номер провадження справи 7/14/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016 Справа № 908/218/16

За позовом: Державного підприємства «Адміністрація морських портів» в особі Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», м.Бердянськ, Запорізька область.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Почерк», м. Бердянськ, Запорізька область

Суддя Кутіщева-Арнет Н.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 3975 від 29.12.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 7 від 22.11.2013р.

Розглядається позов Державного підприємства «Адміністрація морських портів» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Почерк» про стягнення 9 931 грн. 59 коп.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., протоколом автоматичного розподілу справи між суддями від 01.09.2014р., справу №908/218/16 передано на розгляд судді Кутіщевій - Арнет Н.С.

Ухвалою суду від 26.01.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/218/16, присвоєно справі номер провадження 7/14/16 та призначено судове засідання на 09.03.2016р. В судовому засіданні оголошувалась перерва до 23.03.2016р.

Ухвали суду були направлені на адреси сторін, в установленому законом порядку та в строк.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК (1798-12 ).

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим кодексом та іншими законами України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що, відповідно до умов укладеного договору № 59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014р., портом надавалась можливість здійснення відповідачем господарської діяльності на території порту, обслуговувалось належне ТОВ «Почерк» риболовне судно СЧС «Вера» і за надані послуги відповідачеві були предявлені для оплати рахунки (з урахуванням ПДВ). Відповідачем дані рахунки були повернуті відповідачем без виконання з відмовою про сплату, так як ТОВ «Почерк» не веде господарської діяльності на території порту і відповідачі послуги не заказувало. Враховуючи те, що відповідач відмовився від виконання вимог позивача, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач не визнав заявлені позовні з підстав викладених в відзиві на позовну заяву. ТОВ «Почерк» заперечує на вимоги та обставини, викладені у позовній заяві Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», надалі - Бердянська філія ДП «АМПУ», виходячи з наступного.

На дату підписання договору 14.02.2014 року діяло законодавство, згідно з яким Бердянська філія ДП «АМПУ» мала права та обов'язки, що визначені в ст.15 Закону України «Про морські порти України». На підставі п.4 ч.1 ст.4 цього закону повинно дотримуватись розмежування адміністративних функцій щодо забезпечення безпеки мореплавства та нагляду (контролю) за безпекою мореплавства і господарської (комерційної) діяльності; а ТОВ «Почерк», як власник т/х «Вера», було зобов'язано, відповідно до законів, виконувати обов'язки, передбачені ст.57 Кодексу торговельного мореплавства України, відносно судна та його екіпажу, що не є комерційною діяльністю ТОВ «Почерк». Крім покладених законодавством та міжнародними договорами обов'язків на ТОВ «Почерк» щодо проведення заходів з безпеки судноплавства т/х «Вера», ТОВ «Почерк» мало право ще й здійснювати господарську діяльність на території порту. Саме з цією метою був укладений господарський договір на основі добровільного волевиявлення на інші послуги, крім передбачених ч.1 ст.21 Закону України «Про морські порти України».

Однак, після підписання договору №59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014 року, фактично склалися обставини, які змусили ТОВ «Почерк», як судновласника т/х «Вера». не здійснювати свою господарську діяльність саме на території порту за цим договором. Продовжуючи виконувати обов'язки, капітан судна користувався послугами морського агента ДСД 30.05.12 № 1 - УП/О ПП «ГНПД» 32972994 (ст.117 Кодексу торговельного мореплавства України), якого він обрав для виконання формальностей та дій, пов'язаних з прибуттям, перебуванням і відходом судна т/х «Вера» (ст.116 Кодексу торговельного мореплавства України), та про номінацію якого він інформував начальника Бердянської філії ДП «АМПУ» листом № 127 від 30.10.2013 року. Тобто, ТОВ «Почерк» не мав господарських відносин з Бердянською філією ДП «АМПУ» у спірний період.

