою №31/10-3704 від 23.04.2010р. про відкриття виконавчого провадження згідно наказу господарського суду від 07.04.2010р. у справі № 7/15-187, яка отримана Першим відділом ДВС Тернопільського МУЮ 06.05.2010р., про що свідчить копія рекомендованого повідомлення поштового відправлення;

- Стягувач, у період з травня 2010р. до 23.07.2015р., не звертався до органу ДВС у порядку передбаченому ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої мав право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом;

- направлена Стягувачем до Першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ заява від 23.07.2015р. №31/13-2798 про надання інформації по виконанню рішення суду у справі №7/15-187, а саме її зміст, свідчить про надання інформації щодо уже здійснених заходів у процесі виконання наказу суду, тобто, Стягувач був обізнаний про відкриття виконавчого провадження, що спростовує його доводи про неодержання такої постанови;

- про обізнаність Стягувача про існування винесеної спірної постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №19090699 від 30.12.2011р. свідчить зміст скарги поданої начальнику Першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ № 31/13-4408 від 25.11.2015р., в якій відсутні посилання на підстави звернення із скаргою поза межами десятиденного терміну з моменту її винесення, що спростовує доводи представника Скаржника про те, що про існування такої постанови дізнався 25.11.2015р. із телефонної розмови з державним виконавцем;

- отримавши відповідь на скаргу від начальника Першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ № 53180 06-34/17 від 03.12.2015р., одержана Стягувачем 15.01.2016р. за № вхідної кореспонденції 159/1, останній подав 15.02.2016р. скаргу до суду (повторно), в якій звернувся із заявою про поновлення пропущеного строку стверджуючи, що йому стало відомо про існування спірної постанови тільки 25.11.2015р.

Відповідно до ст.ст. 33,34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,при цьому обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (ст.32 ГПК України).

Одним із належних доказів для підтвердження доводів Скаржника щодо неодержання від органу ДВС жодної постанови по виконавчому провадженню ВП №19090699 є дані вхідної кореспонденції протягом періоду травень 2010року (період подачі заяви про відкриття виконавчого провадження) лютий 2012року (можливий період одержання спірної постанови від 30.12.2011р.), які Скаржник не надав, тим самим не підтвердив свої доводи щодо моменту обізнаності про прийняття спірної постанови (25.11.2015р.) та не довів поважність причин неможливості своєчасного звернення за захистом свого порушеного права.

Наданий Скаржником диск, за його поясненням, з інформацією щодо вхідної кореспонденції, не приймається судом до уваги, оскільки не є належним доказом у розумінні ст.36 ГПК України, згідно якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

При таких обставинах, суд відмовляє Стягувачу у відновлені пропущеного процесуального строку на оскарження дій державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції.

Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду про що виноситься ухвала згідно ст. 53 ГПК України (п. 9.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 р.).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 53, 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про відновлення строку на оскарження дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції відмовити.

2. Скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" №31/13-167 від 19.01.2016р. на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, залишити без розгляду.

Копії ухвали надіслати сторонам та Першому відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції (46002, м. Тернопіль, вул. Лисенка, 1).

Суддя М.С. Стадник