РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2016 р. Справа № 903/1340/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Крейбух О.Г.

судді Мамченко Ю.А. ,

судді Саврій В.А.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому звсіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 міської ради Волинської області на рішення господарського суду Волинської області (головуючий суддя Дем'як В.М., суддя Гарбар І.О., суддя Костюк С.В.) від 02.02.2016 р. у справі № 903/1340/15

за позовом ОСОБА_4 міської ради Волинської області

до ОСОБА_4 районної спілки споживчих товариств

про розірвання договору оренди землі

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року ОСОБА_4 міська рада Волинської області звернулась до господарського суду Волинської області з позовом до ОСОБА_4 районної спілки споживчих товариств про розірвання договору оренди землі від 01.11.2006 року /а.с. 3-7/.

Рішенням господарського суду Волинської області від 02.02.2016 року у справі № 903/1340/15 (головуючий суддя Демяк В.М., суддя Гарбар І.О., суддя Костюк С.В.) в позові ОСОБА_4 міської ради Волинської області до ОСОБА_4 районної спілки споживчих товариств про розірвання договору оренди землі від 01.11.2006 року відмовлено /а.с. 96-99/.

ОСОБА_4 міська рада Волинської області, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернулась до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Волинської області від 02.02.2016 року у справі № 903/1340/15 скасувати та прийняти нове, яким задоволити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує наступне:

- місцевим господарським судом не враховано, що відповідач в порушення умов п.30 договору оренди землі від 01.11.2006 року здійснив незаконне будівництво вбиральні;

- Законом України «Про місце самоврядування» (в редакції чинній до 12.03.11р.) встановлено, що до повноважень виконавчого комітету міської ради належало надання дозволу на спорудження обєктів містобудування незалежно від форм власності. Такі дозволи видавались у формі рішень виконавчого комітету, проте ОСОБА_4 райспоживспілка такого дозволу на будівництво вбиральні не отримувала;

- статтею 25 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендар має право за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження;

- відповідно до приписів ч.2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, у звязку з тим, що висновки суду не ґрунтуються на обставинах справи, судом в порушення норм матеріального права прийнято незаконне та необґрунтоване рішення;

- оцінка судом першої інстанції рішення ОСОБА_4 міської ради за № 241 від 30.05.2008 року як дозволу на будівництво вбиральні є помилковим;

- висновок суду про те, що правова позиція того, що правовідносини, які виникли на підставі укладення договорів торговельних місць між Орендарем та підприємцями, не є земельними правовідносинами викладена у постанові Верховного суду України у справі № 3-113гс11 не відповідають дійсності.

Таким чином, на думку скаржника, суд першої інстанції не в повній мірі зясував обставини справи, що мають значення для правильного вирішення даного спору, тому правові підстави для відмови в задоволені позову відсутні /а.с. 129-133/.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги вказавши, що господарський суд Волинської області при винесенні рішення правомірно застосував норми матеріального та процесуального права, повністю зясував обставини справи та дослідив докази у справі, постановив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити /а.с.153-156/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.03.2016 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Мамченко Ю.А., суддя Саврій В.А. та призначено до розгляду на 30.03.2016 року /а.с. 127-128/.

30.03.2016 року в судовому засіданні сторони повністю підтримали вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї відповідно.

Статтею 101 ГПК України встановлено, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

01.11.2006 року між ОСОБА_4 міською радою (надалі - орендодавець, позивач) та ОСОБА_4 районною спілкою споживчих товариств (надалі - орендар, відповідач) укладено договір оренди землі (надалі - Договір), відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування комплексу будівель і споруд, яка знаходиться за адресою м. Ківерці, вул.17 Вересня 23, 25, 27, 27а, 27в площею 0,956 га, в тому числі 0,956 га (забудовані землі), 0,66 - обслуговування ринку, 0,296 - обслуговування магазинів /а.с.11-12/.

Відповідно до п.8 Договору, договір укладено на 49 років. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Пунктом 15 Договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для обслуговування комплексу будівель і споруд.

Згідно п.20 Договору, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий (строк) після державної реєстрації Договору за актом її приймання-передачі.

У пункті 30 Договору передбачені права орендаря, зокрема:

- самостійно господарювати на земельній ділянці;

- отримувати доходи, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому порядку виробничі будівлі і споруди;

- орендована земельна ділянка або її частина може передаватись орендарем в суборенду.

Відповідно до п.38 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання Договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається (п.39 Договору).

