КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2016 р. Справа№ 12/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Куксова В.В.

Тищенко О.В.

секретар Каніковський А.О.

за участю представників:

від заявника: Кривенда М.В. (представник за довіреністю)

від позивача (стягувача): не з'явився

від відповідача (боржника): не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційна компанія „ІФГ Капітал"

на ухвалу господарського суду Чернігівської області

від 22.02.2016 року

у справі № 12/17 (суддя Лавриненко Л.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційна компанія „ІФГ Капітал" про заміну позивача (стягувача)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернігів-Петрол"

про стягнення заборгованості 170144763,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 22.02.2016 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційна компанія „ІФГ Капітал" про заміну позивача (стягувача) у справі №12/17 з ТОВ "Укрпромбанк" на ТОВ „Інвестиційна компанія „ІФГ Капітал" в сумі 149387220,91 грн. відмовлено.

Ухвала суду обґрунтована тим, що за договором №31-Л про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013, не відбулося заміни особи у відносинах щодо яких виник спір, оскільки до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційна компанія „ІФГ Капітал" не перейшло право власності на активи; не має місця перехід усієї сукупності прав та обов'язків установника управління за умовами договору, що свідчить про відсутність універсального правонаступництва, яке є підставою для заміни сторони.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю „Інвестиційна компанія „ІФГ Капітал" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Чернігівської області від 22.02.2016 року у справі №12/17 та прийняти нову, якою здійснити заміну позивача (стягувача) по справі №12/17 з ТОВ "Укрпромбанк" на ТОВ „Інвестиційна компанія „ІФГ Капітал" в сумі 149387220,91 грн.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив порушення судом норм процесуального та матеріального права, посилаючись на невірне застосовання положення ч.2 ст.316, ч.2 ст.1029, ст.1033 Цивільного кодексу України, ст.25 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2016 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційна компанія „ІФГ Капітал" до провадження та призначено розгляд справи на 23.03.2016 р.

В судове засідання апеляційної інстанції представники позивача (стягувача), відповідача (боржника) не з'явились.

Оскільки явка представників сторін, заявника у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення сторін, заявника про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати справу у відсутність представників сторін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник заявника підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати ухвалу господарського суду Чернігівської області від 22.02.2016 року у справі №12/17 та прийняти нову, якою здійснити заміну позивача (стягувача) по справі №12/17 з ТОВ "Укрпромбанк" на ТОВ „Інвестиційна компанія „ІФГ Капітал" в сумі 149387220,91 грн.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 10.02.2011 у справі №12/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2011, позовні вимоги ТОВ "Укрпромбанк" задоволено повністю; стягнуто з ТОВ "Чернігів-Петрол" на користь ТОВ "Укрпромбанк" 106083000,00 грн. боргу, 489329060,55 грн. процентів за користування кредитом, 10843717,07 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 4285139,91 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів, 25500,00 грн. держмита та 236,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, у зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором № 355/К-05 на відкриття відновлюваної кредитної лінії від 22.12.2005.

24.06.2011 на виконання зазначеного рішення суду від 10.02.2011 видано наказ у справі №12/17, який переданий на примусове виконання до відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України.

11.11.2013 до господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання від ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" про залучення його до участі у справі №12/17 як процесуального правонаступника позивача (ТОВ "Український промисловий банк") та заміну сторони у виконавчому провадженні № 27800100 Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України з ТОВ "Укрпромбанк" на ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" на підставі договору №31-Л про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 10.12.2013 у справі №12/17, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2014, у задоволенні клопотання ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" - відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.04.2014 р. ухвала господарського суду Чернігівської області від 10.12.2013 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2014 залишені без змін.

18.02.2016 р. Товариством з обмеженою відповідальністю „Інвестиційна компанія „ІФГ Капітал" подано заяву про заміну позивача (стягувача) у справі №12/17 з ТОВ "Укрпромбанк" на ТОВ „Інвестиційна компанія „ІФГ Капітал" в сумі 149387220,91 грн.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на факт укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю „Укрпромбанк", Товариством з обмеженою відповідальністю „ІК „ІФГ Капітал" та Національним банком України договору №31-Л про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013, згідно якого відбулася передача в управління ТОВ „ІК „ІФГ Капітал" активів, що перебували на балансі ТОВ „Укрпромбанк", зокрема право вимоги за кредитним договором №355/К-05, укладеним з ТОВ „Чернігів- Петрол". Заявник вказує на те, що відповідно до умов договору №31-Л від 05.09.2013, ТОВ „ІК „ІФГ Капітал" є довірчим власником отриманих в управління активів і має право, зокрема бути процесуальним правонаступником ТОВ „Укрпромбанк" у справах, однією із сторін (учасників) яких є ТОВ „Укрпромбанк", а також правонаступником у виконавчих провадженнях, однією із сторін (учасників) яких є ТОВ „Укрпромбанк".

Відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Як зазначено в абз. 3 п.1.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", статтею 25 Господарського процесуального кодексу України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). У разі заміни кредитора в зобов'язанні не в повному обсязі (у подільному зобов'язанні; в разі передачі новому кредитору права на стягнення неустойки окремо від передачі прав вимоги за основним зобов'язанням тощо) новий кредитор є правонаступником первісного кредитора лише в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу відповідних прав якщо інше не встановлено договором або за законом (стаття 514 Цивільного кодексу України); при цьому якщо правонаступником заявляються відповідні вимоги, то вважається, що позов подано кількома позивачами (стаття 23 ГПК). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 ГПК стосовно прав сторін у судовому процесі.

Виходячи зі змісту ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

05.09.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк" (установник управління), Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" (управитель) та Національним банком України було укладено договір №31-Л про передавання в управління непроданих активів, відповідно до умов якого установник управління взяв на себе зобов'язання передати в управління управителеві активи, наявні на балансі установника управління на дату укладання цього договору, а управитель зобов'язується прийняти в управління активи та вживати всіх необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів установника управління за рахунок активів. Перелік активів наведено в додатку 1 до цього договору. Вигодонабувачами за договором є кредитори установника управління, які на дату підписання договору внесені до переліку (реєстру) вимог кредиторів установника управління та кредитори, вимоги яких виникли під час здійснення ліквідаційної процедури установника управління та розрахунки з якими не проведені.

Відповідно до п.п. 2.2 договору, управитель зобов'язаний здійснювати належне та ефективне управління активами особисто та виключно в інтересах вигодонабувачів; здійснювати погашення вимог вигодонабувачів у черговості відповідно до переліку вигодонабувачів (п.п. 2.2. Договору).

Отже, даний договір укладений в інтересах вигодонабувача, тобто на користь третьої особи. Водночас, договір між установником управління та управителем не породжує для вигодонабувача ніяких обов'язків, а лише права; при цьому боржником за цим договором визнається управитель, який має виконати те, до чого його зобов'язує договір, а кредитором - установник управління.

Відповідно до Акту приймання-передавання в управління непроданих активів ТОВ "Укрпромбанк" від 01.04.2013, ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" прийняло активи, наявні на балансі установника управління (ТОВ "Укрпромбанк"), і зокрема вимоги до ТОВ "Чернігів-Петрол" згідно Кредитного договору № 355/К-05, балансова вартість активу 149 387 220,91 грн.

У разі заміни кредитора у зобов'язанні у спосіб, передбачений статтею 512 Цивільного кодексу України, „старий кредитор" остаточно (безстроково) втрачає всі свої права у зобов'язанні, а до „нового кредитора" ці права переходять також без застережень у часі.

Разом з тим, за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача). Договір управління майном може засвідчувати виникнення в управителя права довірчої власності на отримане в управління майно (ст. 1029 Цивільного кодексу України).

Підставою для заміни позивача у справі, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до п. 1.2 договору управитель є довірчим власником отриманих в управління активів. До управителя не переходить право власності на активи. Обмеження права довірчої власності управителя встановлюється цим договором та законодавством.

Таким чином, в даному випадку „старий кредитор" лише на певний період часу (термін дії договору управління майном) передає „новому кредитору" свої права у зобов'язанні, а після спливу цього часу ці передані права „повертаються" до „старого кредитора".

Пунктом 9.1. договору №31-Л про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013 сторони визначили, що цей договір уважається укладеним з моменту підписання і діє протягом 3 років.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції в даному випадку не має місця переходу усієї сукупності прав та обов'язків установника управління за умовами договору, що свідчить про відсутність універсального правонаступництва, яке є підставою для заміни сторони.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність універсального правонаступництва, яке є підставою для заміни сторони як у даних спірних правовідносинах так і у виконавчому провадженні, колегія суддів вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційна компанія „ІФГ Капітал" про заміну позивача (стягувача) у справі №12/17 з ТОВ "Укрпромбанк" на ТОВ „Інвестиційна компанія „ІФГ Капітал" в сумі 149387220,91 грн. є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена також в постанові Вищого господарського суду України від 08.04.2014 р. у справі №12/17.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, на які він посилається як на підставу скасування ухвали суду, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв ухвалу з додержанням норм чинного законодавства, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційна компанія „ІФГ Капітал" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Чернігівської області від 22.02.2016 року у справі № 12/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 12/17 повернути до господарського суду Чернігівської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді В.В. Куксов

О.В. Тищенко