ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"21" березня 2016 р. Справа № 911/244/16

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції», м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод», Київська область, м. Біла Церква

третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», м. Київ

про стягнення 1741322,33 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. №102/03 від 21.12.2015 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (дов. №13 від 05.02.2016 р.);

від третьої особи: ОСОБА_2 (дов. №1 від 13.01.2016 р.);

Встановив:

До господарського суду Київської області звернулось публічне акціонерне товариство «Банк «Національні інвестиції» (далі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» про стягнення 1741322,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору №366-13ЦВ від 08.11.2013 р. В результаті неналежного виконання зобовязань щодо повернення кредитних коштів відповідачем позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у сумі 1432980,00 грн., заборгованості за процентами у сумі 144700,30 грн., пені за кредитом у сумі 154363,79 грн. та пені по процентам у сумі 9278,24 грн., всього 1741322,33 грн.

Ухвалою суду від 09.02.2016 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку».

23.02.2016 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив № 14 від 05.02.2016 р., в якому відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що на підставі договору про відступлення права вимоги №Ф-20/15 від 07.09.2015 р., укладеного між публічним акціонерним товариством «Банк «Національні інвестиції» (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (кредитор), відбулася заміна кредитора у зобовязанні шляхом відступлення первісним кредитором кредитору права вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» за кредитним договором № 366-13ЦВ від 08.11.2013 р., у звязку з чим у позивача відсутні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором.

23.02.2016 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення від 23.02.2016 р., в яких позивач зазначав, що під час здійснення тимчасової адміністрації було здійснено перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) протягом одного року до дня впровадження тимчасової адміністрації банку, та виявлено ряд правочинів, укладених між публічним акціонерним товариством «Банк «Національні інвестиції» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» щодо відступлення права вимоги, які є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у звязку з чим наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ «Банк «Національні інвестиції» ОСОБА_3 від 16.10.2015 р. №51-ос договір про відступлення права вимоги №Ф-20/15 від 07.09.2015 р. визнано нікчемним.

В судових засіданнях 23.02.2016 р. та 10.03.2016 р. було оголошено перерву до 10.03.2016 р. та 21.03.2016 р. відповідно.

В судовому засіданні 10.03.2016 р. представниками сторін заявлено клопотання про продовження строку розгляду справи, передбаченого ч. 1 ст. 69 ГПК України.

Представник позивача в судових засіданнях 09.02.2016 р., 23.02.2016 р. 10.03.2016 р. та 21.03.2016 р. позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судових засіданнях 09.02.2016 р., 23.02.2016 р. 10.03.2016 р. та 21.03.2016 р. проти задоволення позовних вимог заперечував.

Представник третьої особи в судових засіданнях 23.02.2016 р., 10.03.2016 р. та 21.03.2016 р. проти задоволення позовних вимог заперечував.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, судом встановлено наступне.

08.11.2013 р. між АТ «Банк «Національні інвестиції» (за договором банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» (за договором позичальник) було укладено кредитний договір № 366-13ЦВ, відповідно до п. 2.1. якого банк у порядку та на умовах визначених цим договором надає позичальнику відновлювальну кредитну лінію у гривні (далі «валюта кредиту»), а позичальник зобов'язується повернути кредит у строки встановлені в п. 2.2 цього договору, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання за цим договором.

Пунктом 2.2. кредитного договору визначено графік ліміту заборгованості за кредитною лінією: період з 08.11.2013 року по 19.09.2015 року; сума ліміту заборгованості за кредитною лінією становить 1500000,00 грн. (один мільйон пятсот тисяч гривень 00 копійок).

Відповідно до пункту 2.4 кредитного договору строк дії кредитної лінії 681 дні(в): з 08 листопада 2013 року по 19 вересня 2015 року включно.

Пунктом 2.5. кредитного договору сторони погодили, що процентна ставка за користування коштами кредиту: 25 (двадцять п'ять) процентів річних.

Згідно з п. 4.1. кредитного договору нарахування банком процентів здійснюється на дату сплати процентів за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту (траншу) до дня повного його погашення на суму фактичного залишку заборгованості за кредитом. При цьому, порушення строків погашення кредиту не є підставою для припинення нарахування процентів. День надання кредиту та день його повернення вважаються одним днем.

Відповідно до п. 5.5 кредитного договору позичальник щомісяця сплачує проценти за користування кредитом в останній робочий день місяця, за який сплачуються проценти та одночасно із кінцевим строком повернення кредиту.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за договором (п. 10.18. кредитного договору).

На виконання умов кредитного договору позивачем було надано відповідачу кредит у сумі 1500000,00 грн., що підтверджується випискою по особовим рахункам з 08.11.2013 р. по 28.08.2014 р.

