РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2016Справа № 910/21729/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовомпублічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію названого банку Славінського Валерія Івановича
дотовариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛЕНА-КРАЇНА»
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
1) ОСОБА_2, 2) публічне акціонерне товариство «КИЇВСЬКЕ АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 13054»
прозвернення стягнення на предмет застави,

за участю представників учасників судового процесу:
від позивачаКрупельницький В.Л. (довіреність від 16.10.2015 № 99);
від відповідачане з'явилися;
від третіх осібне з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року до Господарського суду міста Києва звернулося ПАТ «ЗЛАТОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію названого банку Славінського В.І. із вказаним позовом.

Позов мотивований тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за кредитним договором від 23.12.2013 № 317/1/13-KLMV у зв'язку із чим, позивачем заявлено вимогу про звернення стягнення на предмет застави на підставі договору застави товарів в обороті від 23.12.2013 № 317/1/13-KLMV/S-1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2015 прийнято позов ПАТ «ЗЛАТОБАНК» до розгляду та порушено провадження у справі № 910/21729/15.

Ухвалою від 14.09.2015 суд зупинив провадження у справі № 910/21729/15 до вирішення пов'язаної з нею справи № 910/13185/15.

Ухвалою від 03.02.2016 суд поновив провадження у даній справі у зв'язку з тим, що підстави, які зумовили її зупинення, відпали.

Ухвалою від 22.02.2016 суд залучив до участі у справі ОСОБА_2 та ПАТ «КИЇВСЬКЕ АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 13054» як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою від 09.03.2016 суд продовжив строк розгляду спору в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, на підставі клопотання представників сторін спору від 09.03.2016.

Відповідач, скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 ГПК, подав до суду відзив, яким позовні вимоги відхилив повністю, мотивуючи це тим, що грошові зобов'язання відповідача, як позичальника, за кредитним договором від 23.12.2013 № 317/1/13-KLMV виконано у повному обсязі. Також відповідач, посилаючись на постанову господарського суду касаційної інстанції від 12.01.2016 у справі № 910/13185/15, стверджує, що договір поруки від 05.02.2015 № 317/1//13-KLMV/Р-2, укладений між відповідачем і третьою особою ОСОБА_2, не може відповідати критерію нікчемних правочинів, який зазначено у п. 7 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

22 лютого 2016 року до господарського суду надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до вирішення Конституційним Судом України конституційного подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Конституції України.

Вказане клопотання відповідача від 22.02.2016 судом відхилено, оскільки вказаний нормативно-правовий акт не регулює предмет спору у даній справі.

15 березня 2016 року до господарського суду надійшли письмові пояснення третьої особи ПАТ «КИЇВСЬКЕ АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 13054» від 15.03.2016, у яких останнє зазначає, що додатковою угодою від 31.03.2014 № 2 припинено договір оренди (складських приміщень) від 02.04.2012 № 7, укладеного між відповідачем і вказаною третьою особою, і остання не володіє інформацією яке саме майно знаходилося у орендованому приміщенні, чи воно було у заставі та невідомо місцезнаходження заставленого майна.

Представники третіх осіб у справі у судове засідання, призначене на 16 березня 2016 року, не з'явилися, хоча про дату, час і місце розгляду даної справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність обставин, які б позбавляли суд можливості вирішити спір у справі по суті.

В судовому засіданні 16 березня 2016 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши повноважних представників учасників судового процесу, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено таке.

Між ПАТ «ЗЛАТОБАНК», як кредитодавцем, та ТОВ «ЗЕЛЕНА-КРАЇНА», як позичальником, укладено кредитний договір від 23.12.2013 № 317/1/13-KLMV (далі - кредитний договір), відповідно до предмета якого кредитодавець надає позичальникові кредит, а позичальник зобов'язується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови даного договору (п. 1.1 кредитного договору).

