РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016Справа №905/1246/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересвет Соль"

до Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" в особі відділення в м. Артемівськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтава Інвест-Плюс"

про стягнення 246950,00 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (за дов.), ОСОБА_3 (за дов.)

від відповідача: ОСОБА_4 (за дов.)

від третьої особи: не з'явились

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 23.03.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.09.2015 справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Пересвет Соль" до публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" в особі віддлення в м. Артемівськ за участю третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава Інвест-Плюс" про стягнення 246950, 00 грн., передано на розгляд до господарського суду м. Києва.

Ухвалою суду від 08.10.2015 прийнято до розгляду справу № 905/1246/15, розгляд останньої призначено на 09.11.2015.

Супровідним листом від 02.11.2015 справу № 905/1246/15 направлено до господарського суду Донецької області для розгляду скарги.

Після повернення справи, 30.11.2015, з господарського суду Донецької області, ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.12.2015 розгляд справи призначено на 23.12.2015.

Супровідним листом від 08.12.2015 справу № 905/1246/15 направлено до господарського суду Донецької області для розгляду скарги.

Після повернення справи, 19.01.2016, з господарського суду Донецької області, ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.01.2016 розгляд справи призначено на 10.02.2016.

Представник третьої особи в судове засідання 10.02.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, ухвали суду від 22.01.2016 про призначення справи до розгляду не отримав, що підтверджується конвертом № 01 4.

Представником позивача подано доповнення до позовної заяви з додатками та клопотання про долучення документів з додатком.

Ухвалою суду від 10.02.2016, в зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів розгляд справи відкладено на 24.02.2016.

Представник третьої особи в судове засідання 24.02.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвали суду від 10.02.2016 про відкладення розгляду справи не виконав.

За клопотанням представника на підставі ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представником позивача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Відповідачем подано додаткові письмові пояснення з додатками, які долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 24.02.2016, в зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів, розгляд справи відкладено на 16.03.2016.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 04.03.2016 відповідач подав клопотання, в якому просив, при виявленні ознак порушення законодавства працівниками позивача, винести окрему ухвалу та долучити до матеріалів справи додаткові пояснення.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 09.03.2016 позивач подав додаткові документи.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 16.03.2016 позивач подав додаткові пояснення у справі.

Представник третьої особи в судове засідання 16.03.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвали суду від 24.02.2016 про відкладення розгляду справи не виконав.

Ухвалою суду від 16.03.2016, в зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів та пояснень, розгляд справи відкладено на 23.03.2016.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 18.03.2016 відповідач подав письмові пояснення.

В судовому засіданні 23.03.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що при відкритті банківського рахунку банк несе відповідальність за збереження коштів на вказаному рахунку; банк виконує платіжні доручення тільки після того, як направить на адресу клієнта підтвердження у вигляді квитанції про прийняття даних документів до виконання, а відповідач вказану квитанцію не направляв позивачу; відповідач не направив отримувачу коштів вимогу про повернення безпідставно отриманих коштів; банк не здійснив фінансовий моніторинг при здійсненні грошової операції на 246950,00 грн.; не надав клієнту інструкцію по користуванню системою "Клієнт-Банк".

Представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Щодо не направлення підтвердження у вигляді квитанції, у сфері передачі даних електронними каналами зв'язку під квитанцією розуміється сигнал, що підтверджує прийняття інформації. Під підтвердженням у вигляді квитанції про прийняття документів до виконання розуміється сигнал про зміну статусу документа, що було направлено на виконання банку через систему "Клієнт-Банк" на "Прийняття банком до виконання". Відповідач зобов'язаний не зберігати кошти на рахунку позивача, а виконувати доручення клієнта про перерахування коштів; інструкція щодо користування системою "Клієнт-Банк" розміщено на офіційному сайті відповідача, і позивач протягом тривалого часу користується вказаною системою та не звертався до банку для роз'яснення. Відповідач направив вимогу про повернення безпідставно перерахованих коштів до банка отримувача.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.06.2005 між Закритим акціонерним товариством "Перший Український міжнародний банк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пересвет Соль" (клієнт) укладено договір про відкриття і ведення поточного рахунку в національній валюті № (Договір банківського рахунку), відповідно до предмету якого банк, який являється платником податку на прибуток на загальних умовах, відкриває клієнту рахунок № 8736 у національній валюті і здійснює його розрахунково-касове обслуговування згідно з законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України (п. 1.1 договору).