ТОВ «Почерк» наголошує на тому факті, що він не здійснював своєї господарської діяльності саме на території порту, як це передбачено умовами договору №59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014 року, а всі передбачені законодавством обов'язкові платежі за судно т/х «Вера» здійснив в повному обсязі (згідно з розмірами ставок портових зборів, що затверджені Наказом Міністерства інфраструктури України № 316 від 27.05.2013 року «Про портові збори») номінований капітаном судна морський агент ДСД 30.05.12 № 1 - УП/О ПП «ГНПД» 32972994 без участі ТОВ «Почерк», враховуючи викладене, відповідач просить суд в задоволені позовних вимог відмовити в повному обємі.

Судовий процес здійснювався із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу, а саме: програмно - апаратного комплексу «Оберіг».

Судовий процес завершено 23.03.2016р. оголошенням вступної та резолютивної частин рішення в присутності представників сторін.

Дослідивши надані сторонами матеріали, вислухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Почерк" (далі ТОВ "Почерк"), яке є судновласником т/х СЧС "Вера" та Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" (далі ДП "АМПУ") в особі Бердянської філії ДП "АМПУ" було укладено договір № 59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014 року про надання послуг т/х СЧС "Вера" при заході у Бердянський морський порт з метою здійснення вантажних операцій з вивантаження вантажу силами та засобами судновласника, поповнення судових запасів, дрібного ремонту, тощо, надання інших додаткових послуг за заявкою судновласника та за його рахунок за затвердженими Адміністрацією порту тарифами, в тому числі послуги з забезпечення риболовецького судна черезвласні мережі електроенергією.

Обслуговування суден та інші послуги в морських портах України та на підходах до них здійснюється суб'єктами господарювання на підставі укладених договорів, відповідно до чинного законодавства, з урахуванням вимог міжнародних договорів України (п. 15.1. Правил надання послуг у морських портах України, затверджених наказом Мінінфраструктури України № 348 від 05.06.2013р. та зареєстровано в Мінюсті України 15.08.2013р. за №1401/23933).

Відповідно до приписів ст. 85 Кодексу торговельного мореплавства України, під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов'язане дотримувати чинних законів України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов'язаних навантажувально-розвантажувальними роботами,, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Згідно умов укладеного між БФ ДП "АМПУ" та ТОВ "Почерк" господарського договору

№ 59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014р., оформлення наданих АМПУ послуг здійснюється шляхом» підписання сторонами акту про надання послуг (п. 2.1. договору), судновласник зобовязується, за калькуляціями порту здійснювати плату за здійснення своєї господарської (комерційної діяльності на території порту (використання причалів і території порту при виконали навантажувально-розвантажувальних робіт, за можливість заїзду автотранспорту відповідача на територію порту, проїзду по автошляхам до місця стоянки судна, оформлення необхідних документів з допуску на територію порту співробітників та транспорту судновласника) та за інші послуги у відповідності до поданої заявки судновласника (розділи 3, 4 договору).

Судновласник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість наданих АМПУ послуг, згідно умов цього договору (п. 6.3.1.договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, оформлення (видача, продовження терміну дії) перепусток здійснюється АМПУ в порядку, передбаченому режимними правилами, на підставі заявки надано судновласноком. Облік наданих послуг із забезпечення заїзду автотранспорту судновласника з морський порт здійснюється АМПУ.

Згідно п. 4.5. договору АМПУ оформлює кожний прихід судна в морський порт, вихід судна із морського порту та здійснює перевірку судна у порядку, встановленому наказом Міністерства інфраструктури України від 27.06.2013р. № 430, зареєстрованому в Мінюсті Україні 23.07.2013р. за № 1230/23762. Оплата послуг АМПУ з оформлення приходу (виходу) судна в (із морський (го) порт(у) і огляд (перевірка) судна здійснюється судновласником за тарифами, затвердженими наказом АМПУ у порядку, встановленому даним договором.