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору (в редакції договору від 15.12.2014 про внесення змін до кредитного договору) кредитодавець надає позичальникові кредитні кошти у таких валютах: у гривні та/або у доларах США у формі відкриття відкличної невідновлювальної кредитної лінії, в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного кредитним договором. Базовою валютою є долари США. Кредит може надаватися траншами у будь-якій валюті, зазначеній в кредитному договорі, відповідно до письмової заяви позичальника.

Згідно з п. 1.3 кредитного договору (в редакції договору від 15.12.2014 про внесення змін до кредитного договору) максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 370000,00 доларів США.

У п. 1.4 кредитного договору (в редакції договору від 20.11.2014 про внесення змін до кредитного договору) встановлено, що кінцева дата повернення кредиту - не пізніше 16 січня 2017 року, включно.

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору, за користування кредитом позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки. Процента ставка встановлюється у таких розмірах: 28 % річних за користування кредитними коштами у гривні та 16 % річних за користування кредитними коштами у доларах США.

Як встановлено сторонами у п. 2.5 кредитного договору, позичальник самостійно сплачує (перераховує) проценти на рахунок для оплати боргових зобов'язань та процентів. Проценти сплачуються за період з першого по останній день календарного місяця щомісячно по сьоме число (включно) місяця, що слідує за місяцем нарахування процентів.

Пунктом 4.1 кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та/або за несвоєчасну повну чи часткову сплату/несплату процентів, банк має право стягнути, а позичальник зобов'язаний сплатити неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати кредиту та/або процентів до моменту фактичного погашення заборгованості. Сума, пені розраховується у валюті кредиту та сплачується у національній валюті за курсом НБУ на дату фактичної сплати, за реквізитами, зазначеними. Банком (або в порядку договірного списання стягується самостійно банком). За згодою сторін, розрахунок пені здійснюється із застосуванням умовної кількості днів у році - 360.

За кожен випадок невиконання/неналежного виконання зобов'язань за цим кредитним договором, передбачених п. 3.4 (зокрема, але не виключно, ненадання/несвоєчасне надання документів, передбачених цим кредитним договором (баланс, звіт про фінансові результати тощо), банк має право стягнути, а позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 5000,00 грн (п. 4.3 кредитного договору).

На виконання умов п. 2.1 кредитного договору, у забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, були укладені такі правочини:

- договір іпотеки від 23.12.2013, укладений між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ТОВ «ВАССМА КЕМІКАЛ», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко K.M. та зареєстрований за № 679;

- договір застави товарів в обороті від 23.12.2013 № 317/1/13-KLMV/S-1 (далі - договір застави), укладений між ПАТ «ЗЛАТОБАНК», як заставодержателем, та ТОВ «ЗЕЛЕНА-КРАЇНА», як заставодавцем;

- договір поруки від 05.02.2015 № 317/1/13-KLMV/Р-2, укладений між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ОСОБА_2

Як передбачено у п. 2.1 договору застави (з урахуванням договору від 17.12.2014 про внесення змін до договору застави) сторони погодили, що застава за цим договором забезпечує вимоги заставодержателя щодо сплати заставодавцем кожного і всіх його боргових зобов'язань у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі від 23.12.2013 № 317/1/13-KLMV, зі всіма змінами і доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені сторонами в майбутньому. Зокрема, застава за цим договором забезпечує виконання таких вимог заставодержателя: (а) повернення основної суми кредиту, наданого заставодавцеві за кредитним договором. Заставодавець зобов'язаний повністю повернути заставодержателеві суму всіх отриманих заставодавцем кредитних коштів, наданих у формі відкличної невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 370000,00 доларів США не пізніше 16 січня 2017 року, включно, чи в інші строки, встановлені у кредитному договорі; (б) сплата процентів за користування кредитом; (в) застосування підвищеного розміру процентної ставки; (г) сплата неустойки (пені, штрафу) за прострочення, штрафу(ів) за нецільове використання кредиту, штрафу(ів) за невиконання умов кредитного договору. Заставою за договором застави забезпечено виконання позивачем боргових зобов'язань також у разі їх дострокового виконання, як це передбачено в кредитному договорі, а також у випадку зміни будь-яких умов кредитного договору (зокрема, але не виключно, зміна розміру кредиту, процентної ставки, строків повернення кредиту тощо) (п.п. 2.1.1 договору застави)

