ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" березня 2016 р. Справа № 926/359/16

За позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до відповідачаЧернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
провизнання недійсним рішення адміністративної колегії Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 38 від 29.12.2015р.
Суддя Швець Микола Васильович
Представники :
Від позивачаОСОБА_2, ОСОБА_3 - довіреність від 17.07.2008р.
Від відповідачаОСОБА_4 довіреність № 01-19/26 від 12.01.2016р.

За клопотанням представника позивача (вх. № 1195 від 16.03.16р.) фіксація судового процесу здійснювалася за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

СУТЬ СПОРУ :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 38 від 29.12.2015р.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.03.2016р. справу призначено судді Швець М.В.

Ухвалою господарського суду від 03.03.2016р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 10:00 год. - 17.03.2016р.

10.03.2016р. на адресу господарського суду Чернівецької області надійшли заяви уповноважених за довіреностями представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про надання дозволу на здійснення трансляції в мережі Інтернет судового засідання, яке відбудеться 17.03.2016р. о 10:00 год. по справі № 926/359/16 (вх. № 1101 від 10.03.2016р. та вх. № 1103 від 10.03.2016р.).

Ухвалою господарського суду від 12.03.2016р., надано дозвіл представникам позивача здійснювати трансляцію в мережі Інтернет судового засідання, яке відбудеться 17.03.2016р. о 10:00 год. по справі № 926/359/16.

15.03.2016р. через канцелярію господарського суду Чернівецької області від представника відповідача подано відзив вх. № 1188, згідно якого позовні вимоги не визнає.

17.03.2016 року до початку вирішення спору, позивачем та представниками позивача заявлено головуючому судді Швець М.В. - відвід, що викладено у письмових заявах вх. №№ 1220, 1215, 1216 від 17.03.2016 року.

Ухвалою господарського суду від 17.03.2016р., в задоволенні заяв про відвід головуючому судді Швець М.В. - відмовлено.

В судовому засіданні 17.03.2016р., у відповідності до ч. 3 ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 10:30 год. - 28.03.2016р.

18.03.2016р. на адресу господарського суду Чернівецької області від представника позивача надійшло клопотання вх. № 1267 від 18.03.2016р. про долучення до матеріалів справи Розпорядження адміністративної колегії Територіального відділення АМК від 25.11.2015 року №37 справа № 02-27/35 та супровідного листа № 01-20/1180 від 26.11.2016р. про направлення відповідачем даного розпорядження позивачу.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили визнати недійсним рішення адміністративної колегії Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 38 від 29.12.2015р., а також подали пояснення вх. № 1394 від 28.03.2016р., згідно якого представник позивача додатково звертає увагу суду на те, що у відповідача були відсутні правові підстави, передбачені Законом України «Про Антимонопольний комітет України», для вимоги про надання інформації, оскільки заяв про порушення позивачем норм антимонопольного законодавства до відповідача не надходило, справи про порушення позивачем норм антимонопольного законодавства не відкрито та перевірок відповідач не проводив. Також було подано витяг з ЄДР позивача вх. № 1393 від 28.03.2016р.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, вважає його необґрунтованим та просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (вх. № 1188 від 15.03.2016р.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

29.12.2015 року адміністративною колегією Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 38 по справі №02-27/35 «Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції», яким дії позивача по даній справі, які полягають в неподанні інформації на вимогу голови територіального відділення від 04.11.2015 № 01-20/1118 у встановлений ним строк, визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.13 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (п.1 рішення), відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 52 цього закону накладено на позивача штраф у розмірі 8372 грн. (п.2 рішення) та зобов'язано припинити порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення шляхом надання відповіді на вимогу голови територіального відділення від 04.11.2015 року №01-20/1118 у термін до 31.01.2016 року (п.3 рішення).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що спірне рішення є незаконним та таким, що порушує права позивача, оскільки останній повідомив відповідача про відмову надати інформацію, пояснення та документи, посилаючись на ст. 63 Конституції України, у зв'язку з тим, що позивач має право на мовчання.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно п. 13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства», у перевірці правильності застосування органами Антимонопольного комітету України пунктів 13 та 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції"» судам необхідно враховувати, що зазначені органи не обмежені у виборі джерела для отримання інформації, необхідної для виконання їх завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Обов'язок з надання інформації передбачено статтею 221 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», а обсяг запитуваної інформації повинен відповідати змістовному колу цих завдань.