Пунктом 4.17. договору передбачено, що судновласник заздалегідь подає письмову заяву з гарантією оплати послуг АМПУ з прийняття твердих побутових і харчових відходів, прийманні льяльних і фекальних вод (забруднених вод), приймання промивних вод після вивантаженню вантажу, та здійснює оплату виставлених рахунків за тарифами, затвердженим наказами АМПУ.

Згідно розділу 5 договору, послуги надаються АМПУ судновласнику за тарифами, затвердженими наказами АМПУ.

Позивачем відповідачу були предявлені для оплати рахунки (з урахуванням ПДВ), на загальну суму: 9931грн.59коп.

Відповідач, в свою чергу, вважає, що дані рахунки не є обґрунтованими та такими, що не підлягають сплаті, так як носять подвійний характер платежів за одну і ту ж саму послугу, що входить до складу портових зборів та вже оплачені за кожний судозахід, шляхом оплати причального збору та сплаченого податку на утримання державних автошляхів з кожного автомобіля.

Спростовуючи доводи позивача, відповідач зазначив, що на дату підписання договору 14.02.2014 року діяло законодавство, згідно з яким Бердянська філія ДП «АМПУ» мала права та обов'язки, що визначені в ст.15 Закону України «Про морські порти України», на підставі п.4 ч.1 ст.4 цього закону повинна дотримуватись розмежування адміністративних функцій щодо забезпечення безпеки мореплавства та нагляду (контролю) за безпекою мореплавства і господарської (комерційної) діяльності; а ТОВ «Почерк», як власник т/х «Вера» було зобов'язано відповідно до законів виконувати обов'язки, передбачені ст.57 Кодексу торговельного мореплавства України, відносно судна та його екіпажу, що не є комерційною діяльністю ТОВ «Почерк». Крім покладених законодавством та міжнародними договорами обов'язків на ТОВ «Почерк» щодо проведення заходів з безпеки судноплавства т/х «Вера», ТОВ «Почерк» мало право ще й здійснювати господарську діяльність на території порту - саме з цією метою був укладений господарський договір на основі добровільного волевиявлення на інші послуги, крім передбачених ч.1 ст.21 Закону України «Про морські порти України».

Після підписання договору №59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014 року фактично склалися обставини, які змусили ТОВ «Почерк», як судновласника т/х «Вера», не здійснювати свою господарську діяльність саме на території порту за цим договором. Продовжуючи виконувати обов'язки, капітан судна користувався послугами морського агента ДСД 30.05.12 № 1 - УП/О ПП «ГНПД» 32972994 (ст.117 Кодексу торговельного мореплавства України), якого він обрав для виконання формальностей та дій, пов'язаних з прибуттям, перебуванням і відходом судна т/х «Вера» (ст.116 Кодексу торговельного мореплавства України), та про номінацію якого він інформував начальника Бердянської філії ДП «АМПУ» листом № 127 від 30.10.2013 року. Тобто, ТОВ «Почерк» не мав правовідносин з Бердянською філією ДП «АМПУ» у спірний період.

ТОВ «Почерк» наголошує на тому факті, що вононе здійснював своєї господарської діяльності саме на території порту, як це передбачено умовами договору №59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014 року, а всі передбачені законодавством обов'язкові платежі за судно т/х «Вера» здійснив в повному обсязі (згідно з розмірами ставок портових зборів, що затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 316 від 27.05.2013 року «Про портові збори») номінований капітаном судна морський агент ДСД 30.05.12 № 1 - УП/О ПП «ГНПД» 32972994 без участі ТОВ «Почерк».

При заході та знаходженні судна в порту в першу чергу дії капітана направлені на виконання обов'язків щодо збереження життя та здоров'я членів екіпажу, забезпечення судна всіма необхідними засобами, у тому числі дизельним топливом для можливості продовжити рейс та безпечно вийти з порту, поповнення запасів, а також зняття з борту судна всіх небезпечних відходів, а також водний біологічний ресурс, який стає збудником хвороб на судні у разі його необроблення, для чого ВБР необхідно транспортувати на рибоприймальний пункт. При знаходженні судна в порту діяльність здійснюється на борту судна силами екіпажу, а не порту.