Згідно з п. 3.1 договору застави предметом застави є рухоме майно, товари в обороті, а саме: насіння та засоби захисту рослин, згідно з переліком, наведеним у додатку № 1 (що є невід'ємною частиною цього договору), в якому зазначається місцезнаходження товару (включаючи назву утримувача), кількість, опис (видові та родові ознаки), заставна (ринкова) вартість предмета застави, а також товари, які будуть придбані заставодавцем. При придбанні заставодавцем або за його дорученням на його користь іншою особою будь-яких товарів

Заставна вартість предмета застави відповідає ринковій вартості та складає 7125663,99 грн. При цьому сторони погоджуються, що при зверненні стягнення та реалізації предмета застави заставодержатель не буде будь-яким чином обмежений зазначеною вартістю предмета застави (п. 3.3 договору застави).

У відповідності до п.п. 4.1.2 договору застави заставодавець зобов'язаний у разі часткової чи повної реалізації предмета застави, поповнювати його протягом поточного дня товаром такої ж вартості і специфікації, як передбачені в п. 3.1 цього договору.

Сторонами у п.п. 4.4.1 договору застави передбачено, що заставодержатель має право у випадку невиконання зобов'язань за кредитним договором, переважно перед іншими кредиторами задовольнити свої вимоги за рахунок предмета застави шляхом його реалізації способом, визначеним на розсуд заставодержателя.

Як передбачено у п.п. 4.4.2 договору застави заставодержатель має право переважно перед іншими кредиторами задовольнити свої вимоги за кредитним договором в тому обсязі, які є на момент фактичного задоволення, зокрема - суму основного боргу, проценти, комісії, неустойку, збитки, завдані простроченням виконання, витрати, пов'язані з утриманням та зверненням стягнення на предмет застави та ін.

Згідно з п.п. 4.4.3 договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави, в тому числі достроково, у випадках, передбачених кредитним договором та цим договором, обравши на свій розсуд спосіб звернення стягнення.

Відповідно до п. 6.2 договору застави заставодержатель має право задовольнити із вартості предмета застави всі фактичні вимоги негайно після виникнення, зокрема, такої обставини як несплата заставодавцем заставодержателеві будь-якої суми, що входить до складу боргових зобов'язань у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі.

Будь-яка вимога банку, будь-який документ, що направляється банком згідно з договором застави, вважається відправленим/пред'явленим в день її направлення банком будь-яким способом на адресу заставодавця (п. 8.4 договору застави).

Так, у рішенні Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 у справі № 910/13185/15, залишеного без змін постановою Вищого господарського суду України від 12.01.2016, встановлено, зокрема, такі обставини.

На виконання кредитного договору ПАТ «ЗЛАТОБАНК» надало ТОВ «ЗЕЛЕНА-КРАЇНА» кредит у розмірі 500000,00 доларів США, частину якого у розмірі 130000,00 доларів США позичальник погасив.

13 лютого 2015 року ПАТ «ЗЛАТОБАНК», як банк-кредитодавець за кредитним договором, скористався своїми правами, передбаченими підпунктами 3.1.4 та 3.1.10 пункту 3.1 кредитного договору, та відмовився в повному обсязі від подальшого кредитування ТОВ «ЗЕЛЕНА-КРАЇНА» за кредитним договором та з метою виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредитних коштів у повному обсязі та сплати процентів за користування кредитними коштами ініціював договірне списання з рахунку поручителя - ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості позичальника за кредитним договором 371640,13 доларів США, що у гривневому еквіваленті на дату проведення платежу становило 9401592,69 грн.

