РІШЕННЯ

"23" березня 2016 р.Справа № 921/102/16-г/8
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

Розглянув справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", вул. Велика Васильківська, 10, м. Київ, 01601 (поштова адреса: вул. І. Франка, 23, м. Тернопіль, 46001)

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1

про cтягнення заборгованості в загальній сумі 39 672 грн 87 коп.

За участі представників:

Позивача: Малого О.В.- уповноваженого, довіреність № 798 від 11.12.2013 р.

Відповідача: не прибув

В судовому засіданні 24.02.2016р. представнику позивача роз'яснювались процесуальні права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутністю відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство "Фідобанк", м. Київ, надалі - позивач, звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Тернопіль, надалі - відповідач, про стягнення заборгованості в загальній сумі 39 672 грн 87 коп., з якої: 20 000 грн 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 6 373 грн 43 коп. - прострочена заборгованість за відсотками, 11 291 грн 62 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та 2 007 грн 82 коп. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором про надання овердрафту №192ЗЮ від 23.09.2014 року, внаслідок чого станом на 29.01.2016р. у останнього утворилась заборгованість в загальній сумі 39 672 грн 87 коп.

В підтвердження наведеного до матеріалів справи долучено: Договір про надання овердрафту №192ЗЮ від 23.09.2014 р., заяву б/н від 23.09.2014 р., розрахунок заборгованості за Договором про надання овердрафту №192ЗЮ від 23.09.2014 року, лист - вимогу за вих. №24-4-0-5/1358-ЗРД від 06.11.2015 року, виписку по особовим рахункам з 23.09.2014 р. по 29.01.2016 р., а також інші документи, належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Розгляд справи, призначений вперше ухвалою суду від 11.02.2016 р. на 11:20 год. 24.02.2015 р., в порядку ст. 77 ГПК України, було відкладено на 14:30 год. 09.03.2016 р. та, відповідно, до 09:30 год. 23.03.2016 р., з викладених у відповідних ухвалах суду підстав. В судовому засіданні 23.03.2016 р., в порядку ч. 3 ст. 69 ГПК України, було оголошено перерву до 15:00 год. 23.03.2016 р., з викладених у відповідному формулярі (протоколі) судового засідання підстав, про що повноважного представника позивача повідомлено під розписку.

В судове засідання 23.03.2016 р. повноважний представник позивача прибув, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та посилаючись на долучені документи. Окрім того, згідно супровідного листа б/н від 16.03.2016 р. на виконання вимог ухвали суду від 09.03.2016 р. надав витребовувані документи. Також, згідно заяви б/н від 23.03.2016 р. долучив до матеріалів справи банківську виписку по особовому рахунку відповідача по відсотках за період з 01.12.2014 р. по 29.01.2016 р.

Відповідач в судове засідання 23.03.2016 р. не прибув, витребовуваних судом документів не надав, причин неприбуття не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення - ухвали суду від 24.02.2016р.

Зважаючи на те, що явка відповідача не визнавалась судом обов'язковою, брати участь у судовому засіданні є правом сторони, передбаченим ст. 22 ГПК України, доказів у справі є достатньо для вирішення спору по суті, справа розглядається без участі відповідача, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях доводи та пояснення повноважного представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

23 вересня 2014 р. між Публічним акціонерним товариством „Фідобанк" (Банк/позивач), з однієї сторони, та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (Позичальник/відповідач), з іншої сторони, укладено договір про надання овердрафту за №1923Ю (надалі - Договір), за умовами якого Банк зобов'язується надати Позичальнику за поточним рахунком останнього овердрафт в межах ліміту овердрафту на умовах цього Договору, а Позичальник зобов'язується сплачувати Банку заборгованість за овердрафтом, з врахуванням визначеного цим договором строку безперервного користування овердрафтом та терміну погашення овердрафту, сплачувати проценти за користування овердрафтом, комісії та інші платежі в розмірі та на умовах обумовлених цим Договором (п. 2.1 р. 2 Договору).

Згідно р. 1 вказаного вище договору, ліміт овердрафту встановлюється в розмірі 20 000,00 грн; строк безперервного користування овердрафтом становить 30 календарних днів; термін погашення овердрафту до 22 вересня 2015 р. включно, якщо інша дата (день) не випливатиме з умов цього Договору; проценти за користування овердрафтом встановлюються в розмірі 25% річних.

