донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

30.03.2016 справа №905/1727/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів при секретарі за участю представників сторін від позивача від відповідача 1 від відповідача 2 від третіх осібОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 (довіреність б/н від 15.02.2016р) ОСОБА_6 (довіреність №234/ЮРО-53 від 07.09.15) Не зявився Не зявився
розглянувши апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства Азовзагальмаш, м. Маріуполь, Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
від 08.12.2015 року
у справі№905/1727/15 (головуючий суддя Уханьова О.О., судді Кротінова О.В., Кучерява О.О.)
за позовом до відповідачів за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача про Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м.Київ 1 Публічного акціонерного товариства Азовзагальмаш, м. Маріуполь, Донецька область 2 Приватного акціонерного товариства Азовелектросталь, м. Маріуполь, Донецька область 1 Публічне акціонерне товариство Кредитпромбанк, м.Київ 2 Публічне акціонерне товариство ОСОБА_7 3/4, м.Київ 3 ОСОБА_7 України, м.Київ стягнення солідарно 60910794,93 доларів США та 136955808,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» м. Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовною завою про стягнення солідарно з ПАТ «Азовзагальмаш» м. Маріуполь та ПАТ «Азовелектросталь» м. Маріуполь 60910794,93доларів США та 136955808,00грн., з яких: 22618000,00доларів США, еквівалентом 492364456,60грн. - заборгованість за кредитом, 33342782,31 доларів США, еквівалентом 725829025,27грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 625672,64доларів США, еквівалентом 13620079,90грн. - заборгованість по строковим процентам (по 23.06.2015р.), 4324339,98доларів США,еквівалентом 94135259,72грн.- заборгованість по простроченим процентам, 120406183,37грн. - пеня за прострочення повернення кредиту, 16534624,63грн. - пеня за несвоєчасне повернення процентів, 15000,00грн. штраф.

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.12.2015року у справі № 905/1727/15, в редакції ухвали суду від 11.12.2015року про виправлення описки, позовна заява задоволена частково.

Стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» м. Маріуполь та Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» м. Маріуполь на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» м. Київ 22618000,00дол. США, еквівалентом 492364456,60грн. - заборгованість за кредитом, 33342782,31 дол. США, еквівалентом 725829025,27грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 625672,64дол. США, еквівалентом 13620079,90грн. - заборгованість по строковим процентам, 4324339,98дол. США,еквівалентом 94135259,72грн.- заборгованість по простроченим процентам.

З відповідачів на користь державного бюджету стягнуто по 33119,16 грн. судового збору.

В задоволенні іншої частині позову відмовлено.

Публічним акціонерним товариством «Азовзагальмаш» подана апеляційна скарга на рішення суду, в якій апелянт просить судове рішення скасувати та припинити провадження у справі, оскільки поза увагою суду першої інстанції залишилось третейське застереження, відповідно до якого сторони визначили, що спори з виконання кредитного договору підлягають розгляду третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України».

На вищевказане звертав увагу і іншій відповідач у справі ПрАТ «Азовелектросталь», апеляційну скаргу якого повернуто заявникові ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 14.01.2016 року через порушення норм ГПК, які були допущені при її подачі.

Крім вказаного, на думку ПрАТ «Азовелектросталь» судом використані невірні розрахунки при визначені суми заборгованості.

Контррозрахунок суми, яка підлягала стягненню, ПрАТ «Азовелектросталь» не наданий.

У відзиві на скаргу позивач вказав не необґрунтованість доводів заявника. Зокрема, акцентував увагу суду на тому, що відповідно до рішення Конституційного суду України від 09.07.2002 року по справі № 15-рп/2002 у сторін існує виключно правова можливість, а не обовязок звернення до третейського суду.

Ним також надане клопотання про залучення додаткових доказів по справі, а саме рішення господарського суду Донецької області від 19.01.2016 року по справі № 905/1726/15, яким визначено розмір заборгованості за кредитним договором, щодо якого заявлені позовні вимоги і в справі, законність рішення у якій переглядається.

Оскільки рішення господарським судом у справі № 905/1726/15 прийняте вже після оспорюваного рішення, клопотання задоволене.

ПрАТ «Азовелектросталь» також надане клопотання про відкладення розгляду скарги через «неможливість своєчасно направити представника для участі у судовому засіданні».

Відповідно до ст. 28 Господарського процесуального кодексу учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому процесі іншого працівника, з числа як свої працівників, так і осіб, повязаних з ним трудовими відносинами та не позбавляє відповідача права забезпечити захист інтересів шляхом подання відповідних доказів та відзиву.

Така позиція суду узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, яка викладена в Постанові Пленуму ВГСУ №18 від 26.11.2011 року.

Виходячи викладене, та те, що наявних матеріалів достатньо для розгляду скарги по суті, клопотання відхилене.

У звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Малашкевич С.А протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.03.2016 змінено склад судової колегії по розгляду скарги. Скарга розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя Агапов О.Л., судді: Мартюхіна Н.О. Мясищев А.М.

У звязку з відрядженням судді Мартюхіної Н.О. протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 28.03.2016 змінено склад судової колегії по розгляду скарги. Скарга розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя Агапов О.Л., судді: Малашкевич С.А., Мясищев А.М

Відповідно до ст.101 ГПК України законність судового рішення перевіряється у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила.

Предметом спору є стягнення солідарно з ПАТ «Азовзагальмаш» м. Маріуполь та ПАТ «Азовелектросталь» м. Маріуполь заборгованості у розмірі 60910794,93доларів США та 136955808,00грн., з яких: 22618000,00доларів США, еквівалентом 492364456,60грн. - заборгованість за кредитом, 33342782,31 доларів США, еквівалентом 725829025,27грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 625672,64доларів США, еквівалентом 13620079,90грн.- заборгованість по строковим процентам (по 23.06.2015р.), 4324339,98доларів США,еквівалентом 94135259,72грн.- заборгованість по простроченим процентам, 120406183,37грн. -пені за прострочення повернення кредиту, 16534624,63грн., пені за несвоєчасне повернення процентів, 15000,00грн. штрафу.

Підставою звернення з позовом є неналежне виконання позичальником умов кредитного договору №3.3ДС/24/2011-КЛТ від 25.06.2011р., в забезпечення виконання якого з поручителем підписаний договір поруки №П-3.3ДС/24/2011-КЛТ від 28.08.2014р.

З матеріалів справи вбачається, що 25.06.2011р. ПАТ «Кредитпромбанк» (далі - банк, кредитор) та ПАТ «Азовзагальмаш» (відповідач 1) підписали договір №3.3ДС/24/2011-КЛТ, який за своєю правовою природою є кредитним договором, правовідносини за яким регулюються розділом 2 глави 71 Цивільного кодексу України "Позика. Кредит. Банківський вклад", параграфом 1 глави 35 Господарського кодексу України, Законами «Про банки і банківську діяльність», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та іншими нормативно-правовими актами.

