ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Справа № 915/229/16

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Яйченя К.М.,

з участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, дов. від 20.11.2015 р.;

від відповідача - ОСОБА_2, дов. від 01.02.2016 р. № 04/1191;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Зоря-Сервіс,

54001, вул. Велика Морська, 89, м. Миколаїв,

до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз,

54003, вул. Чигрина, 159, м. Миколаїв,

спонукання до виконання мирової угоди на стадії виконання шляхом стягнення грошових коштів в загальній сумі 1400000 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Зоря-Сервіс предявлено позов до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз (далі ПАТ Миколаївгаз) про спонукання останнього до виконання укладеної між ними мирової угоди від 28.07.2004 р., затвердженої ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.08.2004 р. у справі № 8/167, з урахуванням додаткової угоди від 05.07.2007 р. № 4 до неї, затвердженої ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.07.2007 р. у справі № 8/167, шляхом стягнення з ПАТ Миколаївгаз грошових коштів у загальній сумі 1400000 грн., котра складається із сум:

1) 74686 грн. 45 коп. залишок заборгованості за грудень 2008 року, визначений як різниця між узгодженою в додатковій угоді № 4 до мирової угоди сумою 114500 грн., яка підлягала сплаті протягом грудня 2008 року, та сумою 39813 грн. 55 коп., яка заявлена до стягнення в іншій господарській справі № 915/206/16;

2) 1259500 грн. заборгованість за період січень-листопад 2009 року;

3) 65813 грн. 55 коп. частка боргу за грудень 2009 року.

Вимоги обґрунтовано тим, що ПАТ Миколаївгаз не виконує в добровільному порядку грошові зобовязання щодо сплати грошових коштів у строки і сумах, визначених у мировій угоді, в редакції додаткової угоди № 4, котрі затверджені відповідними ухвалами господарського суду, а також неможливістю предявлення останніх до державної виконавчої служби як виконавчих документів через їх невідповідність вимогам ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, тому що у