На підставі постанови Правління Національного Банку України від 13.02.2015 № 105 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 13 лютого 2015 року прийнято рішення № 30 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «ЗЛАТОБАНК», згідно з яким з 14 лютого 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «ЗЛАТОБАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 14 лютого 2015 року по 13 травня 2015 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у банку.

Однак, 22 квітня 2015 року ці грошові кошти в сумі 371640,13 доларів США було повернуто банком поручителеві ОСОБА_6 у зв'язку з визнанням уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Банку Славінським В.І. договору поруки від 05.02.2015 № 317/1/13-KLMV/Р-2 нікчемним, про що ТОВ «ЗЕЛЕНА-КРАЇНА» була повідомлена (повідомлення від 22.04.2015 № 1391).

Враховуючи викладене, господарський суд першої інстанції, з яким погодилася касаційна інстанція, дійшов висновку, що зобов'язання за кредитним договором не припинені шляхом повного виконання. Отже, підстав для припинення кредитних зобов'язань, іпотеки, застави немає, оскільки ОСОБА_6 не виконав зобов'язання з погашення кредиту за ТОВ «ЗЕЛЕНА-КРАЇНА», а основне зобов'язання не припинено.

Листом-вимогою від 27.04.2015 № 1463, з посиланням на умови кредитного договору, якими встановлено, що у разі виникнення заборгованості ПАТ «ЗЛАТОБАНК» набуває право вимагати повне дострокове погашення кредиту, кредитодавець повідомив позичальника про те, що він вимагає протягом 10 календарних днів з моменту відправлення цього листа погасити існуючу заборгованість, що разом станом на дату цієї вимоги складає 382822,35 доларів США та 694,35 грн, та складається з: фактичної заборгованості за основним боргом - 370000,00 доларів США (прострочена заборгованість за основним боргом відсутня); поточна заборгованість за процентами - 3453,33 доларів США; прострочена заборгованість по процентам - 9369,02 доларів США; пеня станом на 23 квітня 2015 року - 694,35 грн.

Наведені обставини, встановлені у справі № 910/13185/15, мають преюдиційне значення для даної справи в порядку, передбаченому ст. 35 ГПК.

Суд відзначає, що у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання має право заявити в суді вимоги про дострокове повернення позики (разом із нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Так, у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором позивач відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 4.1 кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника заборгованість за кредитним договором, надіславши останньому лист-вимогу від 27.04.2015 № 1463 про повне дострокове погашення кредиту, процентів за користування кредитом та сплати неустойки.

Як встановлено вище, строк виконання вимог позивача, наведених у його листі від 27.04.2015 № 1463, встановлено протягом 10 календарних днів з моменту відправлення цього листа.

Отже, пред'явивши вказану вище вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказів виконання ТОВ «ЗЕЛЕНА-КРАЇНА» вказаних вимог кредитодавця надано суду в порядку, передбаченому статтями 33, 34 ГПК, не було.

Предметом спору у даній справі є звернення стягнення на предмет застави за договором застави від 23.12.2013 № 317/1/13-KLMV/S-1 у зв'язку з допущеним відповідачем порушенням грошового зобов'язання за кредитним договором, тобто внаслідок прострочення сплати відсотків за користування кредитом.

Так, згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

Положеннями ч 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом вище, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за кредитним договором (ст. 610 ЦК України), тому він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 ЦК України), а відтак є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Відповідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Приписами частин 1 і 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Так, за розрахунками позивача, доданих останнім до позову у даній справі, станом на 11 серпня 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає: 370000,00 доларів США - заборгованість за кредитом; 31056,88 доларів США - заборгованість за нарахованими відсотками; 69863,70 грн - пеня; 5000,00 грн - штраф.

Доказів виконання відповідачем вимог ПАТ «ЗЛАТОБАНК» щодо погашення вищенаведеної заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять.

Суд, дослідивши вказаний розрахунок позивача, визнав його правомірним та арифметично вірним.

Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, яка виникла на підставі кредитного договору, становить 401056,88 доларів США (кредит та проценти за користування кредитом) та 74863,70 грн (неустойка, заявлена на підставі п.п. 4.1, 4.3 кредитного договору).

Так, згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 20 Закону України «Про заставу» унормовано, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобов'язання застава зберігається в початковому обсязі. Якщо предмет одного договору застави складають дві або більше речей (два чи більше прав), стягнення може бути звернено на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (на будь-яке з прав) за вибором заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (право), він зберігає право наступного стягнення на інші речі (права), що складають предмет застави. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п'ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» установлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

Як встановлено судом вище, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 401056,88 доларів США та 74863,70 грн, з яких: 370000,00 доларів США - заборгованість за кредитом; 31056,88 доларів США - заборгованість за нарахованими відсотками; 69863,70 грн - пеня; 5000,00 грн - штраф, і є непогашеною.

Наведені фактичні обставини відповідачем належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростовано.

Підсумовуючи сукупність фактичних обставин даної справи і норм права, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право звернення стягнення на предмет застави згідно з договором застави від 23.12.2013 № 317/1/13-KLMV/S-1 у рахунок погашення вищевказаної заборгованості, а тому такі обставини справи дають суду підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню, за приписами ч. 5 ст. 49 ГПК України судовий збір покладаються на відповідача та підлягає стягненню до Державного бюджету України.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЗЛАТОБАНК» Славінського Валерія Івановича задовольнити повністю.

2. У рахунок погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛЕНА-КРАЇНА» (02166, м. Київ, проспект Лісовий, буд. 39; ідентифікаційний код 37508774) перед публічним акціонерним товариством «ЗЛАТОБАНК» (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 17/52; ідентифікаційний код 35894495) за кредитним договором від 23.12.2013 № 317/1/13-KLMV, яка складається з: 370000,00 (триста сімдесят тисяч) доларів США 00 центів - заборгованості за кредитом; 31056,88 (тридцять одна тисяча п'ятдесят шість) доларів США 88 центів - заборгованості за нарахованими відсотками; 69863,70 (шістдесят дев'ять тисяч вісімсот шістдесят три) грн 70 коп. - пені; 5000,00 (п'ять тисяч) грн 00 коп. - штрафу звернути стягнення на предмет застави (товари в обороті) - насіння та засоби захисту рослин, згідно з переліком, наведеним у додатку № 1, що є невід'ємною частиною договору застави товарів в обороті від 23.12.2013 № 317/1/13-KLMV/S-1, які належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛЕНА-КРАЇНА» (02166, м. Київ, проспект Лісовий, буд. 39; ідентифікаційний код 37508774), а саме:

№ п/пНоменклатураКількість
1Абсолют л пром.3581
2Альфа Супер, л35
3Алфос, 56 % табл. кг10
4Антиграсс-Зоря, л5105
5Бастион т.к.с.160
6Бетагард 5 л18220
7Блейд пром. л1925
14Бомбардир Аква, л6261
15Бомбардир пром, кг5616,61
16Грейнфос (0,5 кг) 56 % табл., кг1,5
17Дабл Трай, л8440
19Диапазон, л10
20Димет, л40
21Дот, л300
22Естерон 60 85 % к.е, л20
23Євро Лайтінг, л30
24Кентавр, кг1,5
26Команд, л5
28МАЧО, л5543
29Метакса, л95
30Муссон, л2820
31Напалм пром, л1820
32Напалм форте, л23820
33Парацельс, л90
34Перун, к.с, л18985
35Примус, л1830
36Рим, кг1950
37Сахара пром, л51020
38Стоп, л13660
39Твікс, л10995
40Харума, л2435
41Шериф, кг пром.11

Встановити спосіб реалізації предмету застави шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛЕНА-КРАЇНА» (02166, м. Київ, проспект Лісовий, буд. 39; ідентифікаційний код 37508774) в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі 73080,00 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23 березня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань