ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" березня 2016 р.Справа № 924/86/16
Господарський суд Хмельницької області у складі: судді Радченя Д.І., розглянувши матеріали справи

за позовом міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго", м. Хмельницький

до приватної виробничо-комерційної фірми "Родос", м. Хмельницький

про стягнення 6170,36 грн.,

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю № 1/02 від 04.01.2016 р.

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні 22.03.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Позивач - міське комунальне підприємство "Хмельницьктеплокомуненерго", м.Хмельницький звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача - приватної виробничо-комерційної фірми "Родос", м. Хмельницький 6170,36 грн., з яких: 4600,07 грн. - заборгованість за послуги теплопостачання згідно договору про надання послуг з теплопостачання від 04.04.07р. №1444/403, за період з 01.07.14 р. по 01.12.15 р., 1128, 99 грн. - індекс інфляції, 100,94 грн. - 3%річних, 340,36 грн. пеня за прострочку виконання грошових зобовязань.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 04.02.2016 року порушено провадження у справі №924/86/16.

Про дату розгляду справи в судовому засіданні сторони повідомлені належним чином. Ухвала про порушення провадження у справі, яка направлялася на адресу відповідача (29000, Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Зарічанська, буд.24/2.) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, повернулася на адресу суду з відміткою відділення зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Ухвалою суду від 18.02.2016р. розгляд справи відкладався на 10.03.2016р. через неявку представника відповідача та неподання витребуваних судом документів.

Ухвали суду про відкладення розгляду справи від 18.02.16. та від 10.03.2016р., які направлялися на адресу відповідача (29000, Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Зарічанська, буд.24/2.) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, повернулася на адресу суду з відміткою відділення зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

В судовому засіданні 22.03.2016р. повноважним представником позивача в порядку ст.22 ГПК України подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача - приватної виробничо-комерційної фірми "Родос", м. Хмельницький 5786,65грн., з яких: 4363,38 грн. - заборгованість за послуги теплопостачання згідно договору про надання послуг з теплопостачання від 04.04.07р. №1444/403, за період з 01.08.14 р. по 01.12.15 р., 1015,37грн. - індекс інфляції, 91,66 грн. - 3%річних, 316,24 грн. пеня за прострочку виконання грошових зобовязань.

Дане уточнення судом розглянуте та приймається, отже надалі предметом спору по справі є вимога стягнення 5786 грн.65 коп.

Відповідач в судове засідання за викликом не зявився, витребуваних судом документів не подав.

Пунктом 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 передбачено, що місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців).

Підпунктом 3.9.1 Постанови передбачено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу можу бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

04 квітня 2007р. між міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго (виконавець) та приватною виробничо-комерційною фірмою "Родос", м. Хмельницький (споживач) укладено договір про надання послуг з теплопостачання №1444/403.

Пунктом 1.1 передбачено, що енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачання споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами цінами в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п.2.1, кількість та обсяги теплової енергії визначаються в додатку №1 до договору, який є невід`ємною частиною договору і поновлюється в залежності від зміни характеристики тепловикористовуючого обєкта, виробничої діяльності Споживача тощо.

Додатком № 1 до договору від 04 квітня 2007 року визначений тариф в розмірі 4,43 грн. за 18,4 м.кв.

Споживач теплової енергії зобов'язується: виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором (п. 3.2.2. договору).

Енергопостачальна організація зобов'язується забезпечувати постачання теплової енергії Споживачу в обсягах згідно з договором. Повідомляти Споживача письмово або в засобах масової інформації про зміну тарифів (п. 4.2.1., п. 4.2.2 договору).

Пунктом 6.1 договору визначено , що розрахунок за теплову енергію, що споживається , проводиться в грошові формі до встановлених тарифів.

Відповідно до п.6.2 та 6.3 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, оплата використаної теплової енергії здійснюється, споживачем наступним чином: - попередня оплата в розмірі 50% розрахункової місячної норми теплової енергії до 15 числа поточного (розрахункового) місяця; - остаточні розрахунки проводяться до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Договір набуває чинності з 04.04.2007р. та діє до 04.04.08р. договір припиняє свою дію у випадку закінчення строку, на який він був укладений договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (розділ 10 договору). Договір підписано представниками та скріплено печатками сторін.

Будь-яких заяв від сторін щодо розірвання або необхідності перегляду його умов від сторін не надходило.

З 01.01.2014р., відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг України №477 від 31.12.2013р. "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ та інших споживачів (крім населення)", рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №29 від 23.01.2014р. "Про встановлення тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, централізоване опалення та підігрів води для бюджетних установ та інших споживачів (крім населення) міському комунальному підприємству "Хмельницьктеплокомуненерго", вартість 1 кв. м. загальної площі в місяць протягом року при річній нормі 0,189 Гкал. становить 12,59 грн.

З 01.06.2014р. відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг України №532 від 16.05.2014р. "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ та інших споживачів (крім населення)", міському комунальному підприємству "Хмельницьктеплокомуненерго" вартість 1 Гкал. для потреб інших споживачів (крім населення) визначено в сумі 934,44 грн. (без ПДВ) та 1121,33грн. (з ПДВ).

З 01.12.2014р. відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг України №619 від 28.11.2014р. "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення)", МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" вартість 1 Гкал. для другої групи споживачів (для інших споживачів) визначено в сумі 1122,72 грн. (без ПДВ) та 1347,26грн. (з ПДВ).

Відповідно до постанови Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України від 27.02.2015р. № 272 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" з 01.03.2015р. встановлено тариф на постачання теплової енергії для потреб інших споживачів (крім населення) вартість -1605,28 грн/Гкал (без ПДВ) та 1926,34 грн/Гкал з ПДВ.