Відповідно до наданих позивачем доказів (рахунків, актів, довідок та інше) вбачається, що всі дії та відносини проводилися у зв'язку з суднозаходами т/х «Вера» до порту. При кожному заході судна БФ ДП «АМПУ» вже отримало від т/х «Вера» портові збори. Ще є оплата послуг, що входять до складу портових зборів, згідно ч.1 ст.21 Закону України «Про морські порти». Кошти, отримані від цих послуг, що входять до причального збору, йдуть, згідно п.2.2 Порядку обліку та використання коштів від портових зборів, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України 27.05.2013 року № 316 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 року за №931/23463, на (у тому числі) утримання та обслуговування причальних споруд і прилеглих до них територій для проходу та проїзду по ним; до корабельного збору, йдуть, згідно п.2.1 Порядку обліку та використання коштів від портових зборів, на (у тому числі) заходи, пов'язані із забезпеченням безпеки судноплавства на судноплавних шляхах; до заходів з безпеки судноплавства віднесенні - оформлення приходу/відходу судна, вивантаження риби та рибопродукції.

Ці збори судно т/х «Вера» сплатив до виходу з порту у повному обсязі, тобто вже були сплачені кошти за послуги, що входять до складу портових зборів. Роботи, пов'язані з постачанням, екіпаж т/х «Вера» проводить власними силами, а не порт. Судно та його екіпаж замовляли тільки послуги, згідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про морські порти» і тільки пов'язані з безпекою судноплавства. Подвійні платежі сплачувати законом не передбачено. Не передбачено також оплата за незамовлені та невиконанні інші послуги, передбачені ч.3 ст.21 Закону України «Про морські порти», які ТОВ «Почерк» не замовляло, у тому числі і по договору № 59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014 року.

Для оплати портових зборів, за час перебування у спірний період т/х «Вера» в порту, морським агентом, за розпорядженням капітана (в межах ст. 117 Кодексу торговельного мореплавства України), здійснювались наступні оплати: платіжне доручення № 378 від 13.02.2014р. на суму 315,00 грн. (виписка банку) -

предоплата агентом портових зборів, в т.ч. санітарний (за 3 суднозахода) за розпорядженням капітана т/х «Вера» (ст. 117 КТМ України)

- платіжне доручення № 49 від 27.05.2014р. на суму 500,00 грн. - оплата портових зборів

за розпорядженням капітана т/х «Вера» (призначення платежу);

- платіжним дорученням № 51 від 28.05.2014р. на суму 300,00 грн. - оплата портових

зборів за розпорядженням капітана т/х «Вера» (призначення платежу);

- платіжне доручення № 56 від 02.06.2014р. на суму 500,00 грн. - оплата портових зборів

за розпорядженням капітана т/х «Вера» (призначення платежу);

- платіжне доручення № 63 від 16.06.2014р. на суму 400,00 грн. - оплата портових зборів

за розпорядженням капітана т/х «Вера» (призначення платежу).

Всього на суму 2015,00 грн. На підтвердження факту оплати відповідачем надані належним чином завірені копії платіжних доручень.

До складу портових зборів включаються корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, санітарний збори (наказ Міністерства інфраструктури України № 316 від 27.05.2013р. «Про портові збори»), які були своєчасно та в повній мірі сплачені як обов'язкові державні платежі через морського агента за розпорядженням капітана т/х «Вера».

Тобто, якщо були сплачені портові збори, то т/х «Вера» мало вільне право на отримання послуг, які входять до складу портових зборів, а саме - прямувати по каналу, по акваторії порту, стояти у безпечного причалу, вільно користуватися прилеглою до причалів територією, яка визначена в обов'язкових постановах по Бердянському морському торговельному порту, для поповнення запасів торговельного судна для рибного та іншого морського промислу, вільно пересуватися членам екіпажу т/х «Вера» по території порту Бердянськ, вивантаження риби та рибопродукції (ВБР) на автомобілі та транспортувати її по причалам та прилеглої до них території на рибоприймальний пункт; мало вільне право на огляд судна представником Служби, а також огляд автомобілів при забезпеченні заїзду автомобілів до судна - це дії, які визначаються як заходи з безпеки судноплавства. За кожний вхід суден у порт та вихід з порту нараховується причальний збір у розмірі, визначеному в Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України № 316 від 27.05.2013р. «Про портові збори». Встановлення портом будь-якої плати за проїзд до судна по прилеглій до причалів території законодавством не передбачено (рішення Господарського суду Запорізької області від 13.01.2015 року по справі № 908/3150/14 відносно т/х «Вера» та БФ ДП «АМПУ»).

Договір № 59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014 року є договором двох господарюючих суб'єктів, які на підставі добровільного волевиявлення мають право здійснювати господарську діяльність між собою, але ТОВ «Почерк» такої діяльності по договору не здійснювало та не мало правовідносин з БФ ДП «АМПУ».

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» взяло на себе обов'язок надавати послуги кожному, хто до неї звернеться (виходячи із змісту публічного договору ст.633 ЦК України), та які оплачуються у складі портових зборів (п.1 ст.21 Закону України «Про морські порти України») та прямо пов'язані з наданням гарантій держави як функції порту, що не є комерційною діяльністю порту та спрямовані на забезпечення портом проведення заходів з безпеки судноплавства силами екіпажу судна т/х «Вера» під час проведення заходів з безпеки судноплавства відносно т/х «Вера».

Безпека судноплавства - стан збереження (захищеності) людського здоров'я і життя, довкілля та майна на морі й на внутрішніх водних шляхах; відсутність неприпустимого ризику, пов'язаного з загибеллю або травмуванням людей, заподіянням шкоди довкіллю або матеріальних збитків (пункт 1.7 Положення про систему управління безпекою судноплавства на морському і річковому транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту України №904 від 20.11.2003 року).

Для того щоб дотриматись із забезпечення безпеки судноплавства вимог необхідно провести заходи з безпеки судноплавства на досягнення мети (укриття від непогоди, поповнення запасів, вивантаження риби та рибопродукції), що передбачено пунктом 2.4.5 Правил контролю суден з метою забезпечення безпеки мореплавства, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 17.07.2003 року № 545, та при цьому законодавець звільнив від перевірок судно! Забезпечуючи безпечне судноплавство для судна та його екіпажу проводяться наступні дії та заходи.

1. Для укриття від непогоди капітану судна необхідно:

а) безпечно пройти морськими шляхами, каналом та при цьому сплатити канальний збір;

б) на вимогу капітана судна отримати вільне місце у причалу або місце якірної стоянки та при цьому сплатити причальний або якірний збір до виходу судна із порту. Під час укриття від непогоди біля причалу порту забезпечити належний відпочинок екіпажу та планові роботи з системами судна та його приміщеннями. Для цього екіпаж має вільний доступ до інфраструктури порту загального користування в межах, визначених у п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про морські порти України», а саме до акваторії, залізничих та автомобільних під'їзних шляхів (до першого розгалуження за межами території порту), ліній зв'язку, засобів тепло-, газо-, водо- та електропостачання, інженерних комунікацій, інших об'єктів, що забезпечують діяльність двох і більше суб'єктів господарювання у морському порту.

За користування прилеглою територією до причалів, яка визначена координатами в Обов'язкових постановах по Бердянському морському торговельному порту, під час укриття від непогоди капітан судна сплачує причальний збір, кошти від якого використовуються у тому числі й на утримання та обслуговування причальних споруд та прилеглих до них територій з метою пересування до та від судна. Користування прилеглою територією - це право вільно та безпечно пересуватися та проїжджати до та від т/х «Вера», безпечно стояти судну біля будь-якого з причалів порту.

2. Для поповнення запасів у порту капітану судна необхідно:

а) безпечно пройти морськими шляхами, каналом та при цьому сплатити канальний збір;

б) на вимогу капітана судна отримати вільне місце у причалу або місце якірної стоянки та при цьому сплатити причальний або якірний збір до виходу судна із порту. Під час поповнення запасів у порту забезпечити належний відпочинок екіпажу та планові роботи з системами судна та його приміщеннями. Для цього екіпаж має вільний доступ до інфраструктури порту загального користування в межах, визначених у п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про морські порти України», а саме до акваторії, залізничих та автомобільних під'їзних шляхів (до першого розгалуження за межами території порту), ліній зв'язку, засобів тепло-, газо-, водо- та електропостачання, інженерних комунікацій, інших об'єктів, що забезпечують діяльність двох і більше суб'єктів господарювання у морському порту.

За користування прилеглою територією до причалів, яка визначена координатами в обов'язкових постановах по Бердянському морському торговельному порту, під час поповнення запасів у порту капітан судна сплачує причальний збір, кошти від якого використовуються у тому числі й на утримання та обслуговування причальних споруд та прилеглих до них територій з метою пересування до та від судна. Користування прилеглою територією - це право вільно та безпечно пересуватися та проїжджати до та від т/х «Вера», безпечно стояти судну біля будь-якого з причалів порту.

3. Для вивантаження риби та рибопродукції з судна на виконання санітарно - епідеміологічного законодавства України щодо збереження життя та здоров'я людей на борту судна, капітану необхідно:

а) безпечно пройти морськими шляхами, каналом та при цьому сплатити канальний збір;

б) на вимогу капітана судна отримати вільне місце у причалу або місце якірної стоянки та при цьому сплатити причальний або якірний збір до виходу судна із порту. Під час вивантаження риби та рибопродукції у порту забезпечити належний відпочинок екіпажу та планові роботи з системами судна та його приміщеннями. Для цього екіпаж має вільний доступ до інфраструктури порту загального користування в межах, визначених у п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про морські порти України», а саме, до акваторії, залізничих та автомобільних під'їзних шляхів (до першого розгалуження за межами території порту), ліній зв'язку, засобів тепло-, газо-, водо- та електропостачання, інженерних комунікацій, інших об'єктів, що забезпечують діяльність двох і більше суб'єктів господарювання у морському порту.

За користування прилеглою територією до причалів, яка визначена координатами в обов'язкових постановах по Бердянському морському торговельному порту, під час вивантаження риби та рибопродукції у порту, капітан судна сплачує причальний збір, кошти від якого використовуються, у тому числі, й на утримання та обслуговування причальних споруд та прилеглих до них територій, з метою пересування до та від судна. Користування прилеглою територією - це право вільно та безпечно пересуватися та проїжджати до та від т/х «Вера», безпечно стояти судну біля будь-якого з причалів порту.

4. При кожному судно заході, на виконання вимог Порядку оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України «Про портові збори» № 430 від 27.06.2013 року (надалі - Порядок), капітану судна та представнику служби необхідно провести заходи з безпеки судноплавства, які передбачені вказаним вище Порядком як силами капітана судна, так і представника служби. Ці дії є заходи з безпеки судноплавства, так як і заходи з безпеки судноплавства при забезпеченні проїзду автотранспорту до та від судна т/х «Вера». За проведення таких заходів з безпеки судноплавства, оплату здійснює капітан судна (або номінований ним морський агент) до виходу судна із порту при кожному судозаході в складі корабельного збору - пункт 1.4 Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України 27.05.2013р. №316 «Про портові збори». Таким чином, заходи з безпеки судноплавства, а саме: огляд судна, його оформлення, проставляння штампу на вимогу вказаного вище Порядку, забезпечення проїзду до судна на вимогу Міжнародного Кодексу з охорони суден і портових засобів (Кодекс ОСПЗ) сплачується у забезпеченням безпеки судноплавства на судноплавних шляхах.