Згідно п. п. 4.2.1 п. 4.2 р. 4 Договору, проценти за користування овердрафтом нараховуються в валюті овердрафту за процентною ставкою, обумовленою цим Договором, щоденно на фактичну заборгованість Позичальника за овердрафтом на кінець відповідного дня, виходячи із умови, що до розрахунку приймається календарна кількість днів у місяці та календарна кількість днів у році. Нарахування процентів за користування овердрафтом починається з першого дня утворення дебетового залишку на поточному рахунку Позичальника і припиняється в день (включно), що передує дню фактичного погашення заборгованості за овердрафтом.

Порядок повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами сторонами обумовлено, зокрема, у п.п. 4.1.1, 4.3.1, 4.7, 4.8, 4.8.2, 4.8.3 р. 4 вказаного вище договору, а саме:

- Позичальник зобов'язаний здійснювати погашення заборгованості за овердрафтом не пізніше останнього дня строку безперервного користування овердрафтом, але в будь-якому випадку не пізніше терміну погашення овердрафту (п.п. 4.1.1 п. 4.1 р. 4 Договору);

- проценти за користування овердрафтом мають сплачуватись Позичальником в валюті овердрафту щоденно, наступного операційного дня після дня їх нарахування, в тому числі за рахунок кредитних коштів в межах доступного залишку ліміту овердрафту (п.п. 4.3.1 п. 4.3 р. 4 Договору);

- якщо у Позичальника наявна заборгованість за цим Договором по сплаті процентів за користування овердрафтом, але не скінчився строк безперервного користування овердрафтом, така заборгованість не переноситься на рахунки простроченої заборгованості, та Позичальник має право погасити її до закінчення строку безперервного користування овердрафтом (п. 4.7 р. 4 Договору);

- якщо по закінченню строку безперервного користування овердрафтом Позичальник не здійснив погашення фактичної заборгованості перед Банком за овердрафтом, процентами за користування овердрафтом, то Позичальник має право здійснити погашення існуючої заборгованості за овердрафтом, комісією, а також за процентами за користування овердрафтом за фактичний строк користування овердрафтом протягом наступних 15 календарних днів після спливу строку безперервного користування овердрафтом (п.п. 4.8.2 п. 4.8 р. 4 Договору);

- якщо Позичальник не здійснить погашення заборгованості перед Банком за овердрафтом, процентами за користування овердрафтом та/або комісією протягом вказаного в п. 4.8.2 цього договору п'ятнадцятиденного строку, останній день такого строку встановлюється сторонами як термін погашення овердрафту та наступного банківського (операційного) дня, що слідує за днем, визначеним як термін погашення овердрафту за цим пунктом 4.8.3, Банк переносить вищевказану заборгованість позичальника на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості (п. п. 4.8.3 п. 4.8 р. 4 Договору).

Р. 5 Договору сторони передбачили право Банку на договірне списання. Зокрема, при настанні строків будь-яких платежів, обумовлених цим Договором, чи у випадку наявності простроченої заборгованості за будь-якими платежами, передбаченими цим Договором, що підлягають сплаті Позичальником, та в інших випадках, обумовлених цим Договором, будь-які грошові кошти на рахунках Позичальника в Банку Банк має право використовувати для сплати таких платежів. Для цього Позичальник надає Банку право договірного списання коштів з рахунків Позичальника та доручає Банку здійснювати таке договірне списання у сумі, визначеній Банком на підставі цього Договору, будь-яку кількість разів до повної оплати будь-яких зобов'язань Позичальника перед Банком за цим Договором (п. 5.1 р. 5 Договору). Надане банку Позичальником за п. 5.1 цього договору право договірного списання виникає в день настання терміну(ів)/строків здійснення відповідних платежів, передбачених цим Договором або в інші строки, обумовлені цим Договором, та може бути використане Банком, починаючи з цього дня будь-яку кількість разів до повної оплати будь-яких зобов'язань позичальника перед Банком за цим Договором. При цьому Сторони безумовно погодили, що прав Банку на договірне списання у відповідності до умов цього Договору має пріоритет перед будь-якими іншими розрахунковими документами, наданими на виконання Банку, крім тих, які мають вищий пріоритет в силу закону (п. 5.3 р. 5 Договору).

