ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2016 р. Справа № 925/61/16

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Гень С.Г.,

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2 - представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом комунального підприємства Міський водоканал, м. Золотоноша,

Черкаської області

до Золотоніської центральної районної лікарні, м. Золотоноша,

Черкаської області

про стягнення 726 023 грн. 09 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося комунальне підприємство Міський водоканал до Золотоніської центральної районної лікарні про стягнення з відповідача боргу за надання послуг з водовідведення в розмірі 726 023 грн. 09 коп., в тому числі: 421 469 грн. 89 коп. плата за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми, 271 543 грн. 92 коп. інфляційні втрати та 33 009 грн. 28 коп. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 28 січня 2016 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 09 лютого 2016 року.

Розгляд справи здійснюється після відкладення.

В судовому засіданні, яке відбулося 17 березня 2016 року на підставі ст. 77 ГПК України було оголошено перерву на 24 березня 2016 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засідання проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 22 лютого 2016 року за №325 та зазначав, що Правила приймання стічних вод у систему каналізації м. Золотоноша були затверджені рішенням Золотоніської міської ради №346 від 17 червня 2010 року, проте, повноваження по наданню житловокомунальних послуг з водовідведення в м. Золотоноша за позивачем закріплені лише з 31 серпня 2012 року. Крім того відповідач зазначав, що позивачем всупереч абзацу 2 п. 2.2. Правил не було встановлено та не надано відповідачу кількісні та якісні показники приймання стічних вод до міської каналізації та вимоги щодо додержання певного режиму скиду стічних вод з урахуванням діючих вимог водокористування. Також відповідач зазначав, що в актах про відбір проб та протоколах досліджень стічних вод виявлені грубі порушення порядку оформлення самих актів і протоколів, порядок зберігання проб, взятих на аналіз, а також проведення досліджень стічних вод. Крім того відповідач вказував, що акти №№6, 22, 36 були підписані не уповноваженою особою відповідача, в договорі не врегульовані відносини між сторонами стосовно оплати за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненням, концентрації яких перевищують допустимі норми.

Враховуючи вищенаведене, відповідач просив суд у задоволення позову відмовити повністю.

В судовому засіданні, яке відбулося 24 березня 2016 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/61/16.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково виходячи з наступного:

В обґрунтування підстав позову, позивач посилався на те, що аналіз відібраних проб в каналізаційних мережах відповідача показав наявність перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин в них. За перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин 05 березня 2013 року відповідачу було направлено рахунок на суму 137 390 грн. 22 коп., 05 червня 2013 року відповідачу було вручено рахунок на суму 217 779 грн. 71 коп. та 22 серпня 2013 року було вручено рахунок на суму 138 449 грн. 90 коп. на підставі договору та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №37 від 19 лютого 2002 року та Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Золотоноша, затверджених рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради №346 від 17 червня 2010 року, які (рахунки) оплачені відповідачем не були, що й стало підставою для звернення з відповідним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 31 січня 2013 року між комунальним підприємством Міський водоканал (виконавець) та Золотоніською центральною районною лікарнею (споживач) було укладено договір про надання послуг з водовідведення юридичним особам за №13-92 25.

Відповідно до п. 1.1. вищевказаного договору виконавець зобовязався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з водовідведення, а споживач своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Розмір оплати за користування послугами з водовідведення встановлюються згідно затверджених діючих тарифів. На момент укладення договору тарифи на послуги становлять 5,90 грн. за куб.м. (п. 3. договору).

Згідно з п. 13 договору споживач зобовязаний, зокрема, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч. 6 ст. 33 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища екологічні нормативи розробляються і вводяться в дію центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, та іншими уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства України.

Відповідно до вищевказаного Закону розроблено Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України (надалі - Правила приймання стічних вод), затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №37 від 19 лютого 2002 року.

Пунктом 1.2. Правил приймання стічних вод передбачено, що вони поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації, та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів.

Приписами ст. 44 Водного кодексу України передбачено, що водокористувачі зобов'язані дотримуватись встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Відповідно до п. 2.1. Правил приймання стічних вод водоканалам надано право контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод підприємств; пред'являти підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні як цих Правил, так і місцевих Правил приймання; здійснювати раптовий (у будь-яку годину доби), не погоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються. Порядок та періодичність відбору проб визначаються в місцевих Правилах приймання.

Як встановлено судом, 18 лютого 2013 позивачем за участю відповідача було відібрано проби для лабораторного дослідження січних вод, про що було складено акт №6 від 18 лютого 2013 року.

За результатами лабораторного аналізу, оформленого протоколом досліджень стічних вод від 23 лютого 2013 року, у взятих пробах виявлено перевищення допустимих концентрацій по показникам азот амонійний, нітрити та сухий залишок.

Відповідно до п. 2.4. Правил приймання стічних вод на підприємства покладені обовязки виконувати в повному обсязі вимоги цих Правил, місцевих Правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки водоканалу за надані послуги; дотримуватись установлених водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках підприємства; оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників; надавати працівникам водоканалу необхідну інформацію щодо своєї системи каналізації, допомогу при відборі проб стічних вод підприємства, вивченні режиму їх скиду, обстеженні системи каналізації підприємства та локальних очисних споруд.

На підставі Правил приймання стічних вод рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради №346 від 17 червня 2010 року затверджені Правила приймання стічних вод підприємств систему каналізації м. Золотоноша (далі місцеві правила).

Відповідно до п. 2.4. вищевказаних Правил підприємства зобовязані виконувати в повному обсязі вимоги загальних та місцевих Правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки водоканалу за надані послуги; оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників.

Правила є обовязковими для всіх підприємств, яким водоканал надає послуги з водовідведення та які розташовані на території де проходять мережі місцевої каналізації (п. 1.6 місцевих правил).

Водоканал зобовязаний встановлювати кожному підприємству кількісні та якісні показники приймання стічних вод до міської каналізації, а також вимоги щодо додержання певного режиму скиду стічних вод з урахуванням діючих вимог водокористування при укладенні договорів з підприємствами на послуги водовідведення (п. 2.2. місцевих правил).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було розроблено план прийняття стічних зворотних вод, що надійдуть для очищення на очисні споруди каналізації м. Золотоноша на 2013 рік, згідно якого відповідачу було встановлено на протязі 2013 року обєм в розмірі 37 824 куб.м.

В лютому 2013 року відповідачу було погоджено обєм стічних вод, які будуть надходити у 2013 році на каналізаційні очисні споруди м. Золотоноша та якісний склад зворотних стічних вод (а.с.72).

В з вязку з чим твердження відповідача про те, що позивачем не було встановлено та не надано відповідачу кількісні та якісні показники приймання стічних вод до міської каналізації та вимоги щодо додержання певного режиму скиду стічних вод є помилковими.

Згідно протоколу №5 для розрахунку про сплату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми за вих. №220 від 05 березня 2013 року нараховано плату за скид понаднормативних забруднень в сумі 137 390 грн. 22 коп. з урахуванням ПДВ,

Позивач стверджував, що 05 березня 2013 року на адресу відповідача було направлено рахунок за скид понаднормативних забруднень на суму 137 390 грн. 22 коп., протокол досліджень стічних вод, протокол №5 для розрахунку про сплату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми та припис №5 щодо забезпечення скиду стічних вод згідно встановлених нормативів скиду.

22 травня 2013 року у присутності представника відповідача було відібрано проби для лабораторного дослідження стічних вод, про що було складено акт №22 про відбір проб лабораторного дослідження стічних вод. За результатами проведення лабораторних досліджень, було виявлено факт перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, що було зафіксовано у протоколі досліджень стічних вод.

Згідно протоколу №11 для розрахунку про сплату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми за вих. №572 від 05 червня 2013 року нараховано плату за скид понаднормативних забруднень в сумі 217 779 грн. 71 коп. з урахуванням ПДВ,

05 червня 2013 року було вручено відповідачу рахунок по оплаті за скид понаднормативних забруднень на суму 217 779 грн. 71 коп., протокол досліджень стічних вод, протокол №11 для розрахунку про сплату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми та вимогу №11 щодо забезпечення скиду стічних вод згідно встановлених нормативів скиду, а також вимогу про оплату рахунку протягом семи календарних днів (а.с.27).

13 серпня 2013 року у присутності представника відповідача було відібрано проби для лабораторного дослідження стічних вод, про що було складено акт №36 про відбір проб лабораторного дослідження стічних вод. За результатами проведення лабораторних досліджень, було виявлено факт перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, що було зафіксовано у протоколі досліджень стічних вод.

Згідно протоколу №18 для розрахунку про сплату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми за вих. №811 від 22 серпня 2013 року нараховано плату за скид понаднормативних забруднень в сумі 138 449 грн. 90 коп. з урахуванням ПДВ,

22 серпня 2013 року було вручено відповідачу протокол досліджень стічних вод, протокол №18 для розрахунку про сплату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми та вимогу №18 щодо забезпечення скиду стічних вод згідно встановлених нормативів скиду.

