РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2016Справа №910/32661/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажспецбуд»

до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком»

про стягнення 22698,73 грн.

Суддя Селівон А.М.

Представники сторін:

від позивача: Ковпатюк Л.О. - представник, довіреність без номеру від 08.02.2016;

від відповідача: Колеснікова І.В. - представник, довіреність №2021 від 28.12.2015;

В судовому засіданні на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Монтажспецбуд» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про стягнення 22 698,73 грн. основного боргу за договором №915-03 від 26.07.2012 на проведення демонтажних робіт, а також витрат зі сплати судового збору в розмірі 1 378,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 915-03 від 26.07.2012 на проведення демонтажних робіт в частині сплати коштів за виконані демонтажні роботи, в результаті чого у останнього утворилась прострочена заборгованість, що стало підставою звернення позивача до суду за захистом своїх майнових прав.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.12.2015 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажспецбуд» прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №910/32661/15 та призначено справу до розгляду на 28.01.2016.

В судових засіданнях 28.01.2016 та 16.02.2016 було оголошено перерву в розгляді справи до 16.02.2016 та 01.03.2016 відповідно.

У судові засідання 28.01.2016, 16.02.2016 та 01.03.2016 з'явились уповноважені представники позивача та відповідача.

Судом повідомлено, що до початку судового засідання 28.01.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання №01-25/16 від 25.01.2016, в якому останній просив суд долучити до матеріалів справи документи згідно переліку. Клопотання судом задоволено, документи долучено до матеріалів справи.

До початку судового засідання 28.01.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив №14.10/62 від 25.01.2016 на позов, в якому останній заперечував проти позову та просив суд відмовити позивачу у задоволені позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що позивач не в повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання по демонтажу кабелю №755 та №671, а саме позивач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за договором в частині складання актів та наданні їх на підписання та оплати замовнику, у зв'язку з чим унеможливив застосування в своїх інтересах механізму оплати згідно пункту 2.6. Договору, що робить позовні вимоги безпідставними. Відзив разом з доданими до нього документами судом долучено до матеріалів справи.

Крім того, до початку судового засідання 28.01.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання №14-10/66 від 25.01.2016, в якому просив суд долучити до матеріалів справи витребувані судом документи згідно переліку. Клопотання судом задоволено, документи долучено до матеріалів справи.

Також, в судовому засіданні 28.01.2016 представником відповідача подано суду клопотання №14-0/81 від 27.01.2016, в якому просив суд долучити до матеріалів справи додаткові документи згідно переліку. Клопотання судом задоволено, документи долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 01.03.2016 представником позивача подано клопотання без номеру від 01.03.2016, в якому останній просив суд долучити до матеріалів справи документи згідно переліку. Клопотання судом задоволено, документи долучено до матеріалів справи.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, окрім наявних в матеріалах справи, позивачем та відповідачем на час проведення судових засідань не надано.

Відповідно до п. 2.3 Постанови №18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Судом прийнято до уваги, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Враховуючи відсутність на час проведення судових засідань клопотань щодо здійснення фіксації судового засідання по розгляду даної справи технічними засобами, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судовий процес відображено у протоколах судових засідань.

Перед початком розгляду справи представників позивача та відповідача було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст. ст. 20, 22, 60, 74 та ч. 5 ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Представники позивача та відповідача в судових засіданнях повідомили суд, що права та обов'язки сторонам зрозумілі.

Відводу судді представниками позивача та відповідача не заявлено.

Представник позивача в судових засіданнях 28.01.16 р., 16.02.16 р. та 01.03.16 р. підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивача в судових засіданнях 28.01.16 р., 16.02.16 р. та 01.03.16 р. проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволені позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши надані позивачем докази та оглянувши їх оригінали, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до частини 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом за матеріалами справи встановлено, що 26 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» (відповідач у справі, замовник за Договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Монтажспецбуд» (позивач у справі, підрядник за Договором) було укладено договір №915-03 на проведення демонтажних робіт (далі - Договір), за умовами якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов'язання щодо виконання демонтажних робіт (далі - роботи) по об'єкту «Демонтаж кабелів ТПП №671 300х4х0,5. Демонтаж кабелів №755 ТПП 300х2х0,5. Демонтаж кабелів №728 МКСГ 7х4х1,2. Демонтаж кабелів №708 МКСГ 7х4х1,2» у місті Києві відповідно до проектно-кошторисної документації (арх. №17247/11) та в терміни, що обумовлені цим Договором.