Судам у розгляді справ про неподання інформації чи подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню слід з'ясовувати, чи було повідомлено суб'єкта господарювання про необхідність надання ним відомостей та у який саме спосіб, а також причини, з яких відомості не було надано або надано невчасно.

Пунктом 5 частини першої статті 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» встановлено, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Аналогічні за змістом приписи містить й підпункт 5 пункту 8 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Комітету N 32-р. від 23.02.2001р.

Як вбачається з матеріалів справи, Чернівецьким обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України під час здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції при розміщенні реклами у друкованих засобах масової інформації встановлено, що в друкованому засобі масової інформації - газеті «ОСОБА_5 буковинець» від 24.09.2015 року №77, на сторінці 20 поширювалася реклама з інформацією: «Вікна Корса», «Алютех», « 100% німецька якість», «професійний монтаж згідно з європейськими стандартами», «RЕНАU». Подальшим дослідженням встановлено, що замовником даного рекламного оголошення являється ФОП ОСОБА_1.

З метою підтвердження інформації, зазначеної в досліджуваному рекламному оголошенні, відповідачем на адресу позивача було надіслано Вимогу (про надання інформації) №01-20/1118 від 04.11.2015р., згідно якої в пятиденний термін з дня отримання вимоги необхідно було надати наступну інформацію та належним чином завірені копії документів:

1. Чи співпрацюєте Ви із компаніями «КОРСА» та «АЛЮТЕХ».

2. У разі ствердної відповіді на перше питання, надайте документальне підтвердження Вашої співпраці, а саме: довіреність, положення, інші правовстановлюючі документи.

3. Перелік профілів, які використовуються Вами при виробництві та реалізації вікон. Надати документальне підтвердження походження цих профілів (накладні, сертифікати).

4. Документальне підтвердження співпраці з фірмою профілів «RЕНАU».

5. Розяснення щодо написів «Професійний монтаж згідно з європейськими стандартами» та « 100 % німецька якість».

6. Іншу інформацію, документи, які, на Вашу думку, заслуговують на увагу.

Також, у вимозі повідомлялось, що згідно з пунктами 13, 14, 15 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», подання недостовірної інформації, подання інформації в неповному обсязі, неподання інформації у встановлені головою Відділення строки є порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції та тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 52 цього Закону.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», основним завданням Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики, зокрема, в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має право, зокрема, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно з пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вимогу № 01-20/1118 позивач отримав 07.11.2015 року.

Відповідно до вимоги, позивачу необхідно було надати інформацію в пятиденний термін з дня отримання вимоги з дня її отримання, тобто до 13.11.2015р.

11.11.2015р., позивач на адресу відповідача направив лист наступного змісту «На Ваш лист № 01-20/1118 від 04 листопада 2015 року повідомляю, що я, ОСОБА_1, на підставі статті 63 Конституції України, відмовляюсь давати інформацію, пояснення та документи, зазначені у вашому листі».

У зв'язку із вищезазначеним, проти фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), розпочато розгляд справи за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.13 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді неподання Чернівецькому обласному територіальному відділенню АМК України інформації на вимогу голови територіального відділення у встановлені ним строки (Розпорядження адміністративної колегії Чернівецького обласного територіального відділення АМК України від 25.11.2015 року №37 справа № 02-27/35).

Супровідним листом № 01-20/1180 від 26.11.2015 року дане розпорядження направлено відповідачем та отримано позивачем, що не заперечується останнім.

За результатами розгляду справи 11.12.2015р. відповідачем складено подання про попередні висновки у справі № 02-27/35 від 25.11.2015р., які направлені позивачу.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вищезазначені попередні висновки позивач отримав 17.12.2015р.

22.12.2015р. за № 01-20/1300 на адресу позивача надіслано запрошення на засідання адміністративної колегії, яким повідомлено ФОП ОСОБА_1, що 29.12.2015р. о 10 год. 00 хв. відбудеться засідання адміністративної колегії Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, на якому розглядатиметься справа № 02-27/35 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1

Запрошення відповідач отримав 24.12.2015р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

25.12.2015р. Головне управління ДФС у Чернівецькій області листом №4062/9/24-13-17-02 повідомило ЧОТВ Антимонопольного комітету України, що: згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, ФОП ОСОБА_1 за 2014 рік отримав дохід в сумі 930290 грн. Аналогічна інформація щодо отриманого доходу за 2014 рік подана представником позивача (лист № 208/1494 від 17.12.2015р.).