Банк зобов'язується приймати розрахункові документи, оформлені клієнтом протягом встановленого банком операційного часу. У випадку зміни операційного часу банк повідомляє про це клієнтів не пізніше ніж за день до вступу даних змін у силу. Своєчасно здійснювати розрахункові операції згідно з Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та іншими нормативними актами, що регулюють вказане питання. (п. 2.1.2, 2.1.4 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору, розрахунки провадяться в готівковій або безготівковій формі згідно з правилами, встановленими законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ. Клієнт застосовує всі види розрахункових документів, передбачених Законом України "Про платіжні системи і переказ коштів в Україні" і нормативними актами НБУ.

Договір вступає в силу моменту підписання і діє до моменту розірвання договору (п. 9.1 договору).

Згідно листа відповідача у квітні 2012 року підрозділ банку, у якому обслуговується позивач був переведений на код МФО 334851 та новий рахунок - 5597.

13.06.2005 між Закритим акціонерним товариством "Перший Український міжнародний банк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пересвет Соль" (клієнт) укладено договір № ART-17 на здійснення електронно-розрахункового обслуговування, відповідно до предмету якого банк зобов'язується надати клієнту систему електронно-розрахункового обслуговування, в подальшому систему "Клієнт-Банк" і здійснювати електронно-розрахункове обслуговування клієнта за допомогою системи "Клієнт-Банк" згідно з законодавством України. Клієнт зобов'язується використовувати дану систему для здійснення розрахунків на умовах, передбачених даним договором.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 13.06.2005 про встановлення системи "Клієнт-Банк" та про передачу довіреній особі ключа адміністратора клієнта.

До матеріалів справи надано акт приймання-передачі електронного ключа криптозахисту системи "Клієнт-Банк" від 14.06.2005, згідно якого ЕЦП № 5D2C8B482FE09ECB отримав директор ТОВ "Пересвет Соль" ОСОБА_5 Вказане також підтверджується журналом реєстрації ключів крипто захисту Артемівського відділення філії ЗАТ "ПУМБ".

Відповідно до п. 2.4 договору, клієнт доручає банку приймати до виконання документи клієнта, отримані в системі "Клієнт-Банк", звірені електронними цифровими підписами ЕЦП посадових осіб клієнта, що мають право на підписання даних документів.

Метою розробленої системи захисту інформації СЗІ, що входить до складу системи "Клієнт-Банк", являється захист інформації, що передається між клієнтом і банком по відкритим каналам зв'язку. Призначенням СЗІ являється захист на етапі передачі, шляхом накладення електронних підписів на кожний документ, що передається від будь-якої модифікації, як співробітниками клієнта так і співробітниками банку. Будь-яка не санкціонована зміна підписаних електронним підписом документів, призводить до відмови від обробки їх банком. Кожний документ, сформований в системі "Клієнт-Банк", повинен бути посвідчений шляхом накладення електронно-цифрового підпису. Після створення документу на нього накладається ЕЦП осіб, що мають право підпису фінансових документів згідно наявних в банку зразків підписів з відтиском печатки. Обмін інформацією між клієнтом та банком встановлюється у зашифрованому вигляді (п. 3.1, 3.2 договору).

Відповідно до п. 3.4 договору, дана система "Клієнт-Банк" не має на меті захист інформації на обладнанні клієнта. Тому клієнт зобов'язаний самостійно організовувати виконання наступних вимог:

- охорона власних засобів обчислювальної техніки;

- Охорона і належне використання обладнання, переданого клієнту банком під час користування;

- Забезпечення можливості використання одного і того ж обладнання для роботи в системі "Клієнт-Банк" і в інших завданнях клієнта;

- Обмеження доступу до своєї інформації;

- Забезпечення збереження електронних носіїв з секретними ключами і обмеження доступу до них;

- Забезпечення заходів щодо недопущення візуального, електромагнітного, віброакустичного і будь-якого іншого витоку інформації під час використання системи "Клієнт-Банк";

- Контроль за будь-якими змінами конфігурації обладнання і програмного забезпечення, які можуть вплинути на захист інформації і працездатність системи "Клієнт-Банк".

