РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2016Справа №910/1415/16

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АРКАДА";

до: публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНС ТРАСТ ГРУП";

про: визнання договору недійсним.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: не з'явилися;

відповідача: Рачинська М.В. - за довіреністю від 22.09.2015 № 1932;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Хоменко В.О. - за довіреністю від 11.01.2016 № 6.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АРКАДА" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" про визнання договору недійсним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що договір іпотеки від 01.11.2006 № 013-05/397з3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенком М.І. за реєстровим номером 3954, укладений між відкритим акціонерним товариством "АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРЕСТИЖ", як іпотекодержателем та товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АРКАДА", як іпотекодавцем підлягає визнанню судом недійсним, оскільки вказаний договір підписано від імені іпотекодавця гр. ОСОБА_6 без згоди загальних зборів акціонерів.

Відповідач, у свою чергу, скориставшись правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю з тих підстав, що оспорюваний договір з боку позивача підписаний уповноваженою особою, яка мала необхідний обсяг повноважень та діяла в межах наданих повноважень. Крім того, відповідач вказує, що позивачем пропущено строк позовної давності.

В поданому до суду третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відзиві на позов вказані аналогічні підстави для відмови в задоволенні позову, які наведені відповідачем в поданому до суду відзиві.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.02.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/1415/16. Розгляд справи призначено на 14.03.2016.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 14.03.2016 відклав розгляд даної справи на 28.03.2016. Вказаною ухвалою суд залучив до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНС ТРАСТ ГРУП" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвали винесені судом у даній справі надсилалися останнім позивачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відтак, у розумінні ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Більш того, в матеріалах даної справи містяться повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі позивача поштових відправлень суду.

В судовому засіданні 28.03.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представника відповідача по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно п. 10.3 чинної на момент вчинення оспорюваного договору іпотеки редакції статуту товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АРКАДА" (далі - позивач/товариство), який затверджений установчими зборами засновників протоколом від 21.12.2005 № 1 (далі - Статут), визначена компетенція зборів учасників товариства, якими є:

- визначення основних напрямів діяльності товариства і затвердження його планів та звітів про їх виконання (п. 10.3.1 Статуту);

- внесення змін до Статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу (п. 10.3.2 Статуту);

- встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів (п. 10.3.3 Статуту);

- вирішення питання про придбання товариством частки учасника (п. 10.3.4 Статуту);

- створення та відкликання виконавчого органу товариства (п. 10.3.5 Статуту);

- визначення форми контролю за діяльністю виконавчого органу, обрання, відкликання та визначення повноважень ревізійної комісії та її членів (п. 10.3.6 Статуту);

- затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів товариства, включаючи його дочірніх підприємств, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивидендів), визначення порядку покриття збитків (п. 10.3.7 Статуту).

- створення, реорганізація та ліквідація дочірніх підприємств, філій та представництв, затвердження їх статутів та положень (п. 10.3.8 Статуту);

- винесення рішень про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб товариства (п. 10.3.9 Статуту);

- визначення умов оплати праці посадових осіб товариства його дочірніх підприємств, філій та представництв (п. 10.3.10 Статуту);

- виключення учасника товариства (п. 10.3.11 Статуту);

- затвердження правил процедури та інших внутрішніх документів товариства, визначення організаційної структури товариства, затвердження положень про фонди, які створюються в товаристві (п. 10.3.12 Статуту);

- прийняття рішення про припинення діяльності товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу (п. 10.3.13 Статуту).

Між відкритим акціонерним товариством "АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРЕСТИЖ" (правонаступником якого є - публічне акціонерне товариство "ФІДОБАНК") як іпотекодержателем, (далі - відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АРКАДА", як іпотекодавцем (далі - позивач), укладено договір іпотеки від 01.11.2006 № 013-05/397з3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенком М.І. за реєстровим номером 3954 (далі - Договір іпотеки/оспорюваний правочин).

