ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
УХВАЛА

30 березня 2016 року справа № 912/3055/14

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково - технічних інновацій Української нафтогазової академії" № 13-728/07 від 21.03.2016 р. про відстрочку виконання рішення суду у справі № 912/3055/14

за позовом: публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково - технічних інновацій Української нафтогазової академії", м. Кіровоград

про стягнення 1 525 455,87 грн.,

представники:

від стягувача - участі не брали;

від боржника (заявника) - ОСОБА_1, довіреність № 36 від 31.12.2015 р.,

встановив: рішенням господарського суду Кіровоградської області від 17.11.2014 р. позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") у справі № 912/3055/14 задоволено повністю; стягнуто з дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково - технічних інновацій Української нафтогазової академії" (далі - ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково - технічних інновацій Української нафтогазової академії") на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заборгованість в сумі 1 525 455,87 грн., з яких: 356 855,07 грн.- 3% річних та 1 168 600,80 грн. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 30 509,11 грн.

10.12.2014 р. на виконання рішення господарського суду Кіровоградської області від 17.11.14 р. видано відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду від 03.03.2016 р. господарським судом відмовлено в задоволенні заяви ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" № 13-357/07 від 09.02.2016 р. про розстрочку виконання рішення суду у даній справі.

22.03.2016 р. на адресу господарського суду надійшла заява ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" № 13-728/07 від 21.03.2016 р. про відстрочку виконання рішення у справі № 912/3055/14 до 01.01.2017 р.

Ухвалою від 23.03.2016 р. заяву ДП "Кіровоградтепло" про відстрочку виконання рішення призначено до розгляду у судовому засіданні 30.03.2016 р.; зобов'язано стягувача до дня судового засідання подати до суду письмові доводи щодо поданої боржником заяви.

У судовому засіданні 30.03.2016 р. представник стягувача участі не брав, вимог суду не виконав, витребуваних доказів не подав, що, однак, на думку господарського суду, не перешкоджає розгляду заяви боржника по суті.

Представник боржника подану заяву підтримав у повному обсязі та просив відстрочити виконання рішення господарського суду у даній справі до 01.01.2017 р.

Разом з цим, у судовому засіданні 30.03.2016 р. представником боржника подано письмове клопотання про відкладення розгляду заяви на інший час та дату, мотивоване необхідністю подання додаткових доказів.

Крім того, боржником подано клопотання про продовження строку розгляду заяви.

Господарський суд не вбачає правових підстав для задоволення поданого представником заявника клопотання про відкладення розгляду заяви, а наявні в справі докази вважає достатніми для її розгляду по суті. З огляду на викладене, в задоволенні клопотання боржника слід відмовити.

Щодо клопотання про продовження строку розгляду заяви, господарський суд відмовляє в його задоволенні, оскільки чинним процесуальним законодавством не передбачено права господарського суду продовжувати строк розгляду заяви, поданої в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України.

Подану до суду заяву про відстрочку виконання рішення суду боржник обґрунтовує наступним.

Відповідно до Статуту боржника, підприємство здійснює господарську діяльність у сфері надання послуг з теплопостачання споживачам м. Кіровограда в межах належних йому теплових мереж, а саме: населенню, бюджетним установам, госпрозрахунковим підприємствам, дошкільним та навчальним закладам.

Підприємство займається пріоритетною, соціально-орієнтованою сферою господарської діяльності, спрямованої на забезпечення функціонування міста Кіровограда.

Особливістю реалізації тепла підприємством є те, що таке постачання здійснюється за регульованими тарифами, а також, наголошує заявник, загальновідомим є той факт, що станом на день розгляду справи, такі тарифи не є економічно обґрунтованими та виправданими. Це зокрема, є однією з важливіших причин існування соціальної напруги у внутрішньодержавних відносинах та відносинах України в міжнародній сфері. Фактично діяльність боржника по реалізації тепла споживачам є збитковою.

Однією з основних причин неможливості одноразово та в повному обсязі погасити заборгованість за рішенням господарського суду Кіровоградської області від 17.11.2014 р., боржник називає несвоєчасну оплату споживачами послуг з теплопостачання.