Як зазначає позивач, у встановлений кредитним договором строк відповідач не виконав взятих на себе зобовязань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, у звязку з чим позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у сумі 1432980,00 грн., заборгованості за процентами у сумі 144700,30 грн., пені за кредитом у сумі 154363,79 грн. та пені по процентам у сумі 9278,24 грн.

Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Банк «Національні інвестиції» (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (кредитор) був укладений договір відступлення права вимоги № Ф-20/15 від 07.09.2015 р., згідно з яким 07.09.2015 р. відбулася заміна кредитора у зобовязанні шляхом відступлення первісним кредитором кредитору права вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» за кредитним договором № 366-13ЦВ від 08.11.2013 р.

Після запровадження у банку тимчасової адміністрації, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було здійснено перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку та встановлено нікчемність договору відступлення права вимоги №Ф-20/15 від 07.09.2015 р.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ «Банк «Національні інвестиції» ОСОБА_3 від 16.10.2015 р. №51-ос договір про відступлення права вимоги №Ф-20/15 від 07.09.2015 р. визнано нікчемним.

Представники відповідача та третьої особи стверджували, що договір про відступлення права вимоги №Ф-20/15 від 07.09.2015 р. не є нікчемним.

Також судом встановлено, що рішенням господарського суду міста Києва від 23.02.2016 р. у справі № 910/935/16 за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (договору відступлення права вимоги № Ф-20/15 від 07.09.2015 р.) позов задоволено повністю; зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» повернути публічному акціонерному товариству «Банк «Національні інвестиції» документи, отримані згідно акту приймання-передачі документації від 07.09.2015 за договором відступлення права вимоги №Ф-20/15 від 07.09.2015, а саме: кредитний договір №366-13ЦВ від 08.11.2013, укладений між публічним акціонерним товариством «Банк «Національні інвестиції» та товариством з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» (з усіма додатками та додатковими угодами до нього); договір застави обладнання №366-13ЦВ від 08.11.2013, укладений між публічним акціонерним товариством «Банк «Національні інвестиції» та товариством з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» (з усіма додатками та додатковими угодами до нього); договір застави, посвідчений 08.11.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 2803, укладений між публічним акціонерним товариством «Банк «Національні інвестиції» та товариством з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» (з усіма додатками та додатковими угодами до нього); договір іпотеки, посвідчений 19.05.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 1140, укладений між публічним акціонерним товариством «Банк «Національні інвестиції» та товариством з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» (з усіма додатками та додатковими угодами до нього).

Також, вказаним рішенням встановлено факт нікчемності договору відступлення права вимоги №Ф-20/15 від 07.09.2015 р.

На даний час рішення господарського суду міста Києва від 23.02.2016 р. у справі № 910/935/16 не набрало законної сили, оскільки 11.03.2016 р. товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» подано апеляційну скаргу на вказане рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором №366-13ЦВ від 08.11.2013 р., укладеним між публічним акціонерним товариством «Банк «Національні інвестиції» та товариством з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод».

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У звязку з тим, що відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що кредитором за кредитним договором №366-13ЦВ від 08.11.2013 р. є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» на підставі договору відступлення права вимоги №Ф-20/15 від 07.09.2015 р., нікчемність якого встановлена рішенням господарського суду міста Києва від 23.02.2016 р. у справі № 910/935/16 та яке не набрало законної сили, суд вважає, що обставини які встановлюються під час розгляду справи №910/935/16 будуть мати преюдиціальне значення для вирішення даної справи, оскільки від підтвердження чи спростування факту нікчемності договору відступлення права вимоги №Ф-20/15 від 07.09.2015 р. залежить яка особа є кредитором за кредитним договором №366-13ЦВ від 08.11.2013 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 911/244/16 до набрання рішенням господарського суду міста Києва у справі №910/935/16 за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину законної сили.

Як вже зазначалось, в судовому засіданні 10.03.2016 р. представниками сторін заявлено клопотання про продовження строку розгляду справи, передбаченого ч. 1 ст. 69 ГПК України.

Оскільки двохмісячний термін розгляду спору закінчується 21.03.2016 р., проте в даному засіданні суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі, то клопотання сторін про продовження строку розгляду справи підлягає задоволенню, а строк розгляду спору підлягає продовженню на 15 днів.

Керуючись статтями 69, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк розгляду спору у справі №911/244/16 на 15 днів.

2. Зупинити провадження у справі № 911/244/16 до набрання рішенням господарського суду міста Києва у справі № 910/935/16 законної сили.

Суддя О.О. Рябцева