Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"24" березня 2016 р. Справа № 927/224/16

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Будівельна компанія "Домобудівник", , вул. Щорса 59а,Чернігів,14000

про стягнення 104529,59 грн.

Суддя Белов С.В.

Представники сторін:

Позивача: ОСОБА_1

Відповідача: не з"явився

ОСОБА_1 подав позов до Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв"язку з порушенням термінів її виплати за період з 01.02.2013р. по 31.12.2015р. у сумі 104529,59грн.

До господарського суду Чернігівської області 23.03.2016р. ліквідатором ПАТ «БК «Домобудівник» подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить суд задовольнити позовні вимоги частково, а саме у сумі 51919,44грн, а в решті позову відмовити. Також ліквідатор просить розглянути справу без участі їх представника.

В судовому засіданні 24 березня 2016 року позивач надав суду власне письмове підтвердження того, що в провадженні суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, не має справи між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав, а також не має рішення цих органів з такого спору. Також в судовому засіданні позивачем надано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить зменшити свої позовні вимоги та стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітної плати у зв"язку з порушенням термінів її виплати за період з 01.02.2013р. по 31.12.2015р. у сумі 1961,91грн. та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку про звільненні за період з 01.02.2013р. по 31.12.2015р. у сумі 51919,44грн.

Відповідно до ст.22 ГПК України позивач має право збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог до прийняття рішення по справі. Господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії не суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронбвані законом інтереси. Таким чином, суд розглядає вимоги з урахуванням зміни позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача компенсацію втрати частини заробітної плати у зв"язку з порушенням термінів її виплати за період з 01.02.2013р. по 31.12.2015р. у сумі 1961,91грн. та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку про звільненні за період з 01.02.2013р. по 31.12.2015р. у сумі 51919,44грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення позивача та з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд встановив наступне.

Клопотання про залучення документів до матеріалів справи, підлягає задоволенню, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 05 листопада 2013 року порушено провадження у справі № 927/1361/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Будівельної Компанії "Домобудівник".

У відповідності до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; про сплату податків, зборів (обов'язкових платежів); стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, а також визнання недійсними рішень державних органів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника.

Позивач працював в Публічному акціонерному товаристві "Будівельна компанія "Домобудівник" з 06.07.2011 року по 01.08.2014року на посаді начальника дільниці в м. Ніжин, про що свідчить копія трудової книжки в матеріалах справи. Був звільнений за власним бажанням ч.3ст.38 КЗпП України відповідно до Наказу № 105-ВК від 01.08.14р.

Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до положень ст. 21 Закону України "Про оплату праці", працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання.

З довідки Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" від 03.12.2015 року № 344, вбачається, що ПАТ "Будівельна компанія "Домобудівник" має заборгованість з виплати заробітної плати перед позивачем станом на 03.12.2015 року за період з 01.01.2013 року по 01.08.2014 року у розмірі 3055,90 грн.

З зазначеної вище довідки вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати становить 3055,90 грн.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 25.02.2016р.у справі 927/1361/13 про банкрутство ПАТ «БК «Домобудівник» затверджено заборгованість по заробітній платі на користь ОСОБА_1 у сумі 3055,90грн.

При вирішенні спору про визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", у разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Заходи, встановлені ст. 117 Кодексу Законів про працю України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні.

Підставою для застосування такої відповідальності судом є не лише сам факт порушення строків розрахунку при звільненні, встановлених статтею 116 Кодексу Законів про працю України, а й вина власника щодо працівника.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 2371 цього Кодексу роз'яснив, що згідно зі статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У постанові Верховного суду України від 04 лютого 2015 року у справі № 927/741/13, зазначено, що аналіз норм матеріального права з урахуванням висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, які належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року

У відповідності до довідки Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" від 03.12.2015 року № 345, середньогодинна заробітна плата з розрахунку двох місяців (червень 2014р. та липень 2014р.) ОСОБА_1 становить 18,16 грн.

З наданого ліквідатором відзиву на позовну заяву зазначено, що ОСОБА_1 був звільнений з ПАТ «БК «Домобудівник» 01.08.2014р., тому термін затримки заробітної плати за 2014рік становить 108днів (з 01.08.2014р. по 31.12.2014р.) *8 годин = 864години, а за 2015рік - 1995годин, а всього становить 2859 годин.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 08.12.2015року ПАТ "БК "Домобудівник" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до ст. 38 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 01.08.2014 року по 08.12.2015 року включно (за 2859 робочі години) у розмірі 51919,44 грн.

Розрахунок: 2859 (кількість робочих годин) х 18,16 грн. (середньогодинна заробітна плата) = 51919,44 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1961,91 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року.

При вирішенні спору про компенсацію втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати до стягнення з відповідача, суд враховує наступне.

У відповідності до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Відповідно до п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Також Рішенням Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення положення частини 2 ст. 233 КЗпП України від 15 жовтня 2013р. №9-рп/2013 передбачено, що Положенням статті 34 Закону передбачено компенсацію працівникам втрати частини заробітної плати у зв"язку із порушенням строків її виплати, що провадяться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку встановленому законодавством.

У відповідності до ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо. Також до п.5. ст. 19 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зазначає, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати Оскільки компенсація працівникам втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати відноситься до фонду додаткової заробітної плати, тому ці виплати мають той же правовий статус в процедурі банкрутства, що й вимоги з заробітної плати.

Позивачем до позовної заяви додано розрахунку компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати з 01.01.2013р. по 31.12.2015р. по нарахованій але несплаченій заробітній платі за період роботи з 01.01.2013р по 31.12.2015р.у сумі 1961,91грн. Ліквідатором до відзиву додано розрахунок інфляції за перід з 01.01.2013р. по 08.12.2015року по нарахоаній, але не сплаченій заробітній платі ОСОБА_1 за період роботи, який становить 2284,14грн.

Враховуючи викладені вище обставини, розглянувши подані позивачем та ліквідатором розрахунки компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати з 01.01.2013 року по 08.12.2015 року у розмірі 1961,91 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у розмірі 1378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 43 Конституції України, ст. ст. 94, 115, 2371 Кодексу Законів про працю України, ст.ст. 22, 33, 34, 49, 82- 85 ГПК України, ст. 21 Закону України "Про оплату праці", ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" (вул. Щорса, 59-а, м. Чернігів, 14011, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, інд. номер НОМЕР_1) 51919,44 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 1961,91 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати.

3.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" (вул. Щорса 59-а, м. Чернігів, 14011, ) судовий збір на користь Державного бюджету України (отримувач: УДКСУ м. Чернігова, Державний бюджет, рахунок: 3002, , Банк: ГУДКУ у Чернігівській обл., МФО: 853592, код бюджетної класифікації 22030101) у розмірі 1378,00грн.

3.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Белов С.В.