ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"14" березня 2016 р. Справа № 927/1468/15

за позовом Державного підприємства Дослідне господарство Іванівка Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, Чернігівська область, Борзнянський район, с. Іванівка

до Дочірнього підприємства «Аромат» в особі філії "Ніжинський міськмолзавод", м. Сквира

про стягнення 189 827,61 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників:

позивач ОСОБА_1 предст. дов. № 11 від 23.12.2015;

відповідач не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Державного підприємства Дослідне господарство Іванівка Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України до Дочірнього підприємства Аромат філія Ніжинський міськмолзавод про стягнення 189 827,61 грн. за Договором на закупівлю сільськогосподарської продукції (сировини) № 9 від 09.03.2015, з яких: 155 259,27 грн. основного боргу та 34 568,34 грн. пені.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 02.12.2015 дану позовну заяву було прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 927/1468/15.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 24.12.2016 справу №927/1468/15 було надіслано за підсудністю до господарського суду Київської області за місцезнаходженням головного підприємства ДП Аромат, яке знаходиться за адресою: Київська обл., м. Сквира, вул. Рози Люксембург, 14.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.01.2016 справу №927/1468/15 було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 08.02.2016 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.02.2016 розгляд справи було відкладено на 22.02.2016 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.02.2016 було здійснено заміну відповідача ОСОБА_2 підприємство Аромат філію Ніжинський міськмолзавод () на належного відповідача - ОСОБА_2 підприємство Аромат () в особі філії "Ніжинський міськмолзавод", відкладено розгляд справи на 14.03.2016 року та зобовязано відповідача надати до суду оригінали (для огляду) та копії (для залучення до матеріалів справи) статутних документів, копію свідоцтва про державну реєстрацію, відзив на позов з документальним обґрунтуванням його висновків та докази відсутності заборгованості за Договором на закупівлю сільськогосподарської продукції № 9 від 09.03.2015.

14.03.2016 року позивачем через канцелярію суду поданий детальний розрахунок пені, який був залучений судом до матеріалів справи.

Всупереч вимогам суду, відповідач, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 046, в судове засідання 14.03.2016 року не направив свого повноважного представника та не надав витребуваних документів.

У випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Згідно з 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

14.03.2016 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між ОСОБА_2 підприємством "Дослідне господарство "Іванівка" (Продавець) та дочірнім підприємством «Аромат» (Покупець) укладено Договір на закупівлю сільськогосподарської продукції (сировини) №9 від 09.02.2015 (далі Договір).

Згідно з п.п.1.1., 1.2. Договору Продавець зобовязується в порядку і на умовах, визначених цим Договором, передати у власність Покупцеві сільськогосподарську продукцію (сировину-молоко коровяче) власного виробництва, що відповідає вимогам ДСТУ №3662-97, надалі товар, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити такий товар. Місцем передачі товару від Продавця Покупцеві для подальшого транспортування до місцезнаходження виробничих потужностей (виробництва) Покупця визначається місцезнаходження Продавця: Борзнянський р-н, с. Миколаївка.

Відповідно до п.2.1.Договору оплату за товар Покупець проводить по договірним цінам, що визначаються у відповідному протоколі погодження ціни, який є невідємною частиною до даного Договору. Ціни на товар можуть змінюватися 2 (два) рази на місяць. Сторона, яка ініціює зміну ціни на товар зобовязана повідомити іншу сторону про зміну ціни не пізніше ніж за 5 (пять ) календарних днів до такої зміни цінним листом з описом вкладення або передати особисто представнику (працівнику) Продавця (Покупця) протокол погодження ціни під підпис. При такій передачі зазначається повне прізвище, імя, по-батькові особи, яка отримала протокол погодження ціни, її посада, дата та час отримання протоколу.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що на підставі товарно-транспортної накладної Продавець зобовязується передати у власність Покупцю товар (молоко і молочні продукти в перерахунку на молоко за базисним вмістом жиру та білку), що відповідає за якістю чинним стандартам, технічним умовам, ветеринарним і санітарним вимогам, за цінами, встановленими у проколі погодження ціни, враховуючи наступні умови, які обумовлені протоколом погодження ціни (Додаток №1), який є невідємною частиною даного Договору.

Відповідно до п. 3.2.2. Договору, розрахунок за товар проводиться 10-го числа кожного місяця, але не пізніше 20-го числа розрахункового місяця.

Як стверджує позивач, на виконання умов Договору ним було поставлено, а відповідачем прийнято товар 293 104, 90 грн., що підтверджується копіями прийомних квитанцій, доданих позивачем до позовної заяви.

Втім, відповідач оплату товару за Договором здійснив лише частково, у звязку з чим, за словами позивача за ним утворилась заборгованість у розмірі 155 259, 27 грн.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач на адресу філії "Ніжинський міськмолзавод" направляв претензії, в яких просив сплатити наявну заборгованість, однак вони були залишені без відповіді та задоволення, у звязку з чим позивач був змушений звернутись до суду з позовом про стягнення наявної заборгованості.

Частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до 1 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зважаючи на те, що відповідач у повному обсязі в строки встановлені в п. 3.2.2. Договору, не оплатив отриманий товар, доказів оплати суду не надав, вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу є обґрунтованою та не спростованою відповідачем.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи та подані докази, судом встановлено, що при обрахунку суми основного боргу позивачем були допущені арифметичні помилки

Враховуючи суперечності та неточності, які містяться в поданому позивачем розрахунку та інших письмових доказах, суд на підставі поданих позивачем первинних документів (приймальних квитанцій, видаткових накладних, платіжних доручень) самостійно здійснив розрахунок розміру основного боргу та встановив, що його розмір складає 155 259, 90 грн.

Втім, оскільки у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 155 259,27 грн., тоді як за розрахунком суду розмір боргу є більшим, проте, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

З аналізу даної норми вбачається, що господарський суд не має права з власної ініціативи виходити за межі заявлених позовних вимог. Відтак, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 155 259,27 обґрунтованою, а відтак такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 34 568, 34 грн. пені з урахуванням часткових проплат за період з 22.06.2015 року по 20.11.2015 року.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що за несвоєчасне, понад встановлений даним договором строк проведення розрахунків за прийнятий товар, Продавець вправі вимагати від Покупця сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Судом здійснено перевірку розрахунку пені в межах періоду заявленого позивачем, з урахуванням умов договору, вимог чинного законодавства та встановлено, що поданий позивачем розрахунок є вірним, відповідає нормам законодавства та матеріалам справи, а відтак вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі 34 568, 34 грн.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 155 259,27 грн. основного боргу та 34 568, 34 грн. пені є доведеними, обґрунтованими, підтверджені доказами і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається судом на відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Аромат» в особі філії "Ніжинський міськмолзавод" (09000, Київська обл., м. Сквира, вул. Рози Люксембург, буд. 14, ) на користь Державного підприємства Дослідне господарство Іванівка Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (16433, Чернігівська область, Борзнянський район, с. Іванівка, вул. Перемоги, буд 5, ) 155 259 (сто пятдесят пять тисяч двісті пятдесят девять) грн. 27 коп. основного боргу, 34 568 (тридцять чотири тисячі пятсот шістдесят вісім) грн. 34 коп. пені та 2847 (дві тисячі вісімсот сорок сім) грн. 41 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 25.03.2016р.

Суддя О.В. Щоткін