Істотними умовами у кредитному договорі є мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ч.2 ст.345 ГК України).

Умови кредитного договору неодноразово змінювались шляхом укладання додаткових договорів.

Відповідно до умов договору (в редакції Додаткового договору №10 від 28.08.2014р. до кредитного договору) сторони домовились, що надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо «транш», а у сукупності транші «транші», на умовах визначених цим Договором, в межах відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 56545000,00 дол. США, з кінцевим терміном погашення не пізніше 30.12.2015р., з якого:

1.1.1.1.Транш у розмірі 10006000,00 доларів США, надалі за текстом «транш 1» надається зі сплатою плати за користування траншем 1 у розмірі:

- 11,5% процентів річних,

- 12 % процентів річних у випадку невиконання п. 3.13, 3.3.18, 3.3.19 цього договору, та кінцевим терміном погашення заборгованості за траншем 1 не пізніше 30.12.2015р. включно;

1.1.1.2.Транш у розмірі 25000000,00доларів США, надалі за текстом «транш 2» надається зі сплатою плати за користування траншем 2 у розмірі:

- 11,5% процентів річних,

- 12 % процентів річних у випадку невиконання п. 3.13, 3.3.18, 3.3.19 цього договору, та кінцевим терміном погашення заборгованості за траншем 2 не пізніше 30.12.2015р. включно;

1.1.1.3.Транш у розмірі 16333838,51доларів США, надалі за текстом «транш 3» надається зі сплатою плати за користування траншем 3 у розмірі:

- 11,5% процентів річних,

- 12 % процентів річних у випадку невиконання п. 3.13, 3.3.18, 3.3.19 цього договору, та кінцевим терміном погашення заборгованості за траншем 3 не пізніше 30.12.2015р. включно;

1.1.1.4.Транш в межах максимального ліміту заборгованості на загальну суму 2979841,16доларів США, надалі за текстом «транш 4» надається у строк до 30.06.2014р. на підставі письмових заяв позичальника зі сплатою плати за користування траншем 4 у розмірі:

- 11,5% процентів річних,

- 12 % процентів річних у випадку невиконання п. 3.13, 3.3.18, 3.3.19 цього Договору, та кінцевим терміном погашення заборгованості за траншем 4 не пізніше 30.12.2015р. включно;

1.1.1.5.Транш в межах максимального ліміту заборгованості на загальну суму 514852,23доларів США, надалі за текстом «транш 5» надається у строк до 31.07.2014р. на підставі письмових заяв позичальника зі сплатою плати за користування траншем 5 у розмірі:

- 11,5% процентів річних,

- 12 % процентів річних у випадку невиконання п. 3.13, 3.3.18, 3.3.19 цього договору, та кінцевим терміном погашення заборгованості за траншем 5 не пізніше 30.12.2015р. включно;

1.1.1.6.Транш в межах максимального ліміту заборгованості на загальну суму 600000,00 доларів США, надалі за текстом «транш 6» надається у строк до 31.08.2014р. на підставі письмових заяв позичальника зі сплатою плати за користування траншем 6 у розмірі:

- 11,5% (одинадцять цілих пять десятих) процентів річних,

- 12 % (дванадцять) процентів річних у випадку невиконання п. 3.13, 3.3.18, 3.3.19 цього Договору, та кінцевим терміном погашення заборгованості за траншем 6 не пізніше 30 грудня 2015 року включно;

1.1.1.7.Транш в межах максимального ліміту заборгованості на загальну суму 560000,00 доларів США, надалі за текстом «транш 7» надається у строк до 30.09.2014р. на підставі письмових заяв Позичальника зі сплатою плати за користування траншем 7 у розмірі:

- 11,5% процентів річних,

- 12 % процентів річних у випадку невиконання п. 3.13, 3.3.18, 3.3.19 цього Договору, та кінцевим терміном погашення заборгованості за траншем 3 не пізніше 30.12.2015р. включно;

1.1.1.8.Транш в межах максимального ліміту заборгованості на загальну суму 550 468,10 доларів США, надалі за текстом «транш 8» надається у строк до 31.10.2014р. на підставі письмових заяв позичальника зі сплатою плати за користування траншем 8 у розмірі:

- 11,5% процентів річних,

- 12 % процентів річних у випадку невиконання п. 3.13, 3.3.18, 3.3.19 цього договору, та кінцевим терміном погашення заборгованості за траншем 8 не пізніше 30.12.2015р. включно;

1.1.1.9. Транші, видача яких призводить до збільшення фактичної суми заборгованості за кредитом понад 56545000,00доларівв США, надаються за окремими погодженнями кредитора та за умови підписання відповідних додаткових договорів до цього договору, на умовах, що будуть визначені в таких додаткових договорах.

Кредит надається для оплати за сировину, матеріали, обладнання, цінні папери та інші платежі, повязані з веденням господарської діяльності (п. 1.2. договору в редакції додаткового договору №4 від 30.04.2013р. до кредитного договору).

Згідно п.2.3 договору в редакції кредитного договору від 25.06.2011р. підставою для надання кредитів за цим договором є додаткові угоди, що укладаються тільки за взаємною згодою сторін після надання банку письмової заявки позичальника, в якій вказується сума кредиту, конкретна ціль користування з посиланням на договір (контракт, угоду, додаток, рахунок-фактуру).

Відповідно п.2.4 договору в редакції кредитного договору від 25.06.2011р. датою видачі кредитів вважається день зарахування грошових коштів на позичкові рахунки, відкриті банком для обліку заборгованості позичальника за кредитами, наданими згідно з цим договором та додатковими угодами.

Моментом (днем) надання кредиту (траншу) вважається день надання кредиту (траншу) з позичкового рахунку позичальника в повній або частковій (транш) сумі кредиту п.2.2 договору (в редакції додаткового договору №4 від 30.04.2013р. до кредитного договору)

Згідно п. 2.6. договору (в редакції додаткового договору №4 від 30.04.2013р. до кредитного договору) сторони встановили, що нарахування процентів за користування кредитом (траншем) здійснюється у валюті кредиту щомісячно, 20-го числа поточного місяця та в останній робочий день поточного місяця, за фактичну кількість днів користування кредитом (траншем) в періоді (28-29-30-31/360). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (траншу).