Поряд з цим, п. 5.4 р. 5 Договору сторони встановити, що якщо після строку платежів за цим Договором, якщо Банк з тих чи інших причин не скористався правом договірного списання коштів з рахунку Позичальника, це не є підставою для звільнення Позичальника від відповідальності за порушення зобов'язань, передбачених цим Договором.

П. 12.9 р. 12 Договору Сторони домовились, що строк позовної давності за будь-якими вимогами Банку, що випливають з цього Договору, встановлюється тривалістю три роки.

Відповідно до п. 12.2 р. 12 Договору, останній вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін. Цей Договір діє до повного виконання сторонами свої зобов'язань за цим Договором.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Матеріали справи свідчать про те, що за своєю правовою природою між сторонами у справі виникли зобов'язання за кредитним договором, згідно якого, в силу ст. 1054 ЦК України банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ст. ст. 11, 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами та однією з підстав виникнення зобов'язань.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (Позика) цієї глави (Кредит), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачуються ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом (ч. 3 ст. 346 ГК України).

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В судовому засіданні встановлено, що на виконання взятих на себе за Договором зобов'язань Банком було надано відповідачу, в межах встановленого овердрафту, суму кредитних коштів в розмірі 20 000 грн.

Відповідач сумою овердрафту скористався, проте в порушення умов договору та вимог чинного законодавства у встановлений в договорі строк - до 22.09.2015 р. (термін остаточного погашення овердрафту) зобов'язання щодо своєчасного повернення заборгованості за овердрафтом виконав неналежним чином, внаслідок чого станом на 29.01.2016 р. сума простроченої заборгованості за кредитом становить 20 000 грн, яку позивач і просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Поряд з цим, позивачем на підставі Договору за період з 24.09.2014 р. по 01.12.2014р. відповідачу за користування кредитом було нараховано відсотки в розмірі 898,67 грн. Долучена позивачем до матеріалів справи банківська виписка з особового рахунку СПД ФО ОСОБА_2 свідчить про те, що за період з 25.09.2014 р. по 31.10.2014 р. відповідачем в погашення заборгованості по нарахованих відсотках сплачено кошти в загальній сумі 332,43 грн. Решта суми нарахованих проте не сплачених відсотків - 566,24 грн 01.12.2014 р. винесена позивачем на прострочку.

Окрім того, за період з 01.12.2014р. по 29.01.2016р. позивачем нараховано та винесено на прострочку відсотки за користування кредитними коштами в загальній сумі 5 807,19 грн. Долучена позивачем до матеріалів справи банківська виписка з рахунку СПД ФО ОСОБА_2 свідчить про те, що за період з 01.12.2014 р. по 29.01.2016 р. відповідачем жодних коштів в рахунок погашення заборгованості по нарахованих відсотках сплачено не було.

Таким чином, станом на 29.01.2016р. сума несплачених відповідачем прострочених відсотків становить 6 373,43 грн (566,24+5 807,19), які позивач і просить стягнути в судовому порядку.

Слід також зазначити, що у зв'язку із тривалим невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по Договору овердрафту, 06.11.2015 р. Банк звернувся до відповідача (позичальника за кредитним договором) з листом-вимогою за вих. №24-4-0-5/1358-ЗРД від 06.11.2015 р., згідно якої просив погасити заборгованість по кредиту, зокрема: 20 000 - борг за неоплаченою частиною кредиту, 5 223,79 грн - прострочені проценти та 10 689,72 грн - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів за користування ним, за період з 01.12.2014 р. по 06.11.2015 р. включно, протягом 30 днів з дати надіслання Банком даного повідомлення (вимога, докази її надіслання та отримання відповідачем - в матеріалах справи). Однак, відповідачем дана вимога була залишена без відповіді та задоволення, що і зумовило позивача звернутись до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 ГПК України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Факт надання відповідачу овердрафту, його використання, винесення 01.12.2014 р. на прострочку та наявності перед позивачем станом на 29.01.2016 р. боргу в сумі 20 000 грн підтверджено долученою до матеріалів справи банківською випискою з особового рахунку відповідача - СПД ФО ОСОБА_2 за період з 23.09.2014 р. по 29.01.2016 р.