29 січня 2015 року відповідачем було отримано претензію від 28 січня 2015 року за №101 про сплату 944 069 грн. 49 коп. за скид понаднормативних забруднень. До вказаної суми були також включені і суми, які були нараховані на підставі протоколів для розрахунку про сплату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми №№5, 11 та 18.

В подальшому позивачем було виявлено помилку при розрахунку загальної плати за скид понаднормативних забруднень, а саме: неправильно було вказано норматив плати за очищення 1 куб. м. стічних вод з умістом забруднень у межах допустимих концентрацій.

В звязку з чим позивачем було здійснено перерахунок плати за скид до мережі міської каналізації стічних вод:

1. протокол №5 для розрахунку про сплату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми від 05 березня 2013 року розрахунок плати за скид понаднормативних забруднень 117 308 грн. 58 коп. (з урахуванням ПДВ);

2. протокол №11 для розрахунку про сплату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми від 05 червня 2013 року розрахунок плати за скид понаднормативних забруднень 185 947 грн. 94 коп. (з урахуванням ПДВ);

3. протокол №18 для розрахунку про сплату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми від 22 серпня 2013 року розрахунок плати за скид понаднормативних забруднень 118 213 грн. 37 коп. (з урахуванням ПДВ).

14 січня 2016 року відповідач отримав лист за вих. № 14 від 13 січня 2016 року з повідомленням про проведений перерахунок та проханням виконати свої зобовязання, сплативши плату за скид понаднормативних забруднень.

Водночас, відповідач не здійснив розрахунку за скид понаднормативних забруднень.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 4.1. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, плата за скид стічних вод підприємств у системи каналізації населених пунктів уноситься підприємствами згідно з розрахунками водоканалів та виставленими ними рахунками на розрахункові рахунки водоканалів у порядку та в терміни, передбачені договором.

Водночас умовами договору не визначено строку сплати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації м. Золотоноша.

Умови договору, зокрема, п. 7 лише встановлювали строк оплати послуг з водовідведення.

В листі від 05 червня 2013 року №572 (а.с. 27) про направлення відповідачу рахунку про сплату за скид понаднормативних забруднень позивач вказував, що оплата рахунку здійснюється протягом 7 календарних днів з моменту отримання.

Оскільки рахунок про сплату 185 947 грн. 94 коп. було отримано відповідачем 05 червня 2013 року, то сплата повинна була відбутися не пізніше 12 червня 2013 року.

Належних та допустимих доказів, що підтверджують направлення (вручення) відповідачу рахунків про сплату за скид понаднормативних забруднень в розмірі 117 308 грн. 58 коп. та 118 213 грн. 37 коп. матеріали справи не містять.

Водночас, як було зазначено вище позивачем було направлено відповідачу претензію від 28 січня 2015 року про сплату за скид понаднормативних забруднень в тому числі і 117 308 грн. 58 коп. та 118 213 грн. 37 коп.

Вказану претензію відповідач отримав 29 січня 2015 року вх. №134.

Таким чином, строк сплати відповідних сум настав 05 лютого 2015 року.

Розрахунок плати за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми, позивач здійснив на підставі умов договору та згідно місцевих правил. Розрахунок наведений у протоколах № 5, 11 та 18, які були направлені відповідачу. Період, за який стягується плата за скид підприємством стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій, встановленим разовим аналізом, становить не більше трьох календарних місяців (місяця, у якому відібрана проба та двох попередніх місяців). Підвищена плата стягується за весь об'єм стічних вод, скинутих підприємством за цей період (п. 3.11 місцевих правил). Розрахунок плати за скид понаднормативних забруднень позивача відповідає матеріалам справи, місцевим правилам та є обґрунтованим.

В пункті 2.3. Правил приймання стічних вод визначені права підприємств, які можуть перевіряти розрахунки допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах свого підприємства, виконані водоканалом, та оскаржувати їх; звертатися до господарського суду з оскарженням неправомірно (на їх погляд) виставлених рахунків та вимагати проведення аналізу стічних вод підприємства.

Водночас вказані розрахунки відповідачем не оскаржувалися.

Пунктом 7.8. Правил приймання стічних вод визначено, що з метою контролю якості стічних вод підприємств водоканал здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками водоканалу, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представники водоканалу, так і представник підприємства-абонента.

У разі неявки уповноваженого представника підприємства або при його відмові підписати акт останній підписується представниками водоканалу із зазначенням прізвища представника абонента, який відмовився підписати акт.

