ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Справа № 922/4463/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Поляк О.І. (доповідач),
суддів :Рогач Л.І., Бакуліної С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 16.12.2015
у справі№ 922/4463/15 Господарського суду Харківської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "РЦНІТ, ЛТД"
простягнення 41 004,24 грн,

за участю представників

від позивача: Єршова Р.В. дов. № 10-Д від 15.03.16;

від відповідача: не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.10.2015 у справі № 922/4463/15 (суддя Доленчук Д.О.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.12.2015 (головуючий суддя - Могилєвкін Ю.О., судді - Потапенко В.І., Плужник О.В.) повністю відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Публічне акціонерне товариство "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.12.2015 у справі № 922/4463/15 та рішення Господарського суду Харківської області від 05.10.2015 у цій справі, і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована порушенням та неправильним застосуванням господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 525, 526, 629, ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України.

23.03.2016 до Вищого господарського суду України позивачем подано заяву про зміну та доповнення до касаційної скарги в якій Публічне акціонерне товариство "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" просило скасувати судові рішення попередніх інстанцій у цій справі, і повернути її на новий розгляд до Господарського суду Харківської області. Скаржник додатково зазначив про порушення та неправильне застосуванням місцевим та апеляційним господарськими судами норм матеріального права, а саме: ч.ч. 1 - 2 ст. 16, ст. 186, ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 24.03.2016 склад колегії суддів змінено на: Поляк О.I. - головуючий, Рогач Л.І., Бакуліна С.В.

У призначене судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався.

Розглянувши матеріали касаційної скарги та заяви про зміну та доповнення до касаційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга з урахуванням заяви про зміну касаційної скарги підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 01.06.2013 між ПАТ "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" (орендодавець, ПАТ "АТНДІРВ") та ТОВ "РЦНІТ, ЛТД" (орендар) було укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна № 50/2, відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно: нежитлове приміщення загальною площею 22,40 кв.м, розміщене за адресою: 61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, 271, к. № 404 площею 22,4 кв.м в АПБ корпусу 7, інв. № 600007, що знаходяться на балансі ПАТ "АТНДІРВ". Майно передавалось з метою використання під офіс (комп'ютерний клас).

Згідно з п. 2.4 договору обов'язок щодо складання акта приймання-передачі майна покладається на сторону, яка передає майно.

Пунктами 3.1, 3.2 договору сторони узгодили, що орендна плата визначається на підставі "Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 та змінами, внесеними згідно з постановою КМУ, і становить без ПДВ за перший місяць оренди 984,60 грн (додаток № 1). Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.3 договору оренда приміщень і надання комунальних та інших послуг щомісячно оформлюється двостороннім актом в 3-х примірниках: один примірник орендарю, два примірника - орендодавцю.

Згідно з п. 3.4 договору, щомісячна орендна плата перераховується орендарем орендодавцеві не пізніше 15-го числа наступного місяця.

Пунктом 3.6 договору сторони обумовили, що відшкодування витрат орендодавцю орендар проводить одночасно з орендною платою (Додатком № 2 та Додаток № 3).

Відповідно до п.п. 3.7, 3.10, 3.11 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцеві відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені у розмірі 0,04% суми заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати). У разі, якщо в 15-денний термін від встановленої у п. 3.4 дати розрахунку від орендаря на розрахунковий рахунок орендодавця не надійшла орендна, орендар сплачує штраф у розмірі 20% від суми заборгованості. У разі, якщо в 15-денний термін від встановленої у п.п. 3.4, 3.6 дати розрахунку від орендаря на розрахунковий рахунок орендодавця не надійшли кошти на відшкодування витрат за надані послуги згідно Додатку № 2 та Додатку № 3, орендар також сплачує штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

Пунктом 10.1 договору сторони погодили, що цей договір діє з 01.06.2013 по 31.05.2015.

Господарськими судами встановлено, що орендоване майно було передано ТОВ "РЦНІТ, ЛТД" згідно з актом приймання-передачі до договору від 01.06.2013 № 50/2.

У подальшому між сторонами було складено акт № 7 від 31.07.2013, акт № 8 від 31.08.2013 щодо вартості орендної плати та відшкодувань витрат орендодавцю та про те, що операційна оренда приміщень відповідає вимогам договору. Орендна плата, визначена у вказаних актах, була сплачена ТОВ "РЦНІТ, ЛТД".

Листом від 27.11.2013 вих. № 16/76 ПАТ "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" повідомило ТОВ "РЦНІТ, ЛТД" про те, що у зв'язку з фінансово-економічною ситуацією, що склалася у позивача, а також зношеністю водопровідних мереж, правлінням інституту прийнято рішення припинити водопостачання і теплопостачання в будівлях підприємства з грудня 2013 року по кінець лютого 2014 року; водопостачання передбачається відновити в березні 2014 року.

ТОВ "РЦНІТ, ЛТД" листами від 17.03.2014 № 06, від 07.10.2014 № 11, від 23.03.2015 № 02, від 22.04.2015 № 03 повідомляв ПАТ "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" про неможливість використання переданого в оренду приміщення за визначеною у Договорі метою - в якості комп'ютерного класу для проведення безперервного циклу навчання у відповідності з ліцензією Міністерства освіти та науки України у зв'язку з невідповідністю приміщення санітарним нормам (відсутність опалення, водопостачання і каналізації). Також ТОВ "РЦНІТ, ЛТД" у цих листах просив ПАТ "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" вважати зупиненою оренду вказаного приміщення із зупиненням нарахування орендної плати та комунальних платежів та заздалегідь повідомити ТОВ "РЦНІТ, ЛТД" в письмовій формі про придатність приміщення до експлуатації, підтвердити виконання умов договору оренди, надати достовірну інформацію про надані за договором комунальні послуги, розірвати договір.