Банк зобов'язується встановити і протестувати на обладнанні клієнта, передбаченому п. 2.3 договору, програмне забезпечення для здійснення обміну електронною інформацією між банком і клієнтом; приймати і виконувати електронні документи, що надходять від клієнта електронним способом, завірені електронним цифровими підписами; протягом години з моменту надходження платіжного документу сформувати квитанцію про прийняття (відмові в прийнятті) до обробки платіжного документу (п. 4.1 договору).

Клієнт зобов'язується у випадку компроментації чи виникненні підозр в компрометації таємних ключів терміново повідомити банк адміністратору системи "Клієнт-Банк" телефоном і в письмовому вигляді. Терміново застосувати заходів до зупинення відправки електронних документів до отримання нових таємних ключів (п. 4.2 договору)

Банк має право відмовляти у виконанні електронного документу, якщо він не засвідчений електронним цифровим підписом чи платіжне доручення оформлене з порушенням вимог діючого законодавства України і повернути його не пізніше наступного операційного дня, з зазначенням причини повернення (п. 4.3 договору).

Відповідно до п. 4.4. договору, банк приймає до виконання документи, отримані в системі "Клієнт-Банк" тільки після того, як направить на адресу клієнта підтвердження (у вигляді квитанції) про прийняття даних документів до виконання.

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє протягом 1 місяця. У випадку відсутності заяв однієї із сторін про припинення дії даного договору чи заяви клієнта про закриття рахунків, договір вважається пролонгованим на умовах, вказаних у ньому на аналогічний строк кожного наступного місяця (п. 7. 1 договору).

ТОВ "Пересвет Соль" 03.12.2014 подано заявку про додання в базу даних ключів криптозахисту системи "ПУМБ онлайн корпоративним клієнтам" ключ "Керівник", згенерований ОСОБА_5 для виконання службових обов'язків.

До матеріалів справи надано Порядок відкриття та ведення поточних рахунків корпоративних клієнтів в підрозділах ПАТ "ПУМБ", затверджений 25.03.2013, відповідно до якого всі документи, що надходять від клієнта до банку (розрахункові документи, заяви, запити, листи, тощо) повинні бути підписані уповноваженими особами, підписи яких наведені в картці зі зразками підписів і відбитками печатки та завірені печаткою, у разі її наявності у клієнта (п. 5.10.4).

В картці зі зразками підписів від 10.06.2005 зазначено, що чеки та інші розпорядчі документи просимо вважати дійсними в разу наявності на них одного першого і одного другого підпису: перший підпис - директор ТОВ "Пересвет Соль" ОСОБА_5, другий підпис у штаті відсутній.

У картці із зразками підписів і відбитка печатки від 01.12.2015 зазначено, що розпорядження за рахунком слід вважати дійсними у разі наявності на них одного першого і одного другого підписів: перший підпис - ОСОБА_3, другий підпис - у штаті відсутня особа з правом другого підпису.

Позивач надав до матеріалів справи Наказ від 01.07.2005 № 2-к/пр про прийняття ОСОБА_3 на роботу на посаду фінансового директора, посадову інструкцію фінансового директора та наказ від 01.07.2005 № 3 про надання фінансовому директору ОСОБА_3 права першого підпису на фінансових документах. Крім того, згідно акту приймання-передачі електронного ключа крипто захисту системи "Клієнт-Банк" від 01.07.2005 електронний ключ крипто захисту системи "Клієнт-Банк", отриманий від банку, переданий директором ТОВ "Пересвет-Соль" ОСОБА_5 фінансовому директору ОСОБА_3

Однак, позивач не надав суду доказів на підтвердження повідомлення банку про факт передачі ЕЦП директором товариства ОСОБА_5 фінансовому директору ОСОБА_3 Крім того, підписаними сторонами договорами та Порядком відкриття та ведення поточних рахунків корпоративних клієнтів в підрозділах ПАТ "ПУМБ" не передбачено можливість передачі власного підпису однією особою іншій.

28.04.2015 на підставі платіжного доручення № 103 з рахунку позивача були перераховані кошти у сумі 246950,00 грн. на рахунок ТОВ "Полтава-Інвест Плюс".