Пунктом 1.1 Договору іпотеки передбачено, що цей договір забезпечує вимоги відповідача, що витікають із кредитного договору від 02.10.2006 № 013-05/397, а також додаткових угод до нього, укладеного між відповідачем та гр. ОСОБА_7

Відповідно до п. 1.2 предметом іпотеки є нерухоме майно, яким є:

- земельна ділянка, площею 2.5379 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1;

- земельна ділянка, площею 3.1126 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2.

Спір між сторонами судового процесу виник в результаті того, що, на думку позивача, до укладеного між сторонами спору Договору іпотеки слід застосувати правила, встановлені ст. 215 Цивільного кодексу України, з тих підстав, що оспорюваний правочин вчинено від імені позивача гр. ОСОБА_6 без необхідного обсягу цивільної дієздатності, тобто, без попереднього погодження загальними зборами позивача.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням такого.

Згідно приписів статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

Сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов оспорюваного правочину, оскільки Договір іпотеки містить предмет, обов'язки, строк дії, тощо, та підписаний і скріплений відбитками печаток сторін, відтак, укладений між сторонами спору Договір іпотеки вважається укладеним.

Відповідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу.

Згідно загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачених частиною 2 статті 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Приписами ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою (ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України).

Відповідно до доданої відповідачем до відзиву на позов копії протоколу загальних зборів учасників позивача від 30.10.2006 № 8 (далі - Протокол № 8), вказаними загальними зборами, зокрема, вирішено:

- виступити майновим поручителем за зобов'язаннями позичальника за Кредитним договором та надати в іпотеку Банку земельні ділянки які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: земельну ділянку площею 3,1126 га (кадастровий номер: НОМЕР_2) та земельну ділянку площею 2,5379 га (кадастровий номер: НОМЕР_1) (далі - земельні ділянки);

- уповноважити ОСОБА_6, паспорт НОМЕР_3, виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 20.01.2005, що проживає: АДРЕСА_2: самостійно визначити умови передачі земельних ділянок ів іпотеку Банку, заставну вартість земельних ділянок та інші істотні умови Іпотечного договору з урахуванням положень, викладених в цьому рішенні; укласти та підписати Іпотечний договір; укладати та підписувати інші пов'язані з Іпотечним договором договори (в тому числі договори страхування фінансових ризиків та/або земельних ділянок (далі - пов'язані договори), будь-які договори (документи) про внесення змін та/або доповнень до Іпотечного договору та/або пов'язаних договорів, що можуть бути укладені в майбутньому після укладення та підписання Іпотечного договору та/або пов'язаних договорів (далі - додаткові угоди), за умови що такими додатковими угодами не буде збільшуватися розмір кредиту зазначений в цьому рішенні.

Відтак, відповідно до положень Протоколу № 8, гр. ОСОБА_6 надано попередню згоду загальними зборами учасників позивача на укладення від імені останнього Договору іпотеки, та відповідно, передачу в іпотеку Банку відповідних земельних ділянок, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія довіреності від 01.11.2006 № 3953, якою від імені позивача уповноважено гр. ОСОБА_6 укласти Договір іпотеки на умовах на її розсуд.

Підсумовуючи викладене вище суд дійшов висновку, що гр. ОСОБА_6 при укладенні та підписанні оспорюваного правочину від імені позивача мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, оскільки згода на укладення оспорюваного правочину та внесення змін до нього надана ОСОБА_6 загальними зборами учасників позивача, що підтверджується протоколами загальних зборів учасників останнього від 30.10.2006 № 8.

Заява представника відповідача про застосування до позивача строків позовної давності судом відхилена з тих підстав, що розгляд вказаної заяви мав би місце при наявності порушеного права позивача, яке підлягало би захисту в судовому порядку. Оскільки при укладенні оспорюваного правочину права позивача порушені не були, правила про позовну давність в даному випадку судом не застосовуються.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49 ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01 квітня 2016 року

Суддя С.В. Балац