Повністю сплативши портові збори, судно т/х «Вера» мало вільне право на отримання послуг, які входять до складу портових зборів, а саме: прямувати по - каналу, по акваторії порт, стояти у безпечного причалу, вільно користуватися прилеглою до причалів територією, яка визначена в обовязкових постановах по Бердянському торговельному порту для поповнення запасів торговельного судна для рибного та іншого морського промислу, вільно пересуватися членам екіпажу т/х «Вера» по території порту Бердянськ, вивантаження рибопродукції на автомобілі та транспортувати її на рибоприймальний пункт, який розташований за адресою вул.Кабельників, 1-А, м. Бердянськ, по прилеглої до причалів території порту, яка в свою чергу визначена в Обов'язкових постановах по Бердянському морському торговельному порту; мало вільне право на огляд судна представником служби, а також огляд автомобілів при забезпеченні заїзду автомобілів до судна - це дії, які визначаються як заходи з безпеки судноплавства у вказаному вище Порядку та Кодексу ОСПЗ.

Тобто, укриття від непогоди, поповнення запасів, вивантаження риби та рибопродукції є заходами з безпеки судноплавства, у тому числі для забезпечення належного санітарно-епідеміологічного стану на судні, до того часу, поки на судні знаходиться риба та рибопродукція.

Надані позивачем акти здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг), які з боку ТОВ «Почерк» не підписані, а саме на: оформлення разових перепусток, забезпечення заїзду вантажного автотранспорту, перевірка судна, за підхід т/х «Сборщик-401», за зняття забруднених вод, використання причалів, оформлення приходу/відходу судна, завірка журналу. Представник відповідача пояснив, що за оформлення приходу/відходу судна, використання причалів відповідачем сплачено у складі корабельного збору, за забезпечення заїзду вантажного автотранспорту сплачено у складі причального збору. За підхід т/х «Сборщик-401», за зняття забруднених вод сплачено у складі санітарного збору. За оформлення разових перепусток оплата не передбачена, так як прохід здійснювався по судновій ролі, яку веде капітан судна за формою і правилами, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства (ст.35 Кодексу торговельного мореплавства України). За перевірку судна оплата не передбачена, так як такі дії виконував капітан порту (Служба капітану порту) відповідно до покладених обов'язків, що визначені в наказі Міністерства інфраструктури України № 430 від 27.06.2013 року, яким затверджений Порядок оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту та є заходами з безпеки судноплавства.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, щодо оформлення прибуття суден у порт і виходу з порту, що це законодавчо визначена функція капітана морського порту, який є посадовою особою, уповноваженою на здійснення державного нагляду за мореплавством у морському торговельному порту України.

Оформлення приходу суден у порт та виходу з нього не є послугою, при наданні якої застосовуються вільні ціни.

За кожний вхід суден у порт та вихід з порту нараховується корабельний збір у визначеному Положенням про портові збори розмірі.

Встановлення портом будь-якої іншої плати за оформлення прибуття суден у порт та вихід з нього законодавством не передбачено.

В 2013р. змінилось законодавство і на підставі цих змін і була винесена постанова Верховного суду України від 04.11.2014р. яка підтверджує вищевикладені обставини (а 2012р., на постанову ВСУ, яка винесена в цьому році, брати до уваги на даний момент не є можливим, поскільки тоді діяло інше законодавство).

Отже, проаналізувавши надані докази та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, судом зроблено висновок, що в задоволенні вимог позивача про стягнення 9931 грн. 59коп. слід відмовити.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 Про судове рішення передбачено, що рішення з господарського спору повинно прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, с достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Пунктом 4 зазначеної Постанови передбачено, що, відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні в мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування й ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом.

Відповідно до ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 22, 28, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Державного підприємства «Адміністрація морських портів» в особі Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», м.Бердянськ, Запорізька область, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Почерк», м.Бердянськ, Запорізька область, відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його підписання.

Дата підписання рішення 04 квітня 2016р.

Представникам сторін судом розяснена ст. 87 ГПК України.

Суддя Н.С. Кутіщева-Арнет