Відповідно п. 2.7 договору (в редакції додаткового договору №7 від 31.03.2014р. до кредитного договору) сторони узгодили, що сплата процентів за користування кредитом (траншем) здійснюється у валюті наданого кредиту (траншу) на рахунок №0101 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236 в наступному порядку:

-проценти, нараховані за період з 20.12.2013р. до 19.04.2014р. включно, та не сплачені, сплачуються в наступному порядку:

-проценти, нараховані за період з 20.12.2013р. по 19.01.2014р. включно, сплачуються не пізніше 31.03.2014р. включно, в сумі 1000,00доларів США.

-проценти, нараховані за період з 20.01.2014р. по 19.02.2014р. включно, сплачуються не пізніше 31.03.2014р. включно, в сумі 1000,00доларів США.

- проценти, нараховані за період з 20.02.2014р. по 19.03.2014р. включно, сплачуються не пізніше 31.03.2014р. включно, в сумі 1000,00доларів США.

- проценти, нараховані за період з 20.03.2014р. по 19.04.2014р. включно, сплачуються не пізніше 31.03.2014р. включно, в сумі 1000,00доларів США.

- проценти, нараховані за період з 20.12.2013р. по 19.01.2014р. включно, та не сплачені, сплачуються не пізніше 01.05.2014р. включно.

- проценти, нараховані за період з 20.01.2014р. по 19.02.2014р. включно, та не сплачені, сплачуються не пізніше 31.05.2014р. включно.

- проценти, нараховані за період з 20.02.2014р. по 19.03.2014р. включно, та не сплачені, сплачуються не пізніше 30.06.2014р. включно.

- проценти, нараховані за період з 20.03.2014р. по 19.04.2014р. включно, та не сплачені, сплачуються не пізніше 31.07.2014р. включно.

Проценти, нараховані, починаючи з 20.04.2014р. , сплачуються в повному обсязі в наступному порядку:

- проценти, нараховані з 1-го числа по 19-те число місяця до останнього робочого дня поточного місяця.

- проценти, нараховані з 20-го числа по останній календарний день місяця сплачуються до останнього робочого дня наступного місяця.

Згідно п.4 договору (в редакції додаткового договору №4 від 30.04.2013р. до кредитного договору) сторони домовились з 01.02.2014р. по 31.03.2014р., включно, не застосовувати штрафні санкції за невиконання позичальником умов, передбачених п.п.3.3.13, 3.3.18, - 3.3.19 договору.

Відповідно п.2.7 (в редакції додаткового договору №8 від 30.05.2014р. до кредитного договору) сторони узгодили, що сплата процентів за користування кредитом (траншем) здійснюється у валюті наданого кредиту (траншу) на рахунок №0101 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236 в наступному порядку:

- проценти, нараховані за період з 20.12.2013р. до 19.04.2014р. включно, та не сплачені, сплачуються у повному обсязі не пізніше 30.06.2014р. включно,

- проценти, нараховані починаючи з 20.04.2014р. по 19.05.2014р. включно, сплачуються не пізніше 30.05.2014р. включно, в сумі 1000,00доларів США.

- проценти, нараховані за період з 20.04.2014р. по 19.05.2014р. включно, та несплачені, сплачуються позичальником у повному обсязі не пізніше 30.06.2014р.

- проценти, що нараховані з 20.05.2014р. сплачуються в повному обсязі в наступному порядку:

- проценти, нараховані з 1-го числа по 19-те число місяця до останнього робочого дня поточного місяця.

- проценти, нараховані з 20-го числа по останній календарний день місяця сплачуються до останнього робочого дня наступного місяця.

За порушення умов договору, сторони несуть відповідальність відповідно чинного законодавства України та положень цього договору (п.5 договору в редакції додаткового договору №8 від 30.05.2014р. до кредитного договору).

Згідно п.5 договору (в редакції додаткового договору №8 від 30.05.2014р. до кредитного договору) сторони домовились не застосовувати штрафні санкції за невиконання позичальником умов, передбачених п.п..3.3.13, 3.3.18-3.3.19 договору, за період з 01.10.2013р. по 30.06.2014р.

Відповідно п. 3.3.5 договору (в редакції додаткового договору №4 від 30.04.2013р. до кредитного договору) позичальник зобовязувався повернути кредитору у повному обсязі кредит зі сплатою процентів та комісій кредитора, та можливих штрафних санкцій, у термін визначених цим договором.

Згідно п.3.1.6 договору (в редакції додаткового договору №3.5-1 від 27.02.2013р. до кредитного договору) у разі недотримання позичальником умов цього договору та додаткових угод, а також у разі погіршення фінансового стану позичальника, вимагати дострокового повернення кредитів,сплати нарахованих процентів за користування ними, комісій, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору, а у разі невиконання позичальником цих вимог звернути стягнення на предмет застави згідно з іпотечними договорами №25ДС/24/101/2011-КЛТ від 25.06.2011р., №25ДС/24/102/2011-КЛТ від 25.06.2011р., №25ДС/24/103/2011-КЛТ від 25.06.2011р. та договорами застави №25ДС/24/301/2011-КЛТ від 25.06.2011р., №25ДС/24/302/2011-КЛТ від 25.06.2011р., №25ДС/24/303/2011-КЛТ від 25.06.2011р., №25ДС/24/304/2011-КЛТ від 25.06.2011р. За наявності обставин, визначених п.3.1.6 цього договору, банк рекомендованим листом надсилає на адресу позичальника, зазначену в розділі 8 цього договору, письмове повідомлення-вимогу, де зазначає термін для дострокового повернення кредитів та сплати нарахованих процентів за користування ними, комісії (надалі-письмове повідомлення вимога). У разі невиконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення сум кредитів та нарахованих процентів, комісії, що міститься в письмовому повідомленні-вимозі банку, в термін, визначений таким письмовим повідомленням-вимогою, остаточний термін повернення кредитів, визначений п.3.4.5 цього договору, змінюється. Таким терміном буде вважатись термін, визначений банком у письмовому повідомленні-вимозі, при настанні якого позичальник має виконати вимогу банку щодо дострокового повернення кредитів та сплати процентів, комісії. При цьому сторони досягли згоди, що така зміна остаточного терміну повернення кредитів, визначеного п.3.4.5, цього договору, яка є наслідком настання обставин, визначених п.3.1.6 цього договору, настає без укладення між сторонами будь-яких додаткових угод до цього договору.

Відповідно до умов п. 5.3 кредитного договору (в редакції додаткового договору №4 від 30.04.2013р. до кредитного договору) сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання (прострочення виконання тощо) позичальником будь-якого свого зобовязання за цим Договором, за будь-якими іншими договорами, що укладені з позичальником та кредитором є подіями, при яких припиняється кредитування кредитором позичальника, позичальник здійснює дострокове повернення отриманого кредиту, сплачує кредитору проценти за користування кредитом, комісії та можливі штрафні санкції. Для цього кредитор надає під розписку уповноваженій особі або надсилає рекомендованим листом позичальнику відповідну письмову вимогу. У випадку непогашеної зазначеної у вимозі суми в термін, зазначений в вимозі, кредитор по закінченню цього терміну звертає стягнення на майно позичальника, на заставне майно та ін. у порядку, визначеному цим договором, відповідними договорами застави та законодавством України.