Листом від 31.03.2015 № 03 ТОВ "РЦНІТ, ЛТД" повідомив ПАТ "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань", що у зв'язку з систематичним невиконанням останнім зобов'язань щодо надання орендованого приміщення, ТОВ "РЦНІТ, ЛТД" повертає вказане приміщення в належному технічному стані за актом передачі від 31.03.2015, який було додано до листа.

Вважаючи, що ТОВ "РЦНІТ, ЛТД" безпідставно не виконувало свої зобов'язання за договором оренди від 01.06.2013 № 50/2 щодо сплати орендної плати та відшкодування витрат орендодавця на управління та утримання орендованого майна, ПАТ "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "РЦНІТ, ЛТД" про стягнення з останнього на користь ПАТ "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" заборгованості за договором оренди в розмірі 29 954,32 грн, пені в розмірі 1 922,45 грн, штрафу в розмірі 7 256,36 грн, 3% річних в розмірі 1 871,11 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що повідомлення позивача про припинення водо- та теплопостачання орендованого приміщення з грудня 2013 року; визнання позивачем відсутності водо- та теплопостачання протягом грудня 2013 року - лютого 2014 року; неодноразові претензії відповідача щодо неможливості використовувати орендоване приміщення за цільовим призначенням із вимогами надати достовірну інформацію про надані за договором оренди майна від 01.06.2013 № 50/2 комунальні послуги та письмово повідомити про придатність приміщення до експлуатації; ненадання позивачем відповідних первинних документів, які б підтверджували надання послуг з тепло- та водопостачання орендованого приміщення та відповідні витрати; порушення позивачем своїх обов'язків за вказаним договором щодо складання актів відносно оформлення оренди приміщень і надання комунальних та інших послуг підтверджують факт того, що відповідачу послуги з водо- і теплопостачання у період з грудня 2013 року по червень 2015 року не були надані, що унеможливило використання останнім орендованого приміщення за визначеною в пункті 1.1 договору оренди метою - проведення навчання у комп'ютерному класі. Тому, відповідно до приписів ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України відповідач звільнений від сплати орендної плати за вказаний період у зв'язку з неможливістю використання протягом спірного періоду орендованого приміщення за визначеною в договорі метою, з урахуванням наявності зазначених обставин, за які ТОВ "РЦНІТ, ЛТД" не відповідає. Крім того, у зв'язку з неотриманням відповідачем комунальних послуг за вищезазначених обставин, у нього відсутній обов'язок відшкодовувати позивачу їх вартість.

Однак, колегія суддів вважає висновки судів попередніх інстанцій передчасними, зробленими з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням процесуальних норм, що призвело до неповного з'ясування обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення даного спору по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 6 вказаної статті передбачено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Таким чином, за наявності та доведеності підстав, передбачених вказаною нормою, орендар може реалізувати своє право на звільнення від сплати орендної плати. При цьому, до предмету доказування в такому разі входить встановлення повної неможливості використання майна у цілях, передбачених договором.

Отже, в даному випадку саме відповідач, як орендар, повинен довести наявність обставин, що спричинили повну неможливість використання майна у цілях, передбачених договором, і за які він не відповідає.

Обгрунтовуючи звільнення відповідача від сплати орендної плати відповідно до приписів ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України у зв'язку із неможливістю використання останнім орендованого приміщення для цілей визначених в договорі через обставини, за які він не відповідає, господарські суди попередніх інстанцій зазначили, що позивач не довів належними і допустимими доказами можливість використання відповідачем вказаного приміщення з березня 2014 року по червень 2015 року, оскільки не надав первинних документів, які б свідчили про поновлення водо- та теплопостачання у вказаний період.

При цьому, місцевий та апеляційний господарські суди не врахували, що саме відповідач має довести належними та допустимими доказами неможливість використання ним орендованого приміщення з березня 2014 року по червень 2015 року, оскільки позивач листом від 27.11.2013 вих. № 16/76 повідомив відповідача про припинення водо- і теплопостачання в будівлях підприємства лише до березня 2014 року, яке передбачалось відновити. А дійшовши висновку про неможливість використання відповідачем орендованого приміщення через обставини, за які той не відповідає лише на підставі листів останнього, надавши їм перевагу перед доказами позивача про відновлення водопостачання у березні 2014 року, господарські суди попередніх інстанцій не врахували, що невикористання об'єкта оренди орендарем за відсутності перешкод з боку орендодавця при наявності діючого договору оренди не звільняє останнього від обов'язку внесення орендних платежів.

Викладене свідчить про передчасність висновків господарських судів попередніх інстанцій, зроблених з неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Оскільки в силу ст. ст. 111-5, 111-7 ГПК України у суду касаційної інстанції відсутні повноваження самостійно встановлювати обставини справи, так само як і оцінювати докази, колегія суддів зазначає про наявність підстав для скасування оскаржуваних рішення та постанови у даній справі з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до ст. 111-9 ГПК України.

При цьому, під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати вищевикладені обставини, які стали підставою для скасування судових актів та передачі справи на новий розгляд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" з урахуванням заяви про зміну касаційної скарги підлягає задоволенню, а постанова Харківського апеляційного господарського суду від 16.12.2015 та рішення Господарського суду Харківської області від 05.10.2015 у справі № 922/4463/15 - скасуванню, з передачею справи на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.12.2015 у справі № 922/4463/15 задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.12.2015 у справі № 922/4463/15 та рішення Господарського суду Харківської області від 05.10.2015 у справі № 922/4463/15 скасувати. Справу направити на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді Л.І. Рогач

С.В. Бакуліна