Виходячи з аналізу рівня розрахунків споживачів ДП "Кіровоградтепло" за послуги з теплопостачання, станом на 16.03.2016 р. заборгованість населення складає 42838,2 тис. грн., заборгованість бюджетних установ, організацій - 14463,00 тис. грн., госпрозрахункових організацій - 1771,8 тис. грн. (а.с. 44 том 2).

Так, згідно довідки заявника, у складі споживачів теплової енергії населення становлять 99,2%, бюджетні установи та організації - 0,3%, госпрозрахункові організації - 0,5% (а.с. 45 том 2).

Заборгованість населення перед заявником виникла по деяким підставам, що не залежать від волі останнього, зокрема, слід взяти до уваги, що норми діючих на цей час законів (мається на увазі ч. 7 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження") захищають споживачів (фізичних осіб) від примусового стягнення, у тому числі від стягнення заборгованості за комунальні послуги, однак, не передбачають у даному випадку компенсації надавачам комунальних послуг, що веде до прямих збитків теплопостачальних підприємств, до яких відноситься заявник.

Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", при встановленні тарифів, які не відшкодовують витрат, різниця в тарифах фінансується з бюджету. В свою чергу субвенції, які надаються державою, не мають постійного чинного правового механізму компенсації витрат з різниці в тарифах на теплову енергію, тому виплата такої компенсації та строки виплати у повній мірі залежать від своєчасного внесення законодавчим органом таких витрат до Закону України "Про державний бюджет" на кожний рік; від фінансування в даному бюджетному році у повному обсязі цих витрат згідно з витратами, передбаченими Законом України "Про державний бюджет"; від строку виконання виконавчими органами влади обов'язків по перерахуванню закладених витрат бюджету у вигляді субвенцій до отримувачів.

Водночас, різниця в тарифах фінансується з бюджету із запізненням, а тому контрагенти заявника за період прострочення виконання зобовязання здійснюють нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Таким чином, вважає боржник, стягнувши з ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" крім основного боргу також 3% річних та інфляційні втрати в сумі 356855,07 грн. та 1168600,80 грн. відповідно, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" вже здійснило захист своїх майнових прав та інтересів, які було порушено несвоєчасним виконанням зобов'язань з боку боржника, а стягнуті суми 3% річних та інфляційних втрат мають компенсувати позивачу всі негативні наслідки затримки розрахунку з боку підприємства боржника.

Через невідповідність тарифів, які не забезпечують рентабельність підприємства та критично ризький рівень розрахунків за послуги теплопостачання споживачами послуг підприємство боржника несе збитки. Так, відповідно до звіту про фінансові результати за 2015 рік, збиток підприємства склав більше 16 000 тис. грн. Зазначене свідчить про те, що фінансові показники ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково - технічних інновацій Української нафтогазової академії" не тільки не змінилися, а й з причин недостачі оборотних грошових коштів погіршилися в порівнянні з 2014 фінансовим роком, що боржник підтверджує звітами про фінансові результати (звітами про сукупний дохід) за 2014 та за 2015 роки (а.с. 30-33 том 2).

Окремо заявник звертає увагу суду на той факт, що відповідно до п. 2 Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу (надалі по тексту - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 р. № 217, теплопостачальні організації, що здійснюють продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, для виробництва яких повністю або частково використовується природний газ, куплений у гарантованого постачальника природного газу такими теплопостачальними організаціями або теплогенеруючими організаціями, в яких теплопостачальні організації купують теплову енергію, та їх структурні підрозділи відкривають у місячний строк з дня набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за категоріями споживачів "населення", "бюджетні установи", "інші споживачі" (далі - спеціальні рахунки).