До матеріалів справи надано копію банківської виписки по рахунку позивача № 5597 за 28.04.2015. Згідно вказаної виписки 28.04.2015 з рахунку позивача були списані кошти у сумі 246950,00 грн. на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Інвест Плюс" з призначенням платежу: оплата за об'єкт нерухомості (обладнання ЗтК) згідно договору № 572/МВТ додаток 5 К від 20.04.2015.

Позивач звернувся до відповідача з листом, в якому провести розслідування з приводу того, що 28.04.2015 з рахунку ТОВ "Пересвет Соль" був здійснений платіж № 103 на суму 246950,00 грн. на рахунок ТОВ "Полтава-Інвест Плюс", який не був ініційований позивачем.

30.04.2015 позивач звернувся з заявою про злочин, прийнятою 30.04.2015 (талон-повідомлення № 402), в які повідомив, про списання коштів у сумі 246950,00 грн. з рахунку товариства, який не був ініційований ТОВ "Пересвет Соль". Заява про злочин була зареєстрована в реєстрі кримінальних проваджень за № 0001399. Ухвалою суду від 12.05.2015 у справі № 219/3573/15-к слідчому надано доступ до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні № 0001399.

Позивач звернувся до відповідача з листом від 14.05.2015 № 116, в якому просив повернути безпідставно списані з рахунку кошти. На вказаний лист була надана відповідь від 14.05.2015 № ART-52/86, в якій повідомлено, що співробітники банку діяли згідно чинного законодавства, а платіжне доручення містило всі необхідні реквізити та електронний підпис. Рекомендовано звернутись за захистом своїх прав до правоохоронних органів.

30.04.2015 згідно наказу № 6-ОД була створена комісії для проведення службового розслідування щодо причетності працівників ТОВ "Пересвет Соль" до несанкціонованого списання з рахунку підприємства грошових коштів у сумі 246950,00 грн. За результатами перевірки, проведеної комісією, складений акт від 14.05.2015. Перевіркою встановлено, що підприємством були дотримані всі заходи безпеки при роботі з системою "Клієнт Банк" та, що працівники ТОВ "Перевсет Соль" не причетні до списання грошових коштів у сумі 246950,00 грн. з рахунку товариства.

21.05.2015 позивач звернувся до ТОВ "Полтава-Інвест Плюс" з листом № 122, в якому просив повернути безпідставно отримані кошти.

Позивач звернувся до Головного управління ДФС у Полтавській області з листом від 28.05.2015 № 132, в якому просив перевірити місцезнаходження ТОВ "Полтава-Інвест Плюс" та з'ясувати чи було включено до податкового зобов'язання сум податку на додану вартість з безпідставно набутих коштів. Позивачу була надана відповідь за № 2540/10/16-31-15-61-38 від 03.07.2015, в якій вказано, що ТОВ "Полтава-Інвест Плюс" не зареєстровано як платник податку на додану вартість та не повідомили місцезнаходження вказаного товариства.

27.05.2015 позивач звернувся до відповідача з претензією № 01, в якій просив перерахувати йому на рахунок суму 246950,00 грн. Відповідач надав відповідь № КНО-19.1/1 від 03.07.2015 на претензію, в якій зазначив що повідомлень про факт несанкціонованого втручання третіх осіб в роботу системи "Клієнт-Банк" на час виконання банком платіжного доручення № 103 від 28.04.2015 клієнтом надано не було. До того ж ініціювання переказу за вказаним електронним розрахунковим документом було здійснено з тієї ж ІР адреси, з якої і раніше ініціювали операції за рахунком ТОВ "Пересвет Соль", які клієнтом не заперечувалась. Підстав не виконувати платіжне доручення № 103 від 28.04.2015 у банку не було, банк правомірно виконав свої зобов'язання за договором банківського рахунку та пропонував звернутись до ТОВ "Полтава-Інвест Плюс" про стягнення безпідставно набутих коштів.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, зазначає,що вказаних платіжних доручень не складав, а з вини відповідача стався несанкціонований доступ в систему дистанційного обслуговування. Таким чином, позивач вважає, що відповідач несе відповідальність за шкоду, заподіяну позивачу і повинен повернути незаконно списанні кошти у розмірі 246950,00 грн., оскільки не забезпечив належного захисту системи та провів спірне платіжне доручення.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Отже ст.. 1066 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний виконувати розпорядження клієнта про перерахування відповідних сум коштів, а тому доводи позивача про обов'язок банку відповідати за збереження сум на рахунку клієнта судом не приймається, оскільки вказане суперечить правовій природі договору банківського рахунку, яка передбачає обов'язок банку перераховувати кошти клієнта за його вказівкою. Тобто до вказаних правовідносин застосовуються норми глави 72 ЦК України про банківський рахунок. Відносини зі зберігання регулюються нормами Цивільного кодексу України щодо зберігання, які не застосовуються при правовому регулюванні договору банківського рахунку.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Так, відповідно до п. 11.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 №22 оперативне ведення клієнтом своїх рахунків у банку та обмін технологічною інформацією, визначеною в договорі між банком та клієнтом, клієнт може здійснювати за допомогою систем дистанційного обслуговування. Дистанційне обслуговування рахунку клієнт може здійснювати за допомогою систем "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк", "телефонний банкінг" тощо.