Заборгованість відповідача по відсотках підтверджена долученими позивачем до матеріалів справи банківськими виписками з особового рахунку відповідача за період з 23.09.2014 р. по 01.12.2014 р., за період з 01.12.2014 р. по 29.01.2016 р. та наявним в матеріалах справи розрахунком позивача, який не спростований відповідачем.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України № 566 від 30.12.1998р. (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003р. N 254, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 8 липня 2003 р. за № 559/7880, визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції, та їх обов'язкові реквізити.

Залежно від виду операції первинні документи банку (паперові та електронні) поділяють на касові, які підтверджують здійснення операцій з готівкою, та меморіальні, що використовуються для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій.

До первинних меморіальних документів, які підтверджують надання банком послуг з розрахунково-касового обслуговування, належать меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки та інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Пунктом 5.1 глави 5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

З огляду на наведене вище, додані позивачем до матеріалів справи виписки по рахунку відповідача є первинними документами, а відповідно і належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 33-34 ГПК України та приймаються судом до уваги.

Відповідач в судове засідання 23.03.2016 р. не прибув, не заперечив належними та допустимими доказами доводів позивача, як і не надав суду доказів належного виконання зобов'язань перед позивачем за Договором про надання овердрафту.

Таким чином, згідно вимог ст. ст. 33, 34 ГПК України, вимоги ПАТ "Фідобанк" щодо стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 20 000 грн заборгованості по простроченому кредиту та 6 373 грн 43 коп. заборгованості по прострочених відсотках за користування кредитом є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Згідно з приписами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", передбачено, що пеня нараховується в розмірі, встановленому умовами договору, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який стягується пеня.

Окрім того, відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Р. 9 Договору сторони передбачили відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків за цим договором. Зокрема, при невиконанні Позичальником будь-яких грошових зобов'язань за цим Договором останній зобов'язаний сплатити Банку пеню. Сплата Позичальником пені не звільняє його від виконання зобов'язань за договором (п. 9.4 р. 9 Договору).

Згідно п.п. 4.5.1 п. 4.5 р. 4 Договору, пеня розраховується щоденно, за кожний день прострочення сплати відповідного платежу (включаючи день виникнення простроченої заборгованості та день фактичного погашення простроченої заборгованості), в національній валюті України та має бути сплачена позичальником на відповідний рахунок банку. Пеня розраховується, виходячи з умови тривалості року, що складається з фактичної кількості днів у відповідному році, а також виходячи з фактичної кількості днів у місяці.

На підставі наведених вище положень Договору, вимог чинного законодавства, зважаючи на наявність простроченої заборгованості по сплаті кредиту та відсотків, позивачем нараховано та заявлено до стягнення за період з 01.12.2014 р. по 29.01.2016 р. пеню в загальній сумі 13 299 грн 44 коп., з якої: 11 291 грн 62 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 2007 грн 82 коп. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом.

Судом розглянуто наданий позивачем розрахунок штрафної санкції та за допомогою інформаційно-аналітичного центру "Ліга" проведено перерахунок заявлених до стягнення сум в межах визначеного позивачем періоду.

Згідно проведеного судом перерахунку заявленої до стягнення суми пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01.12.2014 р. по 29.01.2016 р., правомірним є нарахування останньої в сумі 11 291 грн 25 коп. Пеня в сумі 0,37 грн нарахована та заявлена позивачем до стягнення безпідставно, а позов в даній частині є таким, що задоволенню не підлягає.

Згідно проведеного судом перерахунку заявленої до стягнення суми пені за несвоєчасне погашення відсотків за період з 01.12.2014 р. по 29.01.2016 р., правомірним є нарахування останньої в сумі 2 012,02 грн. Поряд із цим, враховуючи диспозитивність судового процесу, а також те, що суд позбавлений права вийти за межі позовних вимог, до стягнення підлягає сума пені, визначена позивачем - 2 007 грн 82 коп. (проведений судом розрахунок знаходиться в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 377 грн 99 коп. відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32-34, 43, 44, 49, 69, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", вул. Велика Васильківська, 10, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 14351016, 20 000 грн - простроченої заборгованості за кредитом, 6 373 грн 43 коп. - простроченої заборгованості по відсотках, 11 291 грн 25 коп. - пені за несвоєчасне погашення кредиту, 2 007 грн 82 коп. - пені за несвоєчасне погашення відсотків, а також 1 377 грн 99 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні решти частини позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (підписання рішення).

5. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Сторони вправі подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання), через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 25.03.2016 р.

Суддя І.М. Гирила