З 01.04.2015р.згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №1155 від 31.03.2015р. «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» установлено вартість 1 Гкал. для другої групи споживачів (для «інших споживачів») в сумі 1380,73 грн/Гкал (без ПДВ) та 1656,88 грн/Гкал з ПДВ.

З 01.05.2015р. згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 1393 від 30.04.2015р. «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення)МКП «Хмельницьктеплокомун-енерго» установлено вартість 1 Гкал. для другої групи споживачів (для «інших споживачів») в сумі 1318,89 грн/Гкал (без ПДВ) та 1582,67 грн/Гкал з ПДВ.

На виконання умов договору, позивачем щомісячно Відповідачу виставлялись до оплати рахунки за спожиту теплову енергію згідно затверджених тарифів.

Однак оплату за спожиту теплову енергію Відповідач не здійснив і станом на 01.12.2015 року за ним рахувалася заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.08.2014 р. по 01.12.2015 р. в сумі 4363,38 грн.

У відповідності до п. 7.2.3 договору, за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію із споживача стягується пеня в розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення.

На підставі цього та у відповідності до ст.ст.231, 232 ГК України, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 316,24грн.

Окрім цього, відповідно до ст.625 ЦК України, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат в сумі 1015,37грн. та 3% річних в сумі 91,66 грн.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги таке:

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї доказів вбачається, що підставою для стягнення заборгованості позивач зазначає неналежне виконання відповідачем обов'язку щодо сплати боргу за спожиту теплову енергію згідно договору від 04.04.2007 р. №1444/403 в період з 01.08.2014р. по 01.12.2015р.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке ж положення містить і ст. 173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі, боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінського господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі, кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як передбачено приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Судом враховується, що згідно з п. п. 1, 2 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

У разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом (ч.6 ст. 26 даного Закону).

Згідно з п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Договір поставки може бути укладений на один рік, на строк більше одного року (довгостроковий договір) або на інший строк, визначений угодою сторін (ч.1 ст. 267 ГК України).

Проаналізувавши наданий в матеріали справи договір про надання послуг з теплопостачання від 04.04.2007р., суд приходить до висновку, що він має ознаки договору постачання енергетичними ресурсами.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем доказів погашення заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.08.14р. по 01.12.15року. в сумі 4363,38 грн. не надано.

Як вбачається з матеріалів справи у відповідача станом на час вирішення справи існує заборгованість в сумі 4363,38 грн. Отже, позовні вимоги в цій частині відповідають нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи, підтверджені належними і допустимими доказами та підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивачем заявлено до стягнення з відповідача три проценти річних 1015,37 грн. - індекс інфляції, 91,66 грн. - 3%річних, 316,24 грн. пеня за прострочку виконання грошових зобовязань.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що зобов'язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції є втратами, пов'язаними з інфляційними процесами в державі за час прострочення виконання зобов'язання боржником, а три процента річних є за своєю правовою природою платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

Судом приймається до уваги наданий в матеріали справи розрахунок заборгованості 3% річних, що відповідає чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Враховуючи вимоги до ст. 625 ЦК України та зважаючи на наявність суми основного боргу, позивач правомірно нарахував відповідачу 3% річних в сумі 91,66 грн. за несвоєчасне виконання зобовязання, які підлягають стягненню з відповідача у повному об'ємі.

Відповідно статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Заявлена до стягнення позивачем сума інфляційних нарахувань за період є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 316,24 грн., розраховану за період з 10.09.14р. до 01.07.15 р. по кожному рахунку окремо.

Згідно зі ст. 230 ГК України передбачено обовязок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобовязання.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст.3 зазначеного Закону розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Обрахунок пені позивачем проведено вірно.

Таким чином, у відповідача станом на час вирішення справи існує заборгованість в сумі стягнення 5786,65 грн., з яких: 4363,38 грн. - заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.08.14 р. по 01.12.15 р., 1015,37 грн. - індекс інфляції, 91,66 грн. - 3%річних та 316,24 грн. пеня за прострочку виконання грошових зобовязань, яка відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи, підтверджена належними доказами та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, у зв'язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позов міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго", м. Хмельницький до Приватної виробничо-комерційної фірми "Родос", м. Хмельницький про стягнення 5786,65 грн., з яких: 4363,38 грн. - заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.08.14 р. по 01.12.15 р., 1015,37 грн. - індекс інфляції, 91,66 грн. - 3%річних та 316,24 грн. пеня задоволити.

Стягнути з приватної виробничо-комерційної фірми "Родос", м. Хмельницький, вул. Зарічанська, буд.24/2 (код 30318651) на користь міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" (м.Хмельницький, вул.Пересипкіна, буд. 5, ідентифікаційний код 03356571) - 4363,38 грн. (чотири тисячі триста шістдесят три грн. 38коп.) - заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.08.14 р. по 01.12.15 р., 1015,37 грн. (одна тисяча п'ятнадцять грн. 37коп.) - індекс інфляції, 91,66 грн. (дев'яносто одна грн. 66коп.) - 3%річних та 316,24 грн. (триста шістнадцять грн. 24коп.) пеня та 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень, 00 копійок ) судового збору.

Видати наказ

Повне рішення складено та підписано 24.03.2016р.

Суддя Д.І. Радченя

Віддрук. 2 прим. :

1 - до справи,

2 відповідачу - 29000, м.Хмельницький, вул.Зарічанська, буд.24/2.