ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2016 р.Справа № 916/1251/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів Діброви Г.І., Колоколова С.І.;

при секретарі судового засідання Саломатовій К.А.;

за участю представників сторін:

від прокуратури - ОСОБА_1, за посвідченням № 031420 від 19.01.2015 року;

від позивача ОСОБА_2, за довіреністю № 76/01-29/13 від 25.01.2016 року;

від відповідача не зявився;

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Укрбудінвест, м. Одеса

на рішення господарського суду Одеської області від 11.01.2016 року

у справі № 916/1251/14

за позовом Заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю Укрбудінвест, м. Одеса

про стягнення 929 148,26 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора (Далі прокуратура) в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудінвест" (Далі ТОВ „Укрбудінвест) про стягнення 825 909,52 грн. основного боргу, 78 461,45 грн. пені та 24 777,29 грн. 3% річних, посилаючись на неналежне виконання ТОВ „Укрбудінвест своїх зобов'язань за Договором від 11.04.2012 року щодо сплати пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Затока.

Крім того, ТОВ „Укрбудінвест звернулось з зустрічним позовом до Затоківської селищної ради та Виконавчого комітету Затоківської селищної ради про визнання недійсним з моменту укладення Договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Затока від 11.04.2012 року та визнати недійною додаткової угоди до цього Договору.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.12.2014 року у задоволенні первісного позову було відмовлено; припинено провадження у справі в частині вимог зустрічного позову до Виконавчого комітету Затоківської селищної ради; зустрічний позов ТОВ „Укрбудінвест до Затоківської селищної ради та Виконавчого комітету Затоківської селищної ради задоволено. Суд відмовив у стягнення заборгованості з ТОВ „Укрбудінвест та визнав недійсним Договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Затока від 11.04.2012 року та додаткову угоду до цього Договору.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду Заступник прокурора Одеської області та Затоківська селищна рада звернулись із апеляційними скаргами до Одеського апеляційного господарського суду.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 року, апеляційні скарги Заступника прокурора Одеської області та Затоківської селищної ради залишені без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Одеської області від 08.12.2014 року та Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 року, Заступник прокурора Одеської області звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій пров рішення та постанову у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким первісний позов задовольнити, а у зустрічному позові відмовити.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.04.2015 року постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 року та рішення господарського суду Одеської області від 08.12.2014 року по даній справі скасовано, справу № 916/1251/14 передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області в частині розгляду первісного позову; в частині зустрічного позову прийнято нове рішення про відмову у позові. Суд стягнув з ТОВ "Укрбудінвест" до Державного бюджету України 852,60 грн. судового збору за розгляд касаційної скарги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.05.2015 року справу № 916/1251/14 прийнято до провадження в частині розгляду первісного позову та призначено її розгляд.

14.12.2015 року до господарського суду Одеської області від прокуратури надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій він просить стягнути з ТОВ "Укрбудінвест" на користь Затоківської селищної ради заборгованість зі сплати пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Затока у сумі 760 909,52 грн., пеню у сумі 29 581,12 грн. та 3% річних у сумі 28 205,77 грн. за Договором про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Затока від 11.04.2012 року.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.01.2016 року позовні вимоги Заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради до ТОВ Укрбудінвест задоволені в повному обсязі. Суд стягнув з ТОВ Укрбудінвест на користь Затоківської селищної ради 760 909,52 грн. заборгованості, 29 581,12 грн. пені та 28 205,77 грн. 3% річних. Крім того, суд стягнув з ТОВ Укрбудінвест на користь Державного бюджету України 16 373,93 грн. судового збору.

Мотивуючи дане рішення, місцевий господарський суд зазначив, що представлені матеріали засвідчують обґрунтованість позовних вимог та підтверджуються Договором про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Затока від 11.04.2012 року, платіжними дорученнями від 05.09.2012 року № 314, від 20.09.2012 року № 327, розрахунками та іншими доказами.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, ТОВ Укрбудінвест звернулося з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради відмовити в повному обсязі.