Юридичною підставою для роботи клієнта за допомогою систем дистанційного обслуговування і оброблення банком дистанційних розпоряджень клієнта є договір банківського рахунку (п. 11.3 Інструкції ).

Користування системою "Клієнт-Банк", "Клієнт-Internet-Банк" регулюється, крім договору між банком та клієнтом, Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Законом України "Про електронний цифровий підпис", Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Так, п. 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті визначено, що електронний розрахунковий документ - документ, інформація в якому представлена у формі електронних даних, включаючи відповідні реквізити розрахункового документа, який може бути сформований, переданий, збережений і перетворений у візуальну форму представлення електронними засобами.

Згідно до вимог ст. 18 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" електронний документ на переказ має однакову юридичну силу з паперовим документом. Електронний підпис є обов'язковим реквізитом електронного документа на переказ. Порядок застосування електронного підпису, у тому числі електронного цифрового підпису, для засвідчення електронного документа на переказ установлюється нормативно-правовими актами Національного банку України. Відповідальність за достовірність інформації, що міститься в реквізитах електронного документа, несе особа, яка наклала на цей документ електронний цифровий підпис. В іншому разі відповідальність несе банк або інша установа - учасник платіжної системи. Електронний документ на переказ, що не засвідчений електронним підписом, не приймається до виконання. Учасник платіжної системи має передбачити під час приймання електронних документів на переказ: процедуру перевірки електронного підпису; процедуру перевірки цілісності, достовірності та авторства електронного документа на переказ. У разі недотримання зазначених вимог банк або інша установа - учасник платіжної системи несуть відповідальність за шкоду, заподіяну суб'єктам переказу.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що платіжне доручення № 103 від 28.04.2015 було сформовано на комп'ютері позивача (ІР адреса комп'ютера позивача). При виконанні платіжного доручення банком було проведено перевірку електронного підпису позивача та встановлено, що документ підписаний ЕЦП директора ТОВ "Пересвет-Соль" ОСОБА_5 (підпис дійсний не скомпрометований), тобто ідентифіковано особу підписанта, перевірено та встановлено наявність всіх необхідних для платіжного доручення реквізитів та його відповідність вимогам чинного законодавства (наявні дата і номер, назва, код платника та номер його рахунку, код банку платника, назва, код одержувача платежу та номер його рахунку, код банку одержувача, сума цифрами, призначення платежу) . Отже банком було перевірено електронний підпис, перевірено цілісність, достовірність та авторство електронного документа на переказ, що виключає його відповідальність.

Відповідно до п. 2.10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті клієнт, виходячи з технічних можливостей своїх та обслуговуючого банку, може подавати до банку розрахункові документи як на паперових носіях, так і у вигляді електронних розрахункових документів, використовуючи системи дистанційного обслуговування. Спосіб подання клієнтом документів до банку передбачається в договорі банківського рахунку. Банк, що обслуговує платника із застосуванням систем дистанційного обслуговування, зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунку платника і його коду (номера), що зазначені в електронному розрахунковому документі, і приймати цей документ до виконання, лише якщо вони належать цьому платнику.