Договір оренди землі зареєстровано у Волинській регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.01.2007 року за № 04.

Передача земельної ділянки здійснена шляхом підписання між сторонами 23.01.2007 року акту прийому-передачі обєкта оренди (земельної ділянки) /а.с.15/.

30.05.2008 року виконавчим комітетом ОСОБА_4 міської ради Волинської області прийнято рішення № 241, яким дозволено ОСОБА_4 райспоживспілці провести благоустрій території ринку та прилеглих обєктів з розміщенням тимчасових малих архітектурних форм в місті Ківерці по вулиці 17 Вересня, 23, 25, 27, 27а, 27в, на земельній ділянці, що є у її користуванні, згідно договору оренди землі від 01.11.2006 року, зареєстрованого у Волинській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 22.01.2007 року за № 04 /а.с.61/.

20.01.2010 року позивач та відповідач уклали додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 01.11.2006 року, відповідно до якої серед іншого внесли зміни: в пункті 2 слова і цифри « 0,66 обслуговування ринку, 0296- обслуговування магазинів» замінено на « 0,8345 га.- обслуговування ринку, 0,1215 га обслуговування магазинів». Додаткова угода зареєстрована у Волинській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» за № 04 від 24.06.2010 року /а.с.17/.

28.08.2015 року ОСОБА_4 міською радою шостого скликання прийнято рішення № 56/7 про розірвання договору оренди землі, укладеного з ОСОБА_4 райспоживспілкою 01.11.2006 року /а.с.34/.

07.09.2015 року ОСОБА_4 міська рада листом за № 7.3/816 повідомила голову правління ОСОБА_4 районної споживчої спілки про прийняття міською радою рішення № 56/7 та запропоновано останньому добровільно підписати додаткову угоду про розірвання договору оренди у 20 денний строк з дня отримання цього листа /а.с.48/.

28.09.2015 ОСОБА_4 районна спілка споживчих товариств у відповідь на лист за № 7,3/816 від 07.09.2015 року повідомила, що взяті на себе зобовязання по договору оренди земельної ділянки від 01.11.2006 року райспоживспілка виконує належним чином, а тому відсутні підстави та обґрунтовані мотиви для дострокового розірвання даного договору /а.с.49/.

Відсутність згоди відповідача на розірвання договору оренди землі від 01.11.2006р. слугувало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом про розірвання договору оренди землі, обґрунтовуючи його тим, що письмової згоди на будівництво вбиральні орендар від міської ради не отримував, у звязку із чим останнім порушено обовязок передбачений ст.25 Закону України «Про оренду землі». Крім того, орендар самовільно (без розроблення та погодження технічної документації щодо поділу) поділив орендовану земельну ділянку та здає отримані від поділу земельні ділянки в суборенду підприємцям.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що ОСОБА_4 райспоживспілка використовувала та використовує спірну земельну ділянку за цільовим призначенням, сплачує вчасно і у повному обсязі податкові платежі і орендну плату, тому дії райспоживспілки в процесі оренди землі є правомірними. На орендованій земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна, які належать орендарю на праві власності та використовуються для здійснення господарської діяльності.

Таким чином, судом не встановлено обставин щодо порушення орендарем ОСОБА_4 райспоживспілкою п.30 договору оренди та наявності у звязку з цим підстав для дострокового його розірвання, окрім цього у чому полягає шкода, завдана органу місцевого самоврядування та чим саме така обставина як надання в оренду торговельних місць порушує чи обмежує права орендодавця.

При прийнятті судового рішення суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, зазначеним Законом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі», договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" передбачено істотні умови договору оренди земельної ділянки, зокрема, обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату.

За змістом частини 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі", на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельною ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Норми вказаного Закону кореспондуються з п.2.20 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» від 17.05.2011 № 6 .

Відповідно до статей 24 та 25 Закону України "Про оренду землі", орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, а орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Згідно з положеннями част.2 ст.651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 652 ЦК України конкретизовано обставину, за якої може бути достроково розірвано договір, якою є істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. При цьому, зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або уклали його на інших умовах.

Таким чином, із наведених норм діючого законодавства та умов договору оренди випливає, що підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки є саме істотне порушення сторонами умов договору, тобто істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

В свою чергу, позивач вважає, що зведення відповідачем на орендованій земельній ділянці вбиральні без попередньої на це письмової згоди є безумовною підставою для дострокового розірвання договору оренди землі.

Згідно умов договору від 01.11.2006 року, орендована земельна ділянка надана відповідачу в тому числі і для обслуговування ринку площею 0,66га.

Пунктом 6 Правил торгівлі на ринках передбачено, що територія ринку повинна мати відокремлену та відгороджену від проїжджої частини, житлового та комунального секторів ділянку землі, зручне сполучення громадського транспорту загального користування, підземні чи наземні переходи для пішоходів, стоянки для транспортних засобів відвідувачів, безпечні для руху пішоходів входи і виходи, штучне освітлення території ринку, автостоянок та під'їздів, телефонний зв'язок, радіовузол або гучномовець на ринках з кількістю торговельних місць більше 250, електро- та водопостачання, водовідведення, туалет, облаштовані контейнерами майданчики для збирання відходів і сміття тощо. Робота ринків не повинна погіршувати санітарний та екологічний стан місцевості й негативно впливати на умови проживання населення.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, 30.05.2008 року виконавчим комітетом ОСОБА_4 міської ради Волинської області прийнято рішення № 241, яким дозволено ОСОБА_4 райспоживспілці провести благоустрій території ринку та прилеглих обєктів з розміщенням тимчасових малих архітектурних форм в місті Ківерці по вулиці 17 Вересня, 23, 25, 27, 27а, 27в, на земельній ділянці, що є у її користуванні, згідно договору оренди землі від 01.11.2006 року, зареєстрованого у Волинській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 22.01.2007 року за № 04.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до комплексного висновку від 12.05.2008року /а.с.63/ та п.3 плану благоустрою території ринку (1-ої черги) м1-500, на території ринку передбачено будівлю вбиральні /а.с.86/.

16.09.2015р. ТОВ "ОСОБА_5 Проект" за замовленням відповідача виготовлено технічний паспорт на вбиральню по вул.17 Вересня, 25 у м.Луцьку /а.с.70-75/.

Відповідність даного об'єкта (вбиральні) будівельним та санітарним нормам підтверджена декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою Управлінням ДАБУ у Волинській області № ВЛ 201153644 від 30.12.2015р./а.с.76-78/.

Таким чином, посилання позивача на порушення відповідачем умов договору, зокрема на незаконне зведення на орендованій земельній ділянці вбиральні без попередньої письмової згоди не знайшло свого підтвердження.

Крім того, колегія суддів критично оцінює доводи позивача про наявність умови для дострокового розірвання договору оренди землі у звязку із тим, що Райспоживспілка здає орендовану землю підприємцям в суборенду для здійснення ними торгівельної діяльності.

Пунктом 20 Правил торгівлі на ринках встановлено, що адміністрація ринку при наданні продавцям торговельних місць на визначений термін укладає з ними письмову угоду, в якій рекомендується зазначати термін дії угоди, асортимент (вид) товарів, що реалізуються, розташування торговельного місця, умови оренди торговельного місця, розмір та порядок оплати за оренду майна, перелік послуг, які надає ринок, та їх вартість.

Відповідно до п.13 Правил торгівлі на ринках, торговельне місце - площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю (вагів, лотків, тощо) та здійснення продажу продукції з прилавків (столів), транспортних засобів, причепів, візків (у тому числі ручних), у контейнерах, кіосках, палатках тощо.

Таким чином, торговельні місця, які надаються в користування підприємцям для організації торгівлі можуть бути предметом договору оренди на території ринку.

Окрім цього, пунктом 30 Договору оренди землі від 01.11.2006 року сторони обумовили права орендодавця (відповідача), зокрема, орендована земельна ділянка або її частина може передаватись орендарем в суборенду.

Варто зауважити, що істотним порушенням умов договору є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції проте, що позивач не довів у чому полягає шкода, завдана органу місцевого самоврядування та чим саме така обставина як надання в оренду торговельних місць порушує чи обмежує права орендодавця, а відтак чи буде це істотним порушенням умов договору оренди; не надано доказів та не доведено існування істотної зміни обставини та законодавчо обґрунтованих підстав для дострокового розірвання договору.

Колегія суддів підтримує висновок господарського суду Волинської області, який базується на правовій позиції Верховного Суду України (постанова від 24.10.2011р. у справі № 3-113гс11) про те, що правовідносини по наданню в користування торгівельного місця на ринках не є земельними правовідносинами /а.с.141-145/.

Відповідно до ст.33, 34 ГПК України кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, тому є законним та обґрунтованим. Підстави для скасування або зміни оспорюваного рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Волинської області від 02.02.2016 р. у справі № 903/1340/15 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_4 міської ради Волинської області - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 903/1340/15 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Саврій В.А.