Згідно п.4.1 договору (в редакції додаткового договору №4 від 30.04.2013р. до кредитного договору) у випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно п.4.2 договору (в редакції додаткового договору №4 від 30.04.2013р. до кредитного договору) у випадку порушення позичальником вимог п.3.3 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 1000,00грн., за кожний випадок порушення.

Згідно п.4.3 договору (в редакції додаткового договору №4 від 30.04.2013р. до кредитного договору) у випадку невиконання позичальником зобовязань, визначених п.3.3 цього договору, протягом більше 10 календарних днів від дня закінчення строку, встановленого для їх виконання цим договором, на одинадцятий календарний день строк користування кредитом вважається таким, що закінчився та, відповідно, позичальник зобовязаний погасити наявну заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти, комісії та штрафні санкції. Після повного погашення заборгованості позичальника за цим договором дія цього договору припиняється. Виконання позичальником даного обовязку не потребує від кредитора надіслання жодних попередніх письмових повідомлень та/або вимог до позичальника.

Відповідно п.5.1 договору (в редакції додаткового договору №10 від 28.08.2014р. до кредитного договору) у випадку погіршення фінансового стану позичальника (виникнення збитків або їх збільшення, перенесення кредиту в групу з підвищеним ступенем ризику), який визначається за власною методикою кредитора про проведення оцінки фінансового стану позичальника, порушення процедури визнання позичальника банкрутом, використання кредиту не за цільовим призначенням або за наявності інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий позичальнику кредит своєчасно не буде повернений, та/або у разі невиконання зобовязання, зазначеного в п.3.3.20 цього договору, кредитор має право вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за користування кредитом, комісій та можливих штрафних санкцій, нарахованих згідно з умовами цього договору. Позичальник зобовязується здійснити таке дострокове погашення кредиту в повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та можливі штрафні санкції, нараховані згідно з умовами цього договору, у той строк, що буде зазначений кредитором безпосередньо у своєму письмовому повідомленні-вимозі про дострокове повернення кредиту.

Згідно додатку №1 до додаткового договору №10 від 28.08.2014р. до кредитного договору змінено графік зменшення максимального ліміту заборгованості:

Дата початку кредитного періодуДата закінчення кредитного періодуЛіміт заборгованості на початок кредитного періоду, дол. СШАЛіміт заборгованості на кінець кредитного періоду, дол. США
28.08.201401.12.20 .12.2012 01.03.20 .03.2015 01.06.20 .06.2015 01.09.20.09.2015 30.12.20 0
Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до повного погашення позичальником кредитів, процентів за користування ними, комісій, а при наявності простроченої заборгованості і пені за несвоєчасне погашення кредитів та сплату процентів (п.5.1 договору).

Господарський суд дійшов до правомірного висновку щодо того, що сторонами в даному кредитному договорі погоджені всі істотні умови, відсутні докази його припинення або визнання недійсним, тому зазначений договір є укладеним та обов'язковим для виконання сторонами.

За умовами ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи доведено, що банком (ПАТ «Кредитпромбанк») належним чином виконані умови договору щодо надання кредитних коштів в сумі 51339838,51 доларів США., що підтверджується меморіальним ордером №278_129 від 25.06.2011р на суму 10006000,00 доларів США, №258_13 від 29.06.2011р. на суму 25000000,00дол. США, №258_673 від 30.06.2011р. на суму 16333838,51доларів США та виписками з особового рахунку позичальника, які наявні в матеріалах справи.

Господарським судом встановлено, що під час дії кредитного договору відбулась заміна кредитора (ПАТ «Кредитпромбанк»).

28.02.2013р. ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «БАНК 3/4» підписано та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 договір про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобовязанні), зареєстрованого в реєстрі за №430, надалі - договір про відступлення права вимоги.

Відповідно до умов цього договору первісний кредитор (ПАТ «Кредитпромбанк») передає (відступає) новому кредиторові (ПАТ «БАНК 3/4» ) право вимоги до боржника (ПАТ «АЗОВЗАГАЛЬМАШ») та майнових поручителів (ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування», ПАТ «Маріупольський термічний завод»), а новий кредитор приймає зазначене вище право вимоги та зобовязується перерахувати первісному кредиторові кошти у сумі ціни право вимоги на умовах, визначених цим договором (п.1.1 договору).

Новий кредитор після переходу до нього вимоги стає кредитором за кредитним договором (№3.3ДС/24/2011-КЛТ від 25.06.2011р. із всіма змінами та доповненнями до нього) та боржника та майнових поручителів зобовязань за забезпечувальними договорами (договором поруки №П-3.3ДС/24/2011-КЛТ від 28.08.2014р.) в межах переданого права вимоги. Права кредитора за кредитним договором та забезпечувальними договорами переходить до нового кредитора у повному обсязі.

Згідно п.4.2 договору станом на дату укладення цього договору розмір заборгованості боржника перед первісним кредитором складав: 51339838,51доларів США, що за курсом НБУ станом на дату укладання цього договору становило 410359329,21грн., у тому числі:

- 51339838,51доларів США, що за курсом НБУ станом на дату укладання цього договору становило 410359329,21грн. суми основної заборгованості за кредитом.

Відповідно п.4.3 договору для підтвердження дійсності права вимоги первісний кредитор зобовязаний до 11.03.2013р.передати новому кредитору документацію (документи та відповідну інформацію) від первісного кредитора по акту прийому-передачі права вимоги та документації, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін, а саме: аналітичну інформацію в електронному вигляді стосовно права вимоги за формою, що додатково надається новим кредитором. Передача вказаної інформації вважається виконаною у разі підтвердження новим кредитором щодо можливості її відкриття, використання, занесення (копіювання) даних до програмних комплексів, що використовує ( буде використовувати) новий кредитор для обліку заборгованості боржника, (відкриття і використання відповідних файлів),

- звітну таблицю в електронній формі та з таким змістом, в якому вона існує, стосовно існуючих судових справ, складену за формою, що додатково надається новим кредитором. Передача вказаної інформації вважаються виконаною у разі підтвердження нового кредитора щодо можливості її відкриття і використання (відкриття і використання відповідних файлів),

- оригінали кредитного договору, забезпечувальних договорів та додаткових договорів (угод) до них,