Скаржник вважає, що рішення є необґрунтованим та таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач не погодився з твердженням суду першої інстанції про те, що ним на виконання умов Договору було сплачено лише 135 000,00 грн. згідно платіжного доручення від 05.09.2012 року № 314 та 65 000,00 грн. згідно платіжного доручення від 20.09.2012 року № 327, оскільки на його думку згідно протоколу 2008 року, укладеного між Затоківською селищною радою та ТОВ Укрбудінвест ним повністю виконані зобовязання, передбачені п.29 Договору оренди від 22.10.2008 року в частині будівництва автошляху вздовж пансіонату та визначена вартість цього внеску в розмірі 599 906,00 грн.

Крім того, скаржник зауважує, що місцевий господарський суд не врахував той факт, що йому не було надіслано претензію, чим позбавлено його право на досудове врегулювання спору.

Також ТОВ Укрбудінвест вказує на те, що суд першої інстанції порушив норм процесуального права, розглядаючи справу при неналежній стороні по справі Затоківській селищній раді, замість Виконавчого комітету Затоківської селищної ради.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 року ТОВ Укрбудінвест поновлено строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Одеської області від 11.01.2016 року по даній справі, порушено апеляційне провадження та призначено розгляд апеляційної скарги на 02.03.2016 року. Крім того, у звязку з недоплатою судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, було зобовязано ТОВ Укрбудінвест доплатити судовий збір в розмірі 4 502,85 грн. та надати докази такої доплати у строк до 02.03.2016 року.

На виконання вищевказаної ухвали Одеського апеляційного господарського суду 01.03.2016 року через відділ діловодства суду від скаржника надійшли докази доплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, а саме квитанція № N17XQ37286 від 01.03.2016 року на суму 4 502,82 грн.

01.03.2016 року від представника ТОВ Укрбудінвест надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з участю в іншому судовому засіданні.

01.03.2016 року через відділ діловодства суду від представника прокуратури Одеської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

В судовому засіданні від 02.03.2016 року представники прокуратури та позивача заперечували проти апеляційної скарги, посилаючись на відзив.

Представник відповідача в судове засідання від 02.03.2016 року не зявився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Судова колегія розглянула та задовольнила клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 02.03.2016 року розгляд справи відкладено на 30.03.2016 року.

В судовому засіданні від 02.03.2016 року представники прокуратури та позивача заперечували проти апеляційної скарги, посилаючись на відзив.

Представник відповідача в судове засідання від 30.03.2016 року не зявився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2004 року між Затоківською селищною радою (орендодавець) та ТОВ "Укрбудінвест" (орендар) укладено договір оренди (Далі Договір оренди).

За умовами п.п. 1, 2 Договору оренди Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування терміном на двадцять п'ять років земельну ділянку для реконструкції, експлуатації та обслуговування пансіонату, яка знаходиться за адресою: Одеська область, смт Затока, м. Білгород-Дністровський, Лиманський курортний район. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 35,034 га.

01.09.2011 року ТОВ "Укрбудінвест" отримало Сертифікат серії ОД №4, яким засвідчено прийняття в експлуатацію пансіонату відпочинку "Клубний комплекс "Променад" (1 черга будівництва), що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровського, смт Затока, бульвар Золотий беріг, 33.

11.04.2012 року між Виконавчим комітетом Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради та ТОВ "Укрбудінвест" укладено Договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Затока.

Відповідно до пункту 1 цього Договору його предметом є пайова участь (внесок) замовника на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт Затока за будівництво пансіонату відпочинку Клубного комплексу "Променад" (перша черга будівництва), розташованого за вищеназваною адресою.

Згідно пунктів 2.1., 3.1. Договору розмір пайової участі Замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт Затока визначається відповідно до Додатку до цього договору, який є невідємною його частиною. Замовник зобовязаний перерахувати пайову участь (внесок) у сумі 960 909,52 грн.

11.04.2012 між Виконкомом Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради та ТОВ "Укрбудінвест" укладено додаткову угоду до цього Договору, пунктами 1, 3 якої встановлено, що сплата пайової участі (внеску) в сумі 960 909,52 грн. на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт Затока здійснюється замовником будівництва до 01.01.2013.

Згідно платіжного доручення № 314 від 05.09.2012 року ТОВ "Укрбудінвест" сплатило лише 135 000,00 грн. на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт Затока згідно Договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Затока.

У звязку з неналежним виконанням ТОВ "Укрбудінвест" своїх зобовязань за Договором, а саме частковою несплатою коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт Затока, Заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудінвест" про стягнення заборгованості.