Так, відповідно до ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно ст. 221 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Так, згідно п. 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч.3 п.2 ст. 52 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» за порушення, передбачені пунктами 9, 13-18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Згідно п. 13.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства», закон не визначає певної форми витребування інформації, у зв'язку з чим його може бути здійснено в будь-якій письмовій формі, крім тієї, щодо якої є пряма заборона закону, з урахуванням, однак, того, що в разі заперечення суб'єктом господарювання факту отримання ним запиту про надання інформації орган Антимонопольного комітету України з огляду на вимоги статті 33 ГПК України має подати господарському суду належні докази надсилання такого запиту. Відповідні докази мають свідчити про надіслання запиту за місцезнаходженням суб'єкта господарювання, визначеним згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, і про отримання його від підприємства зв'язку уповноваженою на це особою відповідно до Правил надання поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 N 270.

Як встановлено судом вище, доказів на підтвердження того, що позивач надав інформацію, яка вимагалась відповідачем у вимозі № 01-20/1118 від 04.11.2015р., матеріали справи не містять.

Тому відповідач у спірному рішенні № 38 від 29.12.2015р. обґрунтовано дійшов висновку, що дії ФОП ОСОБА_1, які полягають у неподанні інформації на вимогу голови ЧОТВ АМК України від 04.11.2015р. № 01-20/1118 у встановлений головою відділення строк, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачено пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та правомірно накладено штраф згідно статті 52 цього закону у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф в сумі - 8372 грн. (від доходу за 2014 рік в сумі 930290 грн.).

Згідно зі ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист. Засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.

Згідно статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 42 Конституції України, кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція. Види і межі монополії визначаються законом. Держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Оскільки позивач є суб'єктом господарювання, він підпадає під дію Закону України «Про захист економічної конкуренції» (ст.1 цього закону), голова територіального відділення АМК у межах наданих йому повноважень мав право витребувати у позивача відповідну інформацію (ст.1 цього закону), необхідну для здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції при розміщенні позивачем реклами у друкованих засобах масової інформації, а тому відмова позивача від надання такої інформації є не правомірною, оскільки витребувана інформація в розумінні ст. 63 Конституції України - не є показанням або поясненням щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Отже, суд приходить до висновку, що рішення адміністративної колегії Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 38 від 29.12.2015р. прийнято у межах визначеним законом повноважень та за результатами повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи №02-27/35.

Щодо додаткових доводів представника позивача викладених у поясненні вх. № 1394 від 28.03.2016р., згідно якого звертає увагу суду на те, що у відповідача були відсутні правові підстави, передбачені Законом України «Про Антимонопольний комітет України», для вимоги про надання інформації, оскільки заяв про порушення позивачем норм антимонопольного законодавства до відповідача не надходило, справи про порушення позивачем норм антимонопольного законодавства не відкрито та перевірок відповідач не проводив. Дані доводи до уваги суду не беруться, з огляду на наступне:

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням АМК є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності субєктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції. Частиною другою статті 12 зазначеного Закону передбачено, що повноваження територіальних відділень АМК визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення АМК не можуть виходити за межі повноважень АМК, визначених законом. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 7 цього ж Закону у сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції, нормативного і методичного забезпечення Антимонопольного комітету України та застосування законодавства про захист економічної конкуренції АМК має повноваження, зокрема, вимагати від субєктів господарювання, обєднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики. Також відповідно до пунктів 5 та 12 частини першої статті 17 цього ж Закону голова територіального відділення АМК має повноваження, між іншим, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від субєктів господарювання, обєднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом; проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), субєктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження). Аналогічні повноваження встановлено й Положенням про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженим розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23 лютого 2001 року № 32-р та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30 березня 2001 року за № 291/5482, зокрема, пункт 3 частини першої, у тому числі передбачає, що відділення АМК має повноваження вимагати від субєктів господарювання, обєднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики. Крім того, виходячи зі змісту статей 22 та 221 Закону України Про Антимонопольний комітет України, розпорядження, рішення та вимоги органу АМК, голови територіального відділення АМК щодо подання субєктами господарювання документів, інформації тощо, необхідних для виконання цими органами завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, є обовязковими для виконання у визначені ним строки.

Отже, зважаючи на положення вищезазначених норм чинного законодавства, а також встановлені судом фактичних обставин справи, відділення АМК у межах наданих йому повноважень мало право витребувати у позивача відповідну інформацію, необхідну для здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції при розміщенні реклами у друкованих засобах масової інформації, а позивач у свою чергу, зобовязаний був надати таку інформацію у встановлені строки.