Також згідно Порядку та Закону України "Про ринок природного газу" усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними та теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

В подальшому, якщо теплопостачальна організація здійснює продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води та самостійно виробляє всю необхідну для цього теплову енергію, кошти, що надійшли спеціальний рахунок, відкритий теплопостачальною організацією, як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від споживачів, розподіляються згідно з нормативами, розрахованими відповідно до п. 14 цього Порядку, і перераховуються в частині вартості:

- природного газу - на спеціальний рахунок гарантованого постачальника, відкритий ним відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 р. № 247 "Про вдосконалення порядку розрахунків за спожитий природний газ";

- виробництва, транспортування, постачання теплової енергії та надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води без урахування вартості природного газу - на поточний рахунок теплопостачальної організації.

На виконання зазначеного Порядку 24.07.2014 р. між заявником та АТ "Державний ощадний банк" укладено договір банківського рахунку №32658/2603 (далі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору, за цим Договором, відповідно до законодавства України, в тому числі Закону України "Про теплопостачання", Постанови, нормативно-правових актів Національного Банку України Банк відкриває Клієнту поточні рахунки із спеціальним режимом використання на балансовому рахунку 2603 "Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання": 658 - "населення"; 658 - "бюджетні установи"; 658 - "інші споживачі".

Відповідно до п. 3.1.5 Договору банк зобов'язується до 12 години кожного банківського дня здійснювати: розподіл коштів, що надійшли за попередній день відповідно до затверджених Комісією реєстрів нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію (далі- Реєстри); договірне списання (перерахування коштів), розподілених згідно Реєстрів:

- з рахунку "населення":

на поточний рахунок із спеціальним режимом використання гарантованого постачальника НАК "Нафтогаз України", , №5921, відкритий в АТ "Ощадбанк", код банку 300465;

на поточний рахунок теплопостачальної організації ДП "Кіровоградтепло", код 33142568, №2794, відкритий в АТ "Ощадбанк", код банку 323475;

- з рахунку "бюджетні установи":

на поточний рахунок із спеціальним режимом використання гарантованого постачальника НАК "Нафтогаз України", , №5921, відкритий в АТ "Ощадбанк", код банку 300465;

на поточний рахунок теплопостачальної організації ДП "Кіровоградтепло", код 33142568, №2794, відкритий в АТ "Ощадбанк", код банку 323475;

- з рахунку "інші споживачі":

на поточний рахунок із спеціальним режимом використання гарантованого постачальника НАК "Нафтогаз України", , №5921, відкритий в АТ "Ощадбанк", код банку 300465;

на поточний рахунок теплопостачальної організації ДП "Кіровоградтепло", код 33142568, №2794, відкритий в АТ "Ощадбанк", код банку 323475.

Норматив перерахування коштів встановлюється щомісячно відповідними постановами НКРЕКП у відповідних відсотках.

Залишок грошей, що залишається у ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково - технічних інновацій Української нафтогазової академії" згідно встановлених нормативів розподілу грошей, затверджених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, незначний. При цьому, загальновідомим боржник вважає той факт, що підприємству потрібні грошові кошти на виплату заробітної плати робітникам та на підтримання технологічного процесу виробництва теплової енергії, несвоєчасне отримання оплати від населення за спожиті комунальні послуги. Крім того примусове стягнення не дасть очікуваного результату, тому як воно не можливе на гроші, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків відповідно до Порядку, а ті гроші, що залишаються у підприємства, настільки мізерні, що примусове стягнення за рахунок цих грошей буде відбуватися тривалий час та може зруйнувати господарську діяльність боржника, витрати на відновлення якої будуть набагато більшими від отриманих позивачем грошей.

Заявник звертає увагу суду також на те, що враховуючи сезонний характер роботи підприємства, а саме той факт, що підприємство виробляє транспортує та постачає теплову енергію споживачам всіх категорій з 15 жовтня по 15 квітня (в міжопалювальний період, а саме з 15 квітня по 15 жовтня теплову енергію підприємство не виробляє), майже всі доходи за виробництво теплової енергії нараховуються тільки в опалювальний період, а тому надання відстрочки (відстрочення платежів) дозволить сплатити заборгованість з початком наступного опалювального сезону 2016/2017 років, оскільки підприємством вже за листопад та грудень 2016 року будуть здійснені нарахування за надані послуги з централізованого теплопостачання.

