ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.03.16р. Справа № 904/1696/15

За заявою: Селянського (фермерського) господарства "Стиль", с. Заплавка Магдалинівського району Дніпропетровської області про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.16 р. у справі:

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голландський корм", с. Корделівка Калинівського району Вінницької області

до Селянського (фермерського) господарства "Стиль", с. Заплавка Магдалинівського району Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 39 065 грн. 85 коп.

та за зустрічним позовом Селянського (фермерського) господарства "Стиль", с. Заплавка Магдалиніського району Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Голландський корм", с. Корделівка, Калиніського району Вінницької області

про відшкодування збитків завданих неякісною продукцією в розмірі 24 362,00 грн.

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача (заявника): не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

03.03.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Голландський корм" (позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Селянського (фермерського) господарства "Стиль" (відповідач) з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за отриманий товар в сумі 36901,31 грн, 3% річних у сумі 252,72 грн та пені у сумі 1638,82 грн, нарахованих позивачем з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 57/14/129, укладеного між сторонами 07.03.2014.

08.04.2015 відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Голландський корм" в якому просив суд стягнути з останнього збитки завдані неякісною продукцією в розмірі 24 362,00 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2015 прийнято зустрічну позовну заяву для спільного розгляду з первісним позовом.

10.02.2016 позивачем за первісним позовом збільшено розмір позовних вимог, заявлено до стягнення з відповідача суму основного боргу у розмірі 36 901,31 грн, пеню у розмірі 20 432,24 грн, десять відсотків річних у розмірі 4 094,53 грн, інфляційні втрати у розмірі 15 978,26 грн.

Рішенням господарського суду від 03.03.2016 первісні позовні вимоги задоволено повністю, а в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено.

З метою примусового виконання рішення на користь стягувача 22.03.2016 видано відповідний наказ.

21.03.2016 до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Селянського (фермерського) господарства "Стиль" про розстрочку виконання рішення суду в порядку ст. 121 ГПК України. У цій заяві боржник просить розстрочити виконання рішення суду строком на один рік відповідно до наступного графіку:

до 30 березня 2016 року - 6 602,78 грн;

до 30 квітня 2016 року - 6 602,78 грн;

до 30 травня 2016 року - 6 602,78 грн;

до 30 червня 2016 року - 6 602,78 грн;

до 30 липня 2016 року - 6 602,78 грн;

до 30 серпня 2016 року - 6 602,78 грн;

до 30 вересня 2016 року - 6 602,78 грн;

до 30 жовтня 2016 року - 6 602,78 грн;

до 30 листопада 2016 року - 6 602,78 грн;

до 30 грудня 2016 року - 6 602,78 грн;

до 30 січня 2017 року - 6 602,78 грн;

до 30 лютого 2017 року - 6 602,78 грн;

до 30 березня 2017 року - 6 602,78 грн.

В обгрунтування своєї заяви боржник посилається на скрутне фінансове становище та наявність значної кредиторської заборгованості, що робить неможливим одночасне виконання рішення суду у повному обсязі.

Розпорядженням господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2016 № 210, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл матеріалів справи № 904/1696/15 у зв'язку з тим, що суддя Ліпинський В.В. (у провадженні якого перебувала ця справа) знаходиться у відпустці. За результатами повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду у відповідності до вимог ст. 21 Господарського процесуального кодексу України ця заява передана на розгляд судді Воронько В.Д.

Ухвалою суду від 24.03.2016 вищевказану заяву прийнято до розгляду та призначено на 31.03.2016.

У судове засідання представники сторін не з'явилися, але 31.03.2016 від позивача (стягувача) надійшов відзив на заяву, у якому останній заперечив проти надання розстрочки боржнику посилаючись на необгрунтованість поданої заяви, тому просив суд відмовити у її задоволенні, а також заявив клопотання про розгляд заяви без участі його представника.

Оцінивши матеріали справи, доводи сторін, суд вважає заяву відповідача про надання розстрочки такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Однак, заявником не подано будь-яких доказів, на підтвердження обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим на даний час чи в майбутньому.

Скрутне фінансове становище не є винятковим випадком, що ускладнює виконання рішення.

Пунктом 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено право господарського суду на підставі статті 121 ГПК за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п.7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Відповідно до п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 ст. 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проте відповідачем не надано документів, що свідчать про його скрутний фінансовий стан, а також жодних доказів наявності тих виключних обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду згідно ст. 121 ГПК України та п. 7.2 постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 №9, а саме: доказів загрози банкрутства, відсутності коштів на банківських рахунках, відсутності майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарській суд України у справах № 910/17008/14 (постанова від 25.02.2015) та № 910/15873/14 (постанова від 24.07.2014).

Заявником не доведено наявності виключних обставин, виняткового випадку для надання розстрочки виконання судового рішення.

У зв'язку з недоведеністю заявником неможливості виконання рішення у встановлений строк та недоведеністю обставин, які б обумовили необхідність та доцільність розстрочки виконання рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про розстрочку виконання судового рішення.

До того ж, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення господарський суд повинен крім інших обставин враховувати наявність інфляційних процесів у економіці держави, тому суд прийшов до висновку, що сторони знаходяться в рівних економічно-фінансових умовах. Таким чином, існуючі процеси в економіці Україні негативно впливають також і на позивача, тому надання відповідачу розстрочки виконання рішення не відповідатиме принципам рівності сторін перед законом та судом.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Селянського (фермерського) господарства "Стиль" про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2016 відмовити.

Суддя ОСОБА_1