- завірені належним чином копії платіжних документів, що свідчить про надання первісним кредитором коштів боржнику,

- наявні платіжні документи, що свідчать про повернення боржником, або поручителем та/або майновим поручителем основного боргу та/або сплати процентів, штрафів, пені на користь первісного кредитора,

- виписки з позичкових рахунків боржника та рахунків для обліку процентів,

- наявні документи, що підтверджували повноваження представника первісного кредитора, який від його імені уклав кредитний договір та забезпечувальні договори,

- всі документи, що стосуються виключно кредитного договору та забезпечувальних договорів, відносно: 1- правоздатності та дієздатності боржника, поручителів, майнових поручителів (в т.ч., але невиключно завірені належним чином копії реєстраційних, установчих, фінансових та бухгалтерських документів) та повноваження їх керівників/представників на укладання таких договорів. 2 - письмового листування первісного кредитора з боржником, поручителями, майновими поручителями. 3 - оригінали правовстановлюючих документів на предмети застави/іпотеки зазначених в забезпечувальних договорах. 4 - копії документів, що стосуються підтвердження права власності на предмет застави/іпотеки зазначених в забезпечувальних договорах,

- оригінали судових рішень, постанов, ухвал ( або завірені судом копії таких документів) по справам, що стосуються кредитного договору та/або забезпечувальних договорів та/або відносин із боржником, поручителями, майновими поручителями тощо,

- довідку первісного кредитора про загальний розмір заборгованості боржника за кредитним договором, з урахуванням суми заборгованості за кредитом, процентів, пені, штрафів, іншої неустойки комісійної винагороди,

- повідомлення, направлені боржнику, майнових поручителям про здійснене відступлення право вимоги,

- інші документи, що мають безпосереднє відношення до правовідносин первісного кредитора з боржником, поручителем, майновими поручителями.

Право вимоги переходить до нового кредитора з моменту укладання цього договору (п.4.4 договору).

Згідно п.5.1 сторони домовились, що ціна права вимоги становить 51339838,51доларів США, що за курсом НБУ на дату укладання цього договору становила 410359329,21грн. без ПДВ.

Відповідно п.5.2 новий кредитор здійснює оплату первісному кредитору за відступлення права вимоги за цим договором гривнях, шляхом перерахування коштів в безготівковій формі не пізніше 28.02.2013р. на рахунок первісного кредитора №1819401 в ПАТ «БАНК 3/4», код ЄДРПОУ отримувача 36002395.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін і нотаріального посвідчення, та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань. Зміни до договору можуть бути внесені виключно шляхом підписання сторонами додаткових договорів до цього договору.

Господарський суд прийшов до вірного висновку, що сторонами в даному договорі погоджені всі істотні умови, відсутні докази його припинення або визнання недійсним, тому зазначений договір є укладеним та обов'язковим для виконання сторонами.

28.02.2013р. ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» підписано та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 договір про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобовязанні), зареєстрованого в реєстрі за №431, надалі - договір про відступлення права вимоги.

Відповідно до умов цього договору первісний кредитор (ПАТ «Кредитпромбанк») передає (відступає) новому кредиторові (ПАТ «Дельта Банк») право вимоги до боржника (ПАТ «АЗОВЗАГАЛЬМАШ») та майнових поручителів (ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування», ПАТ «Маріупольський термічний завод»), а новий кредитор приймає зазначене вище право вимоги та зобовязується перерахувати первісному кредиторові кошти у сумі ціни право вимоги на умовах, визначених цим договором (п.1.1 договору).

Новий кредитор після переходу до нього вимоги стає кредитором за кредитним договором (№3.3ДС/24/2011-КЛТ від 25.06.2011р. із всіма змінами та доповненнями до нього) відносно боржника та майнових поручителів по зобовязанням за забезпечувальними договорами (договором поруки №П-3.3ДС/24/2011-КЛТ від 28.08.2014р.) в межах переданого права вимоги. Права кредитора за кредитним договором та забезпечувальними договорами переходить до нового кредитора у повному обсязі.

Згідно п.4.2 договору станом на дату укладення сторонами цього договору розмір заборгованості боржника перед первісним кредитором складав: 51339838,51доларів США, що за курсом НБУ станом на дату укладання цього договору становило 410359329,21грн., у тому числі:

- 51339838,51доларів США, що за курсом НБУ станом на дату укладання цього договору становило 410359329,21грн. суми основної заборгованості за кредитом.

Відповідно п.4.3 договору для підтвердження дійсності права вимоги первісний кредитор зобовязаний до 11.03.2013р.передати новому кредитору документацію (документи та відповідну інформацію) від первісного кредитора по акту прийому-передачі права вимоги та документації, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін, а саме: аналітичну інформацію в електронному вигляді стосовно права вимоги за формою, що додатково надається новим кредитором. Передача вказаної інформації вважається виконаною у разі підтвердження новим кредитором щодо можливості її відкриття, використання, занесення (копіювання) даних до програмних комплексів, що використовує ( буде використовувати) новий кредитор для обліку заборгованості боржника, (відкриття і використання відповідних файлів),

- звітну таблицю в електронній формі та з таким змістом, в якому вона існує, стосовно існуючих судових справ, складену за формою, що додатково надається новим кредитором. Передача вказаної інформації вважаються виконаною у разі підтвердження нового кредитора щодо можливості її відкриття і використання (відкриття і використання відповідних файлів),

- оригінали кредитного договору, забезпечувальних договорів та додаткових договорів (угод) до них,

- завірені належним чином копії платіжних документів, що свідчить про надання первісним кредитором коштів боржнику,

- наявні платіжні документи, що свідчать про повернення боржником, або поручителем та/або майновим поручителем основного боргу та/або сплати процентів, штрафів, пені на користь первісного кредитора,

- виписки з позичкових рахунків боржника та рахунків для обліку процентів,

- наявні документи, що підтверджували повноваження представника первісного кредитора, який від його імені уклав кредитний договір та забезпечувальні договори,

- всі документи, що стосуються виключно кредитного договору та забезпечувальних договорів, відносно: 1- правоздатності та дієздатності боржника, поручителів, майнових поручителів (в т.ч., але невиключно завірені належним чином копії реєстраційних, установчих, фінансових та бухгалтерських документів) та повноваження їх керівників/представників на укладання таких договорів. 2- письмового листування

первісного кредитора з боржником, поручителями, майновими поручителями. 3- оригінали правовстановлюючих документів на предмети застави/іпотеки зазначених в забезпечувальних договорах. 4- копії документів, що стосуються підтвердження права власності на предмет застави/іпотеки зазначених в забезпечувальних договорах,

- оригінали судових рішень, постанов, ухвал ( або завірені судом копії таких документів) по справам, що стосуються кредитного договору та/або забезпечувальних договорів та/або відносин із боржником, поручителями, майновими поручителями тощо,

- довідку первісного кредитора про загальний розмір заборгованості боржника за кредитним договором, з урахуванням суми заборгованості за кредитом, процентів, пені, штрафів, іншої неустойки комісійної винагороди,

- повідомлення, направлені боржнику, майновим поручителям про здійснене відступлення право вимоги,

- інші документи, що мають безпосереднє відношення до правовідносин первісного кредитора з боржником, поручителем, майновими поручителями.

Право вимоги переходить до нового кредитора з моменту укладання цього договору (п.4.4 договору).

Згідно п.5.1 договору сторони домовились, що ціна права вимоги становить 51339838,51доларів США, що за курсом НБУ на дату укладання цього договору становила 410359329,21грн. без ПДВ.

Відповідно п.5.2 новий кредитор здійснює оплату первісному кредитору за відступлення права вимоги за цим договором в гривнях, шляхом перерахування коштів в безготівковій формі не пізніше 28.02.2013р. на рахунок первісного кредитора №1819401 в ПАТ «БАНК 3/4».

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін і нотаріального посвідчення, та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань. Зміни до договору можуть бути внесені виключно шляхом підписання сторонами додаткових договорів до цього договору.

Господарський суд дійшов до висновку, що сторонами в даному договорі погоджені всі істотні умови, відсутні докази його припинення або визнання недійсним, тому зазначений договір є укладеним та обов'язковим для виконання сторонами.

Сторонами підписаний акт прийому-передачі документації, договору та в матеріалах справи наявні відповідні докази перерахування коштів за договором.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов до підтвердженому матеріалами справи висновку, що ПАТ «Дельта банк» є належним кредитором та позивачем по справі.

Матеріалами справи доведено, що новим кредитором належним чином виконані умови договору щодо надання кредитних коштів в сумі 2979841,16 доларів США, 514852,23доларрів США., 581749,53доларів США, 544500,88доларів США, що підтверджується виписками з особового рахунку позичальника, які наявні в матеріалах справи.

Таким чином, всього видано коштів за договором на загальну суму 55960782,31 доларів США.

04.03.2014р. ПАТ «Дельта Банк» (заставодавець) та ОСОБА_7 банком України (заставодержатель) підписано договір застави майнових прав №08/3МП.

Відповідно до п.1.1 договору предметом застави за цим договором є майнові права за кредитними договорами, що укладені між заставодавцем і юридичними та фізичними особами, перелік яких наведений у додатку №1 до цього договору (далі-боржники), що є його невідємною частиною (надалі всі вищевизначені кредитні договори та генеральні кредитні договори, договори про відкриття кредитної лінії, договори про кредитування, чи інша назва договору про надання кредитних коштів на умовах повернення, платності, строковості, забезпеченості та цільового характеру використання разом та/або окремо іменуються кредитні договори). Станом на 04.03.2014р. заборгованість за кредитними договорами становила ,96грн.

Зобовязання, що випливають з укладених кредитних договорів, забезпечуються договорами застави, іпотеки, поруки тощо.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання зобовязання за кредитним договором чи настання одного з випадків, з якими чинне законодавство повязує припинення права застави (п.6.3 договору).

ОСОБА_7 банк України, який залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, надав письмові пояснення №18-04008/93905 від 30.11.2015р. в яких просив задовольнити позов в повному обсязі, оскільки згідно з рішенням від 02.10.2015р. №181 «Про початок ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені ст. ст. 37,38, 51ч.1. та ч.2ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на два роки з 05.10.2015р. по 04.10.2017р. включно. Відповідно до п.2.2.1 глави 2 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012р. № 2, уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку зобовязана облікувати на окремому аналітичному рахунку кошти, що надійшли від: - реалізації майна (майнових прав), переданого в іпотеку (заставу) НБУ, - погашення заборгованості за кредитами банку, майнові права за якими передано в заставу НБУ, - погашення цінних паперів, переданих в заставу НБУ. Такі кошти перераховуються уповноваженою особою фонду на ліквідацію банку НБУ в рахунок погашення зобовязань банку за кредитами НБУ після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси. У звязку із наявністю заборгованості позивача перед НБУ по кредитах рефінансування, яка погашається за рахунок, зокрема, погашення заборгованості за кредитами банку, майнові права за якими передано в заставу НБУ, кошти, які стягуються з відповідачів після отримання позивачем будуть перераховані НБУ в рахунок погашення заборгованості позивача за кредитами рефінансування.

Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В матеріалах справи наявні копії претензій від 27.07.2015року, які направлені на адресу відповідачів, з доказами їх отримання.

Всупереч приписам закону та умовам договору, позичальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, отримані кошти у встановлені строки не повертав, плату за кредит своєчасно та в повному обсязі не сплачував, та на дату розгляду позову не сплатив.

З наданої позивачем на вимогу господарського суду банківської виписки вбачається, що заборгованість ПАТ «Азовзагальмаш» за основною сумою кредиту на час винесення рішення по справі дійсно (фактично) становила 55960782,31доларів США, з яких: 22618000,00 доларів США, еквівалентом 492364456,60грн. - заборгованість за кредитом, 33342782,31 доларів США, еквівалентом 725829025,27грн. - заборгованість за простроченим кредитом,

Крім того, позивач заявив до стягнення 4950012,62 доларів США заборгованості по процентам за період з 28.02.2013р. по 23.06.2015р. з урахуванням часткових оплат.

Позивач під час розгляду справи по суті надав документи (виписки з відповідних рахунків), з яких вбачається, що заборгованість за нарахованими процентами фактично (дійсно) становила 625672,64доларів США, еквівалентом 13620079,90грн. - заборгованість по строковим процентам, 4324339,98доларів США,еквівалентом 94135259,72грн. - заборгованість по простроченим процентам.

Що стосується вимоги позивача про стягнення 120406183,37 грн. пені за прострочення повернення кредиту за період з 23.12.2014р. по 23.06.2015р. , 16534624,63грн. пені за несвоєчасне повернення процентів за період з 23.12.2014р. по 23.06.2015р., 15000,00грн.штрафу нарахованого за порушення п.3.3 договору на підставі п.4.2 договору за періоди: з 04.08.2014р. 1000,00 грн., 02.12.2014р. - 1000,00 грн., 03.02.2015р. - 1000,00грн., 03.03.2015р. - 1000,00грн., 03.06.2015р. - 1000,00грн., 03.09.2015р. - 1000,00грн., 02.09.2014р. - 1000,00грн., 03.11.2014р. - 1000,00грн., 02.11.2014р. - 1000,00грн., 06.01.2015р. - 1000,00грн., 03.02.2015р. - 1000,00грн., 03.03.2015р. - 1000,00грн., 01.04.2015р. - 1000,00грн., 05.05.2015р. - 1000,00грн., 03.06.2015р. - 1000,00грн., то господарський суд виходив з наступного:

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України. Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду справи антитерористична операція триває.

За змістом ст.1 Закону «Про боротьбу з тероризмом» антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Згідно вказаного Закону райони проведення такої операції визначаються, в тому числі, керівництвом антитерористичної операції.

На виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", приписів Закону України «Про боротьбу з тероризмом», керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014р. №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014року.

Згідно Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції встановлюється особливий порядок пов'язаний з наданням спеціальних повноважень, необхідних для забезпечення безпеки і здоров'я громадян, які опинилися в районі проведення антитерористичної операції, нормального функціонування державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств,установ, організацій. У зв'язку із зазначеними приписами Закону, Кабінетом Міністрів України був затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. До переліку пунктів, на території яких органі влади тимчасово не здійснюють свої повноваження увійшло місто Маріуполь Донецької області (на час розгляду апеляційної скарги діє Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджений розпорядженням КМУ від 02.12.2015р. № 1275р.). Постановою Правління ОСОБА_7 Банку України від 06.08.2014р. №466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» банкам України заборонено здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою. Згідно Тимчасового порядку здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 22 січня 2015року №27, встановлено особливий порядок переміщення в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а також вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, осіб, транспортних засобів та вантажів. До зазначених територій включені території, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не у повному обсязі повноваження, передбачені законодавством України.

Таким чином, територія м. Маріуполь як входила так і входить в зону АТО, у зв'язку з чим забезпечення виконання Конституційних основ правового господарського порядку в Україні, встановлених ст.42 Конституції України та ст.5 ГК України, на зазначених територіях є неможливим.

Проте, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначені заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, а саме накладено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями, на проведення перевірок органами і посадовими особами, уповноваженими законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, на примусову реалізацію предметів іпотеки, особливий порядок перереєстрації суб'єктів, тощо. Таким чином, Держава гарантувала визначеним вище суб'єктам пільгові умови виконання зобов'язань, пов'язані із звільненням від відповідальності за порушення зобов'язань, визначених законом.

30.10.2014року розпорядженням №1053-р Кабінет Міністрів України на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві на перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого увійшло місто Маріуполь.

Розпорядженням від 05.11.2014 року № 1079-р КМУ зупинив дію зазначеного вище розпорядження.

Проте, відмовляючи в задоволені позову в частині стягнення пені та штрафу за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, господарський суд цілком правомірно виходив з того, що згідно ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» завданням суду при здійсненні правосуддя на засадах верховенства права є забезпечення кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України.

Гарантоване Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» право бути звільненим від відповідальності за невиконання зобов'язань щодо повернення кредиту не може бути ілюзорним.

За змістом п.39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. по справі «Серявін та інші проти України», будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, якою це право встановлено, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Згідно із ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006р. рішення Європейського суду є джерелом права для національних судів. Враховуючи викладене та принцип верховенства права, закріплений ст.8 Конституції України, судова колегія вважає, що незабезпечення державними органами передумов виконання Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» порушує той самий справедливий баланс та не може бути підставою для відмови в захисті прав відповідача судом.

Враховуючи викладене, приписи ст.4 ГПК України, Наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», Розпорядження КМУ України від 7 листопада 2014року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», Закон України «Про боротьбу з тероризмом», господарський суд, на думку колегії, правомірно застосував до спірних правовідносин ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та відмовив у задоволені вимог щодо стягнення пені та штрафу за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків за кредитом, оскільки пеня та штраф нараховані в період проведення антитерористичної операції.

Враховуючи вищезазначене, вимога позивача про стягнення 120406183,37грн. пені за прострочення повернення кредиту за період з 23.12.2014р. по 23.06.2015р., 16534624,63грн. пені за несвоєчасне повернення процентів за період з 23.12.2014р. по 23.06.2015р., 15000,00грн. штрафу не ґрунтується на вимогах законодавства.

В забезпечення виконання кредитного договору №3.3ДС/24/2011-КЛТ від 25.06.2011р., між ПАТ «Кредитпромбанк» (далі-банк), ПАТ «Азовзагальмаш» (позичальник) та ПрАТ «Азовелектросталь» (далі - поручитель) підписаний договір поруки № П-3.3ДС/24/2011-КЛТ від 28.08.2014р.

Відповідно до п.1.1 договору поручитель зобовязується відповідати за виконання позичальником, умов щодо сплати кредитору суми кредиту, процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбаченим кредитним договором №3.3дс/24/2011-клт від 25.06.2011р., укладеним між кредитором та позичальником, надалі за текстом (договір кредиту), за умовами якого позичальник зобовязаний повернути кредитору отриманий кредит в розмірі 56545000,00доларів США, зі сплатою процентів у розмірі у строки (терміни) та на умовах, визначених у договорі кредиту та додаткових договорах до договору кредиту, що можуть бути укладені в майбутньому, з кінцевим терміном повернення кредиту до 30.12.2015р. включно, сплачувати можливі штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту та цим договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої порукою вимоги.

Згідно п.1.4 договору сторони домовились, що кредитор та позичальник мають право змінювати умови договору кредиту без погодження із поручителем, при цьому порука за цим договором розповсюджується на всі зміни та доповнення до договору кредиту, у тому числі, але не виключно, стосовно суми кредиту та розміру процентів за користування кредитом. Поручитель підтверджує, що зазначений припис є попередньою згодою поручителя на зміну умов договору кредиту, що призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Відповідно ст.2 п.п. 2.1, 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3, 2.1.4 договору зміст зобовязання забезпеченого порукою: погасити основну суму заборгованості за договором кредиту в сумах та в терміни, зазначені в договорі кредиту, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі у строки (терміни) та на умовах, визначених у договорі кредиту, сплатити можливі штрафні санкції, визначені договором кредиту, сплатити інші витрати, повязані зі здійсненням забезпеченої порукою вимоги.

Згідно з п. 3.1.1. договору поручитель зобовязаний протягом десяти робочих днів, від дати отримання письмової вимоги кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобовязання, виконати відповідне зобовязання, шляхом перерахування непогашеної суми кредиту та непогашеної суми процентів (комісій) на відповідні рахунки кредитора, зазначені в такій вимозі.

Відповідно до п. 3.1.2. договору поручитель зобовязаний у разі невиконання позичальником та поручителем забезпеченою порукою зобовязання, відповідати перед кредитором, як солідарні боржники всім своїм майном, на яке згідно з законодавством України може бути звернене стягнення.