Відповідно до п. 1.15 ст. 1 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює переказ коштів шляхом формування та/або подання відповідного документа на переказ або використання електронного платіжного засобу

Пунктом 22.6 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" також визначено, що обслуговуючий платника банк у розрахунковому документі зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунка платника та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України / реєстраційним (обліковим) номером платника податків / реєстраційним номером облікової картки платника податків - фізичної особи (серії та номера паспорта, якщо фізична особа відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відмітку в паспорті) і приймати цей документ лише в разі їх збігу. Крім цього, обслуговуючий платника банк перевіряє повноту, цілісність і достовірність цього розрахункового документа в порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України. У разі недотримання зазначених вимог відповідальність за шкоду, заподіяну платнику, покладається на банк, що обслуговує платника..

Згідно з приписами п. 11.5 Інструкції під час здійснення розрахунків за допомогою систем "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк" тощо застосовуються електронні розрахункові документи. Якщо це передбачено договором між банком та клієнтом, то використання клієнтом системи не виключає можливе оброблення банком документів клієнта на паперових носіях. Реквізити електронного розрахункового документа, що використовуються в системах "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет -банк", визначаються договором між банком та клієнтом, але обов'язково цей документ має містити такі з них: дату і номер; назву, код платника та номер його рахунку; код банку платника; назву, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача; суму цифрами; призначення платежу; електронний/і цифровий/і підписи. Відповідальні особи платника, які вповноважені розпоряджатися рахунком і на законних підставах володіють особистим ключем, від свого імені або за дорученням особи, яку представляють, накладають підписи під час створення електронного розрахункового документа.

Положеннями п. 11.8 Інструкції передбачено, що під час використання систем "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк" клієнт має дотримуватися всіх вимог, що встановлює банк, з питань безпеки оброблення електронних розрахункових документів. Якщо це передбачено в договорі, то банк має право виконувати періодичні перевірки виконання клієнтом вимог щодо захисту інформації та зберігання засобів захисту і припиняти обслуговування клієнта за допомогою системи в разі невиконання ним вимог безпеки..

Електронний цифровий підпис це вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа, яким є параметр криптографічного алгоритму перевірки електронного цифрового підпису, доступний суб'єктам відносин у сфері використання електронного цифрового підпису. Сертифікат відкритого ключа (далі - сертифікат ключа) - документ, виданий центром сертифікації ключів, який засвідчує чинність і належність відкритого ключа підписувачу. Сертифікати ключів можуть розповсюджуватися в електронній формі або у формі документа на папері та використовуватися для ідентифікації особи підписувача (ст. 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис»).

Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2015 через систему "Клієнт-банк" до відповідача надійшло платіжне доручення № 103, на підставі якого відповідач списав з поточного рахунку позивача № 5597 на користь ТОВ "Полтава-Інвест Плюс" грошові кошти у загальній сумі 246950,00 грн.

Судом встановлено, що вказане платіжне доручення містить всі необхідні реквізити електронного розрахункового документа: дату і номер; назву, код платника та номер його рахунку; код банку платника; назву, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача; суми цифрами; призначення платежу, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Як зазначалось вище, відповідно до п. 2.4 договору, клієнт доручає банку приймати до виконання документи клієнта, отримані в системі "Клієнт-Банк", звірені електронними цифровими підписами ЕЦП посадових осіб клієнта, що мають право на підписання даних документів. Кожний документ, сформований в системі "Клієнт-Банк", повинен бути посвідчений шляхом накладення електронно-цифрового підпису. Після створення документу на нього накладається ЕЦП осіб, що мають право підпису фінансових документів згідно наявних в банку зразків підписів з відтиском печатки. Обмін інформацією між клієнтом та банком встановлюється у зашифрованому вигляді.

До матеріалів справи надано копії скріншотів з екрана комп'ютера, в яких зазначено, що клієнт зайшов в систему з ключем 5D2C8B482FE09ECB. Клієнт створив, підписав і відправив платіжний документ ключем 5D2C8B482FE09ECB. Банк прийняв документ до виконання в 11:05:33 та перевірив ЕЦП ключа 5D2C8B482FE09ECB. Банк провів платіж о 11:33:26, про що сповістив клієнта зміною статусу на "Проведено" і штампом на документі. Інші документи 28.04.2015 позивачем також підписані ЕЦП ключа 5D2C8B482FE09ECB.