Так, наприклад, у жовтні та листопаді 2015 року за надані послуги з централізованого теплопостачання (усім категоріям споживачів) підприємством нараховано 11865,8 тис. грн. та 25448,7 тис грн. відповідно. За зобов'язаннями жовтня від усіх категорій споживачів у листопаді 2015 року на рахунки підприємства надійшло 14802,5 грн.

Відстрочення сплати заборгованості за рішенням суду у даній справі дозволить підприємству повною мірою здійснити підготовку до опалювального сезону 2016/2017 років.

Також боржник стверджує, що вищенаведені обставини доводять той факт, що прострочка платежів ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково - технічних інновацій Української нафтогазової академії" перед стягувачем об'єктивно виникла не з вини боржника, а в наслідок неузгодженості в сфері виділення бюджетних коштів та не покриття тарифами собівартості енергоносіїв, у зв'язку з введенням в дію порядку примусового перерозподілу грошей, які направляються до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та не передбачають погашення існуючого боргу та нарахувань на суму боргу перед стягувачем. Крім того, після початку наступного опалювального сезону та реального надходження коштів підприємство зможе повністю розрахуватися з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та погасити всю суму заборгованості.

При цьому, надання відстрочки дозволить не зупинити діяльність підприємства, не порушити права працівників та не призведе до техногенної катастрофи у м. Кіровограді з початком опалювального сезону 2016/2017 років.

На підтвердження свого скрутного фінансового положення заявником надано до суду копії розрахунку обсягу заборгованості за минулі періоди з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню; інформації щодо заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася бюджетним установам, що фінансуються з державного та місцевого бюджету; звітів про фінансові результати за 2014 рік та за 2015 рік; висновку експертного дослідження № 11/2-151 від 29.02.2016 р., а також довідку про заборгованість перед ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково - технічних інновацій Української нафтогазової академії" (а.с. 29-45 том 2).

Розглянувши подану боржником заяву, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд встановив наступні обставини та факти.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо, та враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Отже, чинне законодавство передбачає, що відстрочка виконання рішення, яка пов'язується з об'єктивною неможливістю виконання рішення, дозволяється у виняткових випадках, а відтак, передумовою для надання відстрочки виконання рішення є встановлення таких виняткових обставин.

Частиною 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд дійшов висновку, що наведені боржником обставини не засвідчують неможливості або ускладнення виконання рішення суду в даній справі і не є винятковими в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України.

Ці обставини лише вказують на те, що виконання судового рішення зі справи може негативно вплинути на фінансовий стан боржника, що не є безумовною підставою для відстрочення виконання рішення суду.

При цьому, господарський суд не приймає до уваги доводи боржника, про те, що рішення суду буде виконано останнім, в результаті надходження коштів від споживачів теплової енергії на початку опалювального сезону 2016-2017 років, оскільки кошти, що надійшли підприємству за опалювальний період 2014-2015 років підприємством не були спрямовані на виконання рішення суду у даній справі.

Господарський суд вважає за необхідне зауважити, що за викладених обставин, заявником не доведено належними та допустимими доказами, що ті обставини, які, на його думку, унеможливлюють виконання рішення суду на момент розгляду заяви про відстрочку , зміняться в майбутньому після можливого відстрочення та нададуть йому змогу виконати рішення в повному обсязі.

Також слід врахувати, що при розгляді по суті попередньо поданої боржником заяви про розстрочку виконання рішення у даній справі, господарським судом з'ясовано, що з моменту відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення у даній справі відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області примусово стягнуто лише 36 723,16 грн. (а.с. 224- 230 том 1).

Як зазначає представник боржника, станом на день розгляду заяви інші кошти на виконання рішення суду у даній справі з ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково - технічних інновацій Української нафтогазової академії" на корись стягувача не стягувались та не сплачувались.