Місце виконання демонтажних робіт: АТС-280 - т.к. №123 по набережному шосе, ЦТ - т.к. №218 Набережне шосе, АТС-234/235 - т.к. №218 по Набережному шосе.

Розділами 2 - 6 Договору сторони узгодили вартість робіт, порядок розрахунків, терміни виконання робіт, права, обов'язки та відповідальність сторін тощо.

Даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до тих пір, поки сторони за Договором не виконають свої договірні зобов'язання, але не пізніше 31 грудня 2012 року. (п. 10.1 Договору).

Згідно редакції п. 10.1 Договору, викладеної в Додатковій угоді № 1 від 21.12.12 р., даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до тих пір, поки сторони не виконають свої договірні зобов'язання, але не пізніше 30 червня 2013 р..

За редакцією вказаного пункту Договору, прийнятою додатковою угодою № 2 від 26.06.13 р., даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до тих пір, поки сторони не виконають свої договірні зобов'язання, але не пізніше 31 грудня 2013 р..

Вказаний Договір та додаткові угоди №№ 1, 2 підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками обох підприємств.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм §1 глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У відповідності до ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Термін виконання робіт: 01.07.2012 (початок виконання робіт) - 31.12.2012 (закінчення робіт).

Окрім того, додатковою угодою № 1 від 21.12.12 р. сторони продовжили строк закінчення робіт до 30.06.13 р., додатковою угодою № 2 від 26.06.13 р. встановлено строк закінчення робіт - грудень 2013 р..

Початок та закінчення етапів робіт визначається графіком демонтажу з'єднувального кабелю, який підписаний сторонами. Зокрема, кінцевим терміном демонтажу кабелю № 671 є 22.11.13 р., кабелю № 755- 18.10.13 р. тощо.

За приписами частин 1, 3 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до пункту 2.1. Договору вартість робіт за Договором (Додаток №1) визначається сумою в розмірі - 175 319,25 грн.. Податок на додану вартість (20%) становить 35 063,85 грн.. Вартість робіт за Договором з ПДВ становить 210 383,31 грн..

Договірна ціна є динамічною і може бути змінена за погодженням сторін у відповідності із змінами в діючому законодавстві на момент підписання акту приймання виконання робіт, при виникненні додаткових робіт та зміни вартості матеріалів, згідно з пунктом 3.3.3.3. Правил визначення вартості будівництва (ДБН Д.1.-1-2000), затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 27.08.2000 №174 (пункт 2.2. Договору).

Згідно частини 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

В силу ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником та прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

В силу частини 2 ст. ст. 853 Цивільного кодексу України замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

До 25 числа звітного місяця підрядник надає замовнику акти приймання виконаних робіт по формі №КБ-2в, довідку про вартість виконаних робіт та витрат №КБ-3, податкову накладну, бухгалтерський рахунок для проведення розрахунків за виконані роботи, підтвердження вартості матеріалів, які використовувались при будівництві об'єкту. У разі відсутності одного із перелічених документів, оплата за виконані роботи не буде проведена. Протягом 3-х днів відповідальні особи від замовника перевіряють акти приймання виконаних робіт відповідно до кошторисної документації в частині фактичного виконання об'ємів та правильності визначення вартості робіт. Після перевірки замовник підписує акти виконаних робіт або повертає підряднику для доопрацювання. Відкориговані акти приймання виконаних робіт з урахуванням усіх зауважень. Підрядник надає повторно, але не пізніше 1-го числа місяця наступного за звітним (пункт 2.6. Договору).

Як встановлено судом за матеріалами справи та сторонами не заперечувалось, на виконання умов Договору позивачем виконані, а відповідачем прийняті по обсягу та якості роботи на суму 97 385,10 грн., що підтверджується підписаними повноважними представниками сторін та скріпленими печатками обох підприємств актами приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в, а саме №1-06 за червень 2013 р. «демонтаж кабелів № 728 МКСГ 7*4*1,2» від 27.06.13 р., № 2-06 за червень 2013 р. «демонтаж кабелів № 708 МКСГ 7*4*1,2» від 27.06.13 р. та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми №КБ-3 за червень 2013 р. від 27.06.13 р., копії яких наявні в матеріалах справи.