Здійснена відповідачем перевірка достовірності ЕЦП підтвердила, що вищезазначений платіж був підписаний легітимним цифровим підписом, що належить уповноваженому представнику позивача.

Тобто, банк перевірив дешифрування та справжність електронних цифрових підписів, які на час підписання платіжних доручень були дійсними і сторонніх втручань в систему "Клієнт-Банк" не встановлено.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що банк, отримавши засобами системи "Клієнт-Банк" платіжне доручення № 103 від 28.04.2015, здійснивши його перевірку щодо повноти, цілісності та достовірності відповідно до вимог п. 22.6, ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п.п.2.4, 11.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, правомірно виконав вказане платіжне доручення, перерахувавши належні позивачу грошові кошти на користь ТОВ "Полтава-Інвест Плюс".

Відповідно до п. 2.36, 2.38 Інструкції якщо з вини банку кошти зараховані на рахунок неналежного отримувача, то банк зобов'язаний одразу після виявлення своєї помилки перерахувати ці кошти на рахунок отримувача, якому вони призначалися, але внаслідок помилки банку не були зараховані. У разі невиконання банком цієї вимоги отримувач, якому призначалися кошти, має право в порядку, установленому законодавством України, вимагати від банку-порушника сплати пені в розмірі, визначеному законодавством України. Суму цих коштів банк відображає за рахунками дебіторської заборгованості до часу її відшкодування неналежним отримувачем. Одночасно банк, який помилково переказав кошти, зобов'язаний негайно надіслати повідомлення неналежному отримувачу (безпосередньо або через банк, що обслуговує цього отримувача) про здійснення йому помилкового переказу та про потребу повернути зазначену суму протягом трьох робочих днів з дати надходження такого повідомлення. Форма повідомлення про помилковий переказ (далі в цій главі - повідомлення), яке надсилає банк неналежному отримувачу, наведена в додатку 22 до цієї Інструкції. Банк, з вини якого кошти списано з рахунку неналежного платника, зобов'язаний повернути на рахунок цього платника помилково списану суму, списавши її з рахунку того платника, з якого ці кошти підлягали списанню, а також сплатити неналежному платнику пеню у визначеному законодавством України розмірі, якщо договором не передбачено іншу відповідальність. Повернення платнику коштів, що списані банком з рахунку платника без законних підстав або з ініціативи неналежного стягувача, або в разі порушення банком умов договору банківського рахунку чи іншого договору про надання банківських послуг в частині здійснення договірного списання, або внаслідок інших помилок банку, здійснюється в судовому порядку. За списання коштів з рахунку платника без законних підстав банк має сплатити платнику пеню у визначеному законодавством України розмірі, якщо договором не передбачено іншої відповідальності.

Відповідач надав до матеріалів справи завірену копію міжбанківського звернення ПАТ "ПУМБ" до відділення ПАТ КБ "Приватбанк", м. Полтава (банк, на рахунок в якому були перераховані кошти за платіжним дорученням № 103 від 28.04.2015) від 30.04.2015, в якому просив повернути несанкціоновано списані кошти на рахунок клієнта ТОВ "Пересвет Соль".

Судом встановлено, що банк виконав свій обов'язок по повідомленню банку отримувача платежу про неналежність отримувача коштів та просив їх повернути, однак кошти не були повернуті, відповідь на вказане звернення не була надана. Оскільки при виконанні платіжного доручення банком було дотримано норм чинного законодавства, то його вина у зарахуванні грошових коштів на рахунок неналежного отримувача відсутня, а тому підстав застосовувати відповідальність, передбачену п. 2.36, 2.38 Інструкції не має.

Твердження позивача про не виконання банком вимог щодо фінансового моніторингу, зокрема п. 12 ч.1 ст. 15, п. 2ч.1 ст. 16 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом або запобіганню тероризму" від 28.11.2002 N 249-IV судом не приймаються з огляду на наступне.

Закон України, на який посилається позивач станом на момент виникнення спірних правовідносин, втратив чинність на підставі Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" від 14.10.2014 N 1702-VII.