Акти відбору проб стічних вод від 18 лютого 2013 року, від 22 травня 2013 року та від 13 серпня 2013 року підписані начальником технічного відділу Золотоніської центральної районної лікарні ОСОБА_3 як представником споживача, є належними і допустимими доказами у даній справі у розумінні ст. 34 ГПК України, оскільки чинне законодавство та договір №13-92 25 не визначають якусь конкретну посадову особу споживача, що може бути її представником при відборі проб стічних вод, і не предявляють до неї (особи) якихось спеціальних вимог, окрім як бути присутнім при відборі проб стічної води, контролювати здійснення відбору на відповідність вимогам Правил приймання стічних вод, підписати акт відбору стічних вод і у разі невідповідностей вказаних у ньому відомостей фактичним обставинам чи Правилам приймання стічних вод, вказати на них у цьому акті.

Саме на підприємство в даних випадках покладено обовязок виділити відповідальну особу для відбору проб та недопущення зволікання з допуском представника водоканалу.

За відсутності зауважень відповідача до актів відбору проб стічних вод від 18 лютого 2013 року, від 22 травня 2013 року та від 13 серпня 2013 року щодо невідповідності вказаних у ньому відомостей фактичним обставинам здійснення цього відбору і вимогам Правил приймання стічних вод саме лише посилання відповідача на відсутність у начальника технічного відділу прав бути представником споживача при проведенні відбору проб стічних вод не є підставою вважати вказані акти неналежними доказами у цій справі.

Також з аналогічних підстав суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо порушення порядку відбору проб, їх оформлення та порядку проведення аналізу.

Крім того судом враховано, що лабораторні дослідження відібраних проб проводилися в один і той же день коли було здійснено відповідний забір, що виключає можливість пошкодження та погіршення якості відібраних зразків і взагалі необхідність їх зберігання протягом певного періоду (постанова Вищого господарського суду України від 01 жовтня 2014 року справа №5005/3266/2011(9/178-10)).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем всупереч ст. ст. 33, 34 ГПК України не було доведено факту проведення своєчасної плати за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того слід зазначити, що згідно з п. 1.3. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, при недотриманні вимог договору та місцевих Правил приймання, підприємства повинні сплатити водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, а також відшкодувати збитки, заподіяні через порушення режиму скиду і допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, які скидаються підприємствами.

Тобто, зазначена плата є платою з надання послуг водоканалом щодо доочищення понаднормативних забруднень води.

При цьому судом враховано висновок викладений в постанові Вищого господарського суду України від 21 квітня 2011 року зі справи №30/290-10.

Таким чином кошти в розмірі 421 469 грн. 89 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення 33 009 грн. 28 коп. 3% річних нарахованих за період з 03 квітня 2013 року по 25 січня 2016 року та 271 543 грн. 92 коп. інфляційних втрат нарахованих за період з квітня 2013 року по січень 2016 року.

Як зазначалося вище, строк сплати за скид понаднормативних забруднень в розмірі 185 947 грн. 94 коп. настав 12 червня 2013 року, а 117 308 грн. 58 коп. та 118 213 грн. 37 коп. - 05 лютого 2015 року.

Таким чином, розмір 3% річних нарахованих за період з 06 лютого 2015 року по 25 січня 2015 року на суму 235 521 грн. 95 коп. складає 6 852 грн. 72 коп., інфляційні 94 809 грн. 13 коп.; розмір 3% річних за період з 13 червня 2015 року по 25 січня 2016 року нараховані на суму 185 947 грн. 94 коп. становлять 3 469 грн. 33 коп., інфляційні 5 912 грн. 55 коп.

Отже, з відповідача підлягає стягненню 10 322 грн. 05 коп. 3% річних та 100 721 грн. 68 коп. інфляційних втрат, в решті стягнення слід відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Золотоніської центральної районної лікарні, вул. Лікарняна,2, м. Золотоноша, Черкаської області, ідентифікаційний код 02005303 на користь комунального підприємства Міський водоканал, вул. Шевечнка,156, м. Золотоноша, Черкаської області, ідентифікаційний код 32601205, р/р 9 в АБ Укргазбанк м. Київ, МФО 320478 421 469 грн. 89 коп. боргу, 100 721 грн. 68 коп. інфляційних втрат, 10 322 грн. 05 коп. 3% річних та 7 988 грн. 07 коп. витрат на сплату судового збору.

3. В решті вимог в позові відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 25 березня 2016 року.

Суддя А.В.Васянович