Господарський суд вважає за необхідне наголосити також на фактах, встановлених судом при розгляді по суті попередньо поданої боржником заяви про розстрочку виконання рішення суду. Так, за доводами боржника на сьогоднішній день тариф з послуг централізованого опалення, які надаються населенню, згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 11781 від 31.03.2015 р., підвищено з 7,51 грн. за 1 кв.м. до 18,30 грн. за 1 кв.м. (тобто більш ніж в 2,5 рази), що також свідчить про те, що з початком опалювального сезону 2015-2016 року, а також в подальшому ДП "Кіровоградтепло" буде отримувати значні надходження грошових коштів.

Крім того, ДП "Кіровоградтепло" активно веде претензійно-позовну роботу, що також призводить до додаткового надходження коштів на рахунки підприємства (наприклад, тільки господарським судом Кіровоградської області розглянуті наступні справи про стягнення на користь заявника заборгованості за послуги теплопостачання: №№ 912/1516/15-г, 912/2306/15, 912/1517/15-г, № 912/1285/15-г, 912/1286/15-г, № 912/495/15-г, 912/757/15-г та ін.).

Зазначені факти свідчать про те, що підприємство боржника є працюючим, не перебуває в процесі банкрутства та незважаючи на можливу наявність тимчасових фінансових труднощів (які є характерними на сьогоднішній день для багатьох підприємств України) має можливість належним чином виконувати свої зобов'язання щодо виконання рішення суду.

Викладене виключає наявність обставин, які за правовою позицією Вищого господарського суду є підставою для задоволення заяви, поданої в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, як то наявна загроза банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне відмітити, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 р. у справі "Чіжов проти України" зазначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, господарським судом встановлено відсутність обставин, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у даній справі, у звязку з чим зроблено висновок щодо відсутності підстав для відстрочки виконання рішення суду.

При цьому, господарським судом також враховано наступне.

На думку господарського суду, не заслуговують на увагу доводи боржника про те, що стягнуті за рішенням суду інфляційні втрати та 3% річних мають компенсувати стягувачу всі негативні наслідки затримки розрахунку з боку боржника.

Так, 3% річних та втрати від інфляції в розумінні ст. 625 Цивільного кодексу України виступають способом захисту майнового права і інтересу кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та є компенсацією за утримання боржником належних до сплати кредиторові коштів, тоді як надання відстрочки у стягненні вказаних сум протирічить меті захисту порушеного права згідно вказаної норми.

Господарський суд зауважує, що діяльність стягувача, як і діяльність боржника, також має свої особливості, оскільки стягувач являться постачальником природного газу на території України і несвоєчасні розрахунки його споживачів, у тому числі боржника, можуть призвести до негативних наслідків. Тяжка фінансова ситуація в країні однаково впливає як на підприємство боржника, так і на підприємство стягувача.

Фінансові труднощі підприємства ще не є свідченням того, що особа (боржник) не має можливості виконати рішення суду, з урахуванням порядку примусового виконання, що встановлений Законом України "Про виконавче провадження".

Разом з цим, боржник не доводить належними доказами того, що у разі примусового виконання рішення суду у даній справі його діяльність буде призупинена.

Варто зазначити, що рішення суду у даній справі набрало законної сили 05.12.2014 р., наказ видано 10.12.2014 р., тобто протягом досить тривалого проміжку часу рішення суду є невиконаним, що суперечить принципам правосуддя.

Господарський суд вважає, що стягувач не має нести тягар негативних наслідків здійснюваної боржником господарської діяльності.

На підставі викладеного, врахувавши ступінь вини відповідача у виникненні спору, фінансовий стан та матеріальні інтереси обох сторін, додержуючись принципу рівності перед законом і судом, встановленого статтею 4-2 Господарського процесуального кодексу України, в задоволенні заяви ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" № 13-728/07 від 21.03.2016 р. про відстрочку виконання рішення суду у справі № 912/3055/14 слід відмовити.

Керуючись ст. 33-34, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України господарський суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" № 13-728/07 від 21.03.2016 р. про відстрочку виконання рішення суду у справі № 912/3055/14 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її винесення та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Копію ухвали направити стягувачу за адресою: 01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6.

Суддя Л.С. Вавренюк