Як вбачається із наданих позивачем актів приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в за червень 2013 р. та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми №КБ-3 за червень 2013 року та підтверджено представниками позивача та відповідача в судовому засіданні, будь-які заперечення щодо повного та належного виконання робіт в обсязі та переліку за вказаними актами відсутні.

Також в матеріалах справи містяться копії актів від 10.06.13 р. про прийняття робіт за Договором № 915-03 від 26.07.12 р., складених комісією у складі представників позивача та відповідача та які є складовою частиною загального порядку здавання - приймання замовником виконаних робіт, про прийняття робіт, проведених з демонтажу кабелю № 728 МКСГ 7*4*1,2 та № 708 МКСГ 7*4*1,2.

Доказів пред'явлення відповідачем претензій щодо виявлення відхилень при виконанні робіт належної якості, обсягів та ціни робіт, а також термінів виконання робіт, як і приписів про їх усунення до суду не надходило, будь-які докази відступів від умов Договору та відмови від приймання виконаних та підписання актів приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в за червень 2013 року, а також заперечення щодо повного та належного виконання позивачем умов Договору з боку відповідача відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем виконано прийняті на себе зобов'язання по виконанню демонтажних робіт, обумовлених Договором, та в обсягах, зазначених в актах приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в за червень 2013 року з демонтажу кабелю № 728 МКСГ 7*4*1,2 та № 708 МКСГ 7*4*1,2, а відповідачем, у свою чергу, прийнято виконання цих робіт у вказаних обсягах без будь - яких зауважень.

Згідно частини 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до умов Договору замовник сплачує підряднику фактичну вартість будівельних матеріалів та конструкцій для виконання робіт за Договором, які підрядник придбав за власні кошти. Вартість цих будівельних матеріалів, виробів та конструкцій визначається на підставі кошторисних норм та поточних цін на момент взаєморозрахунків і повинна підтверджуватись первинними документами підрядника. Перелік матеріалів при складанні договірної ціни повинен уточнюватися (виключаються матеріали, які не застосовуються при будівництві об'єкта). Ціни на матеріали та обладнання підрядник повинен погоджувати із замовником до їх придбання. При відсутності такого погодження акти виконаних робіт замовником не підписуються і повертаються підряднику (пункт 2.4. Договору).

Замовник на підставі переліку обсягів виконаних робіт (форма №КБ-2в та форма №КБ-3) і своєчасно виставленого підрядником рахунку на оплату, проводить розрахунок з підрядником (пункт 2.7. Договору).

Розрахунок за виконані роботи проводиться замовником протягом 30-ти днів після підписання сторонами актів за формою №КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт (пункт 2.8. Договору).

Отже, відповідно до вимог законодавства та умов Договору, позивач зобов'язаний виконати належним чином обумовлені Договором роботи та здати їх відповідачу, після чого він отримує право вимоги від останнього оплати виконаних робіт в строки та в розмірі, встановленому Договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно визначень частин 1, 2 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач перерахував платіжним дорученням №7628 від 24.07.2013 на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти в розмірі 97 385,10 грн., що підтверджується копією відповідної банківської виписки, наявної в матеріалах справи.

Разом з тим, за твердженнями позивача 10.11.2015 та 27.11.2015 останнім направлено відповідачу вимоги №10-15/11 від 10.11.2015 та №27-11/15 від 27.11.2015, в яких ТОВ «Монтажспецбуд» просив підписати акт приймання виконаних робіт на демонтаж кабелів форми КБ-3 та довідку про вартість виконаних робіт форми КБ-2В за листопад 2015 року на суму 22698,73 грн. Факт надсилання вказаних листів та отримання їх відповідачем 18.11.15 р. та 02.12.15 р. відповідно підтверджується наявними в матеріалах справи копіями описів вкладення у цінні листи, фіскальних чеків УДППЗ «Укрпошта» № 1412 та № 8616, а також рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень № 067, № 468.