Відповідно до преамбули Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" від 14.10.2014 N 1702-VII цей Закон спрямований на захист прав та законних інтересів громадян, суспільства і держави, забезпечення національної безпеки шляхом визначення правового механізму протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, а також формування загальнодержавної багатоджерельної аналітичної бази даних для надання правоохоронним органам України та іноземних держав можливості виявляти, перевіряти і розслідувати злочини, пов'язані з відмиванням коштів та іншими незаконними фінансовими операціями.

Відповідно до п. 48. Ст.. 1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" від 14.10.2014 N 1702-VII фінансовий моніторинг - сукупність заходів, які здійснюються суб'єктами фінансового моніторингу у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, що включають проведення державного фінансового моніторингу та первинного фінансового моніторингу.

Тобто вказаний закон застосовується до правовідносин, щодо боротьби з легалізацію коштів отриманих злочинним шляхом та не застосовується до правовідносин, що склались у даному спорі.

Твердження позивача щодо невиконання банком п. 5.1 договору № ART-17 судом не приймаються до уваги, оскільки спростовуються наявними в справі матеріалами.

Відповідно до даних із файлів логування системи "клієнт-Банк" платіжне доручення № 103, від 28.04.2015 о 11:05:33 було прийнято банком на виконання (коментарі № 5 до вибірки даних файлів логування системи "Клієнт-Банк" ПАТ "ПУМБ", статусу 220 "прийнято на обробку"), та відповідно вказане повідомлення відображається в інтерфейсі програми "Клієнт-Банк" позивача при перегляді останнім статусу здійснюваного ним платежу. Під підтвердженням у вигляді квитанції про прийняття документів до виконання розуміється сигнал про зміну статусу документа, що було направлено на виконання банку через систему "Клієнт-Банк" на "Прийняття банком до виконання". Банком було сформоване платіжне доручення з відміткою про його виконання. Сторони у договорі не визначили форму квитанції про прийняття документа до виконання та порядок її направлення. Квитанцію про прийняття до виконання було направлено позивачу в електронному вигляді шляхом заміни статусу документа на "Прийняття банком до виконання". Спорів щодо форми та порядку направлення квитанції про прийняття документу до виконання у позивача при виконанні інших платіжних доручень не виникало.

Твердження позивача про те, що йому не було надано інструкцію з користування системою "Клієнт-Банк" суд не приймаються до уваги та спростовуються матеріалами справи.

Відповідач надав до матеріалів справи витяг з Інструкції користувача для роботи в системі Інтернет банк Корпоративний, в якій покроково розписано порядок дій клієнта. Вказана інструкція розміщена на офіційному сайті відповідача. Крім того, договорів згідно якого позивач почав використовувати систему "Клієнт-Банк" був підписаний у 2005 році. Протягом всього періоду дії договору позивач використовував систему "Клієнт-Банк" і продовжує її використовувати, що підтверджується банківськими виписками, поданими до матеріалів справи. Доказів звернення клієнта до банку за роз'ясненням порядку використання системи "Клієнт-Банк" суду не надано.

Враховуючи усе вищевикладене, суд зазначає, що твердження позивача про незабезпечення відповідачем належного захисту системи дистанційного обслуговування "Клієнт-Банк", який би унеможливлював втручання до неї сторонніх осіб, є необґрунтованими та не підтвердженими жодними доказами, оскільки, як встановлено вище, вхід до системи "Клієнт-Банк" було здійснено за допомогою таємних ключів і електронних цифрових підписів, власником яких є позивач, банк перевірив справжність електронних цифрових підписів уповноважених осіб клієнта, ключі для здійснення електронних цифрових підписів на час підписання платіжних доручень були дійсними, сторонніх втручань в систему "Клієнт-Банк" не встановлено.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, з наведеного вище вбачається, що позивачем не доведена вина банку в події несанкціонованого списання грошових коштів та не доведено незабезпечення відповідачем належного захисту.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення 246950,00 грн. коштів, списаних на підставі платіжного доручення від 28.04.2015 № 103.

Підсумовуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересвет Соль" про стягнення 246950,00 грн.

Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що за наслідками розслідування кримінального провадження №0001399 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, позивачем може бути заявлено вимоги до заподіювача збитків.

Крім того, позивач не позбавлений права стягнути списані на підставі спірних платіжних доручень кошти з безпосереднього отримувача таких коштів.

Судові витрати за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.03.2016

Суддя І.В.Усатенко