Дана позиція суду узгоджується з висновками ВСУ викладеними у Постановах № 3-5гс13 від 12.03.2013р., № 3-60гс12 від 11.12.2012 року.

Щодо усного посилання представників позивача на Постанову КМУ № 408 від 13.08.2014р. «Про запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами», щодо обмеження АМК на проведення перевірок у т.ч. надсилання вимог про надання інформації, до уваги суду не береться, оскільки дослідження АМК на предмет дотримання субєктом господарювання законодавства про захист економічної конкуренції, вимога про витребування певної інформації від субєкта господарювання, не є перевіркою такого субєкта в розумінні Положення «Про порядок проведення перевірок додержання законодавства про захист економічної конкуренції», затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 25.12.2001р. №182-р. і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.02.2002 року за № 139/6427.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 «Положення про Порядок проведення перевірок додержання законодавства про захист економічної конкуренції» плановою виїзною перевіркою вважається перевірка обєктів, яка проводиться за їх місцезнаходженням, або місцезнаходженням їхнього відокремленого структурного підрозділу, у комплексі питань уповноваженими працівниками Комітету, відділення, виходячи з їхніх функціональних повноважень, і передбачена планами роботи. Підставою для проведення планових перевірок є план-графік перевірок, затверджений Головою Комітету, головою відділення. Планові виїзні перевірки додержання законодавства про захист економічної конкуренції обєктами перевірки проводяться лише в тому разі, коли їх не пізніше ніж за десять календарних днів до дня проведення вказаної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати її проведення. Відповідно до пункту 8 «Положення про Порядок проведення перевірок додержання законодавства про захист економічної конкуренції» позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи Комітету, відділення і може проводитись без попереднього письмового повідомлення. Позапланова перевірка проводиться відповідно до наказу Голови комітету, голови відділення, розпорядження органу Комітету за місцезнаходженням обєкта перевірки або за місцезнаходженням його відокремленого структурного підрозділу уповноваженими працівниками Комітету, відділення, виходячи з їхніх функціональних повноважень.

Щодо усного посилання представників позивача у судовому засіданні на п.1 Розпорядження адміністративної колегії відповідача від 25.11.2015 року №37, яким розпочата справа №02-27/35 проти позивача, з приводу зазначення у даному пункті хибної адреси ФОП ОСОБА_1, суд вважає це опискою, оскільки зі змісту вищезазначеного розпорядження вбачається, що справа №02-27/35 розпочата проти ФОП ОСОБА_1, який, як неодноразово значиться у Розпорядженні №37, здійснює господарську діяльність за ідентифікаційним кодом фізичної особи-платника податків НОМЕР_1. Більше того, у вказаному Розпорядження №37 зазначено, що ФОП ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців здійснено запис від 04.08.2008 року №0021559; зазначено види діяльності позивача за кодами КВЕД; встановлено замовника рекламного оголошення у газеті "Молодий Буковинець" від 24.09.2015 року №77, яке стало підставою для направлення вимоги про надання інформації від 04.11.2015 року №01-20/1118, зокрема, замовником виступав ФОП ОСОБА_1, що не заперечувалось представниками позивача. В той же час, вищевказане Розпорядження №37 направлено безпосередньо позивачу супровідним листом (за адресою м. Чернівці, вул. Гагаріна, 34/4) та отримано останнім 30.11.2015р. (підтверджується оригіналом Рекомендованого повідомлення наданого відповідачем для огляду безпосередньо в судовому засіданні під час дослідження доказів), що також не заперечувалось представниками позивача. Вищезазначене дає підстави вважати, що Розпорядження адміністративної колегії відповідача від 25.11.2015 року №37 стосується саме ФОП ОСОБА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 та направлене за належною адресою (м. Чернівці, вул. Гагаріна, 34/4).

Крім того суд бере до уваги припис ч.2 ст. 59 Закону України Про захист економічної конкуренції, яка встановлює, що порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Щодо інших усних посилань представників позивача у судовому засіданні - таких, як «за які кошти та ким було придбано газету «ОСОБА_5 буковинець» від 24.09.2015 року №77» та інші, до уваги суду не беруться, оскільки ніяким чином не впливають та не спростовують правомірність рішення відповідача.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача є необґрунтованими, матеріалами справи не підтверджуються та задоволенню не підлягають.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову, щодо визнання недійсним рішення адміністративної колегії Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 38 від 29.12.2015р. - відмовити.

«Повне рішення складено 30.03.2016 року»

Суддя ОСОБА_5