Проте, вказані вимоги залишені відповідачем без відповіді та задоволення, акт та довідка за листопад 2015 р. підписані не були та грошові кошти в сумі 22698,73 грн. відповідачем не сплачені.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В силу ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як стверджує позивач, відповідач в порушення умов Договору свої зобов'язання в частині підписання визначених Договором документів та оплати вартості виконаних позивачем демонтажних робіт кабелів № 671 ТПП 300*4*0,5 та № 755 ТПП 300*2*0,5 у встановлений строк, всупереч вимогам цивільного та господарського законодавства та умовам Договору належним чином не виконав та грошові кошти не перерахував, у зв'язку з чим у останнього, за твердженням позивача, на час звернення до суду утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 22 698,73 грн., з позовною заявою про стягнення якої позивач звернувся до суду.

При цьому, між сторонами відсутній спір щодо виконання позивачем як підрядником прийнятих на себе за умовами Договору зобов'язань на вказану в акті приймання виконаних робіт форми КБ-2 в за червень 2013 р. суму.

Предметом позову з яким позивач звернувся до суду, є стягнення з відповідача 22698,73 грн. за виконані позивачем за умовами Договору роботи з демонтажу кабелів № 671 ТПП 300*4*0,5 та № 755 ТПП 300*2*0,5, тобто встановленню підлягає факт фактичного виконання спірних робіт позивачем як підстави для їх оплати відповідачем.

У відповідності до ст. 124, п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Будь-які заперечення щодо порядку та умов укладення Договору на час їх підписання та виконання з боку сторін відсутні.

Доказів розірвання чи визнання недійсним вказаного Договору №ДС-65 від 27.01.14 р. на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфтів або окремих його положень суду не надано.

При цьому судом не приймаються до уваги посилання позивача як на належні та допустимі докази на підтвердження виконання за Договором робіт з демонтажу з'єднувальних кабелів № 755 та № 671 на акти від 18.02.14 р. приймання на відповідальне зберігання вказаних кабелів, а також підписані одноособово ТОВ «Монтажспецбуд» акт приймання виконаних робіт та довідка про вартість виконаних робіт за листопад 2015 р., надіслані на адресу ПАТ «Укртелеком» в листопаді 2015 р., оскільки умовами Договору сторони чітко визначили механізм та порядок приймання - передачі робіт, оформлення їх результатів та здійснення розрахунку замовником.

Зокрема, згідно з умовами Додаткової угоди позивач повинен був здійснити виконання робіт (всіх етапів) за Договором до 31 грудня 2013 р.. Вказаною датою обмежений також строк дії спірного Договору.

Доказів погодження сторонами іншого (продовженого) строку виконання робіт за Договором, зокрема, укладення додаткових угод до спірного Договору в цій частині матеріали справи не містять.

При цьому позивачем не надано жодних доказів надсилання акту приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт та витрат на суму 22698,73 грн. в строк, встановлений умовами Договору, а саме п.2.6, та на протязі дії спірного Договору.

Отже, як свідчать матеріали справи, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження виконання позивачем умов п. 2.6 Договору в частині своєчасного надання акту приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3 за 2013 р. для підписання замовнику позивачем суду не надано.

При цьому судом критично оцінюються надані позивачем складені в 2014 р. акти приймання на відповідальне зберігання кабелів та складені одноособово ТОВ «Монтажспецбуд» акт форми КБ-2В та довідка форми КБ-3 за листопад 2015 р. як такі, що складені після спливу значного періоду часу та не можуть бути розцінені в якості доказів фактичного виконання робіт з демонтажу кабелів, проведеного в 2013 р..

Окрім того, твердження позивача про фактичне виконання обумовлених Договором робіт з демонтажу кабелів № 671 ТПП 300*4*0,5 та № 755 ТПП 300*2*0,5 спростовуються матеріалами справи, зокрема, надані відповідачем копії актів №1 та №2 від 26.03.2014, що засвідчені підписами представників обох сторін.

Такт, згідно змісту актів №№ 1, 2 комісією у складі представників позивача та відповідача 26.03.2014 додатково обстежено траси з'єднувальних ліній №671, №755 та встановлено згідно акту №1 від 26.03.2014 комісією зафіксовано наявні відрізки кабелю № 671 марки ТПП 100x2x0,5-116 м; ТВП 100x2x0,5-21,0м.;ТГ 600x2x0,7-203,5м.;ТГ ТПП 300x4x0,5-588,6м. Також встановлено відсутність кабелю №671 марки ТГ 600x2x0,7- 1223,1м; ТПП 300x4x0,5-420м.

Згідно акту № 2 наявні відрізки кабелю №755 марки - ТГ 100x2x07-1209,0м.;ТГ 300x2x05-663,6м.;ТГ 300х2х07-2062,4м; ТПП 100x2x0,7-16,5м.; ТГ 300x2x0,4-240,5м. Комісією також зафіксовано відсутність кабелю №755, зокрема марки ТГ: 300x2x0,7-1224,8м;ТГ 300x2x0,7-1325,5м.

Натомість, обґрунтовуючи позовні вимоги ТОВ «Монтажспецбуд» в свою чергу, стверджує, що 18.02.2014 передав згідно акту на відповідальне зберігання весь демонтований кабель №755 та № 671.

Однак, як встановлено судом за матеріалами справи, згідно даних актів позивачем передано відповідачу кабель іншої марки та довжини (ТПП 600x2x0,5-688 м, ТПП 100x2x0,5-368 м.; ТГ 300x2x0,5- 1019 м.)

Таким чином, невиконання позивачем своїх зобов'язань за Договором та ненадання позивачем у передбаченому Договором порядку та строки акту приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3, за умови їх дійсного виконання, позбавляє відповідача можливості реалізувати як обов'язок в строк прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити, так і право в подальшому посилатись на можливі відступи від умов Договору або недоліки у виконаній роботі та вимагати їх своєчасного усунення. Окрім того, не надсилання вказаних документів в строк унеможливило, відповідно, застосування механізму оплати з дотриманням строків, визначених п. 2.8 Договору, оскільки виконання замовником обов'язку з оплати виконаних робіт з демонтажу кабеля прямо залежить від факту прийняття робіт та узгодження сторонами фактичного об'єму та правильності визначення вартості робіт.

Суд зазначає, що наявність таких конкретних юридичних фактів, які передбачені умовами договору і визначають зміст договірного правовідношення має підтверджуватись належними та допустимими доказами, зокрема, іншими документами бухгалтерського або податкового обліку, що засвідчують факт виконання робіт. У даному випадку, враховуючи предмет позову та умови Договору позивач повинен довести та підтвердити належними та допустимими доказами факт понесення ним за Договором, який є підставою заявлених позивачем вимог, підрядних витрат та порушення відповідачем строків виконання зобов'язання щодо їх сплати.

Так, господарський суд під час розгляду спору, враховуючи обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, зобов'язаний встановити чи має місце факт надання послуги відповідно до умов Договору. При цьому відсутність підписаного двостороннього акта виконаних робіт не є перешкодою для захисту суб'єктивного матеріального права тільки у разі якщо суд на підставі зібраних у справі та оцінених в сукупності доказів встановить факт її (послуги) надання належним чином та в установлений Договором строк.

Помилковим на думку суду є також висновок позивача про те, що не підписання вказаних акту та довідки відповідачем не спростовує можливості вважати вказані в цих акті та довідці роботи такими, що позивачем виконані в повному обсязі, та дає змогу стверджувати про наявність у відповідача зобов'язання, а у позивача права вимагати оплати цих робіт, оскільки зазначені умови у вказаному Договорі відсутні, правові норми на підтвердження такого права позивачем в позовній заяві та письмових поясненнях також не наведені.

Самі по собі виготовлені позивачем і підписані ним акт приймання виконаних робіт форми КБ-2в за грудень 2015 р. та довідка про вартість виконаних робіт та витрати форми КБ-3, за відсутності будь-яких інших документальних доказів на підтвердження фактичного виконання вказаних в них робіт та за наявності заперечень з боку відповідача такого факту, не можуть бути прийняті як належні докази виконання їх позивачем.

Таким чином, з огляду на досліджені обставини справи, суд дійшов висновку, що позивачем належними і допустимими доказами не доведено факт виконання ним робіт з демонтажу кабелів № 671 ТПП 300*4*0,5 та № 755 ТПП 300*2*0,5 на суму 22698,73 грн., отже виходячи з того, що позов не доведений позивачем та матеріалами справи не підтверджується, правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача боргу за виконані за Договором № 915-03 на проведення демонтажних робіт від 26.07.12р. роботи на суму 22698,73 грн. відсутні.

Керуючись ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних відмовити повністю.

Повний текст рішення складено та підписано 01 квітня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання та підписання повного тексту рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Суддя А.М. Селівон