Згідно п.4.1 договору у разі порушення поручителем вимог п.3.1 цього договору, поручитель зобовязаний сплатити кредитору пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від суми невиконання забезпеченого порукою зобовязання, за кожний день прострочення.

Цей договір набуває чинності з дати його укладення. Дія цього договору припиняється на 3650 день від дати, яка зазначена в п.1.1 цього договору як кінцевий термін повернення кредиту.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд прийшов до обґрунтованого висновку, що сторонами в цьому договорі поруки погоджені всі істотні умови, відсутні докази його припинення або визнання недійсним, тому зазначений договір є укладеним та обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч.1,2 ст.554 ЦК у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Приймаючи до уваги те, що позивач просив солідарно стягнути з відповідачів грошові кошти в розмірі 60910794,93доларів США та 136955808,00грн., з яких: 22618000,00доларів США, еквівалентом 492364456,60грн. - заборгованість за кредитом, 33342782,31 доларів США, еквівалентом 725829025,27грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 625672,64доларів США, еквівалентом 13620079,90грн.- заборгованість по строковим процентам (по 23.06.2015р.), 4324339,98доларів США,еквівалентом 94135259,72грн. - заборгованість по простроченим процентам, 120406183,37грн. пені за прострочення повернення кредиту, 16534624,63грн. пені за несвоєчасне повернення процентів, 15000,00грн. штрафу, господарський суд, з урахуванням відсутності правових підстав для стягнення з відповідачів пені та штрафу обґрунтовано стягнув з позичальника та поручителя солідарно 60910794,93доларів США, з яких: 22618000,00доларів США, еквівалентом 492364456,60грн. - заборгованість за кредитом, 33342782,31 доларів США, еквівалентом 725829025,27грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 625672,64доларів США, еквівалентом 13620079,90грн. - заборгованість по строковим процентам, 4324339,98доларів США,еквівалентом 94135259,72грн. - заборгованість по простроченим процентам.

Крім того, господарський суд не прийняв до уваги доводи відповідачів про те, що надані позивачем до матеріалів справи меморіальний ордер та банківські виписки не є належними доказами у справі виходячи з наступного:

За приписами п.п. 3, 6 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов'язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про ОСОБА_7 України" та ч. 1, 2 ст.68 Закону України «Про банки та банківську діяльність» ОСОБА_7 банк України встановлює обов'язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених ОСОБА_7 банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов'язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління ОСОБА_7 банку України № 566 від 30.12.1998р. (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління ОСОБА_7 банку України від 18 червня 2003р. N254, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 8 липня 2003 р. за N559/7880, визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції.

Пунктом 5.1 глави 5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Приписами п. 5.4. Положення про організацію операційної діяльності в банках України передбачено, що особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

При цьому, п. 5.6. Положення про організацію операційної діяльності в банках України визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

З урахуванням вищевикладеного, суд обґрунтовано прийняв до уваги при вирішенні спору банківські виписки, як належні докази підтвердження видачі кредиту, а також наявності спірної заборгованості.

Що стосується доводу апеляційної скарги щодо третейського застереження.

Дійсно, відповідно до п.7.1 кредитного договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 30.04.2013р, укладеної ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Азовзагальмаш», всі спори за цим договором вирішуються сторонами в процесі переговорів. У разі неможливості вирішення спірних питань шляхом переговорів, всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконанні цього договору чи у звязку з ним або випливають з нього… вирішуються Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» у наступному порядку. Справа розглядається одно особо ОСОБА_9 третейським суддею Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» (м. Київ). У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Твердохлібом Олегом Станіславовичем. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними вище суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» відповідно до чинного Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», з яким сторони ознайомились.

Між тим, Згідно зі ст.5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Згідно з частиною 1 ст.12 цього Закону третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. На час виникнення спірних правовідносин Закон не містив заборони на укладення третейської угоди.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII «Третейське самоврядування» Закону України «Про третейські суди» (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст.17 ЦПК України, ст.12 ГПК України, ст.6 Закону України «Про третейські суди»), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст.55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст.22, ст. 64 Конституції України).

Крім того, згідно з розясненнями, викладеними в абз. 5 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду за захистом.

Таким чином, третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

Вищевказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 26.12.2011 року у справі № 6-75цс11.

В іншому рішенні Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-831цс15, викладена наступна правова позиція.

За змістом статей 1,2,6 Закону України «Про третейські суди» підвідомчість справ, які можуть бути вирішені в рамках третейського судочинства, обмежена сферою приватного права. До сфери компетенції третейських судів входить вирішення спорів, що виникають між приватними особами з питань, які не торкаються публічно значимих відносин. Спір, що має публічно-правове значення, не підлягає вирішенню третейським судом.

Порядок здійснення на території України розрахунків в іноземній валюті регулюється Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Цей закон установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ в регулюванні валютних операцій, права й обов'язки суб'єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Норми цього закону, спрямовані на регулювання порядку проведення розрахунків іноземною валютою, носять імперативний характер, вони вкрай обмежують свободу резидентів при здійсненні таких розрахунків. Статтею 16 Декрету встановлено фінансові санкції, які застосовуються до резидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 Декрету незаконне використання валютних цінностей як засобу платежу тягне за собою адміністративну відповідальність (ст.162 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Отже, норми закону щодо регулювання обігу іноземної валюти в Україні, зокрема і проведення грошових розрахунків валютними цінностями, мають публічну основу, переслідують публічний інтерес і спрямовані на досягнення результату, необхідного в публічних цілях для задоволення публічних потреб - забезпечення стабільності української грошової одиниці - гривні.

Наявність в правовідношенні щодо проведення розрахунку за договором кредиту, наданого в іноземній валюті, такої концентрації суспільно-значимих публічних елементів не дозволяє віднести такі спори до спорів суто приватного характеру між приватними особами, які можуть розглядатися в приватному порядку - третейськими судами.

У вказаній справі, переглянутій Верховним Судом України, третейський суд тій же самий, як і у спорі, що розглядається Донецьким апеляційним господарським судом.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення господарського суду Донецької області.

Позивачем заявлене клопотання про забезпечення позову шляхом накладання арешту на кошти відповідачів та про відстрочення сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Враховуючи факт прийняття постанови щодо законності рішення, клопотання відхилені.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33,99,101-103,105 ГПК України Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 08.12.2015 року у справі № 905/1727/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили в день її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України в 20-ти денний строк.

Головуючий суддя: О.Л. Агапов

Судді: С.А. Малашкевич

ОСОБА_2

Надруковано 9 прим:

1 - позивачу

2 - відповідачам

3 - третім особам

1 - ДАГС

1 - у справу

1 - ГСДО