При повторному розгляді справи в суді першої інстанції позивач надав заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначив, що крім коштів в сумі 135 000,00 грн., ТОВ "Укрбудінвест" сплатило 65 000,00 грн. згідно платіжного доручення від 20.09.2012 року № 327 та просить стягнути з ТОВ "Укрбудінвест" на користь Затоківської селищної ради заборгованість зі сплати пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Затока у сумі 760909,52 грн., пеню у сумі 29 581,12 грн. та 3% річних у сумі 28 205,77 грн. за Договором про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Затока від 11.04.2012 року.

Згідно ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського Кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

В ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статтей 525, 526, 530 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у Договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Враховуючи невиконання відповідачем свого зобовязання щодо повної та своєчасної оплати коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт Затока за Договором про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Затока від 11.04.2012 року, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 760 909,52 грн., оскільки дана вимога відповідає нормам чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч. 1. ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У статтях 610, 611 Цивільного кодексу України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За нормами статті 625 Цивільного Кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді і нарахування на суму боргу 3% річних не є фінансовими санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів (девальвації грошової одиниці України) та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ця міра відповідальності нараховуються незалежно від наявності вини боржника, оскільки передбачена законом і є частиною грошового зобовязання боржника до моменту його припинення згідно норм чинного законодавства України.

За своєю правовою природою 3% річних є платою боржника за користування чужими грошовими коштами в період прострочки виконання ним грошового зобовязання перед кредитором, а інфляційні нарахування це збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання відповідачем його грошового зобовязання з причини девальвації грошової одиниці України.

Апеляційна інстанція за допомогою методики, визначеної у програмно-технічному комплексі „Законодавство" та системи „ЛІГА ЗАКОН перевірила надані позивачем розрахунки пені та 3 % річних, і дійшла висновку про їх обґрунтованість.

З огляду на зазначене, позовні вимоги Заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради про стягнення з відповідача 29 581,12 грн. пені за невиконання зобовязання за Договором за період з 27.03.2013 року по 30.06.2013 року та 28 205,77 грн. 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами в період прострочки виконання відповідачем його грошового зобовязання за період з 01.01.2013 року по 27.03.2014 року є обґрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про неврахування місцевим господарським судом факту відсутності претензії, з огляду на наступне. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2002 року № 15-рп/2002 у справі № 1-2/2002 визначено, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обовязком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Апеляційною інстанцією не приймаються до уваги посилання відповідача на порушення судом першої інстанції норми процесуального права, який нібито розглянув справу при неналежній стороні Затоківській селищній раді, замість Виконавчого комітету Затоківської селищної ради, оскільки, як вірно зазначив місцевий господарський суд, Виконавчий комітет Затоківської селищної ради не є окремою юридичною особою, а є структурним підрозділом Затоківської селищної ради, яка і є юридичною особою і стороною по справі.

Доводи апелянта про те, що згідно протоколу 2008 року, укладеного між Затоківською селищною радою та ТОВ Укрбудінвест повністю виконані зобовязання п.29 Договору оренди від 22.10.2008 року в частині будівництва автошляху вздовж пансіонату та визначена вартість цього внеску в розмірі 599 906,00 грн., а отже твердження про те, що відповідачем сплачено лише 135 000,00 грн. згідно платіжного доручення від 05.09.2012 року № 314 та 65 000,00 грн. згідно платіжного доручення від 20.09.2012 року № 327 є невірними, судова колегія не приймає та вважає хибними, з огляду на наступне.

Вказаний обовязок будівництва дороги передбачений безпосередньо пунктом 29 Договору оренди, як одна із умов отримання земельної ділянки в оренду, та не пов'язаний із зобов'язаннями відповідача, які виникли за Договором про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Затока від 11.04.2012 року і не звільняє останнього від виконання договірних зобовязань зі сплати пайового внеску.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Укрбудінвест, м. Одеса задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Одеської області від 11.01.2016 року по даній справі залишається без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49; 99; 101-103; 105; Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Укрбудінвест, м. Одеса на рішення господарського суду Одеської області від 11.01.2016 року по справі № 916/1251/14 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 11.01.2016 року по справі № 916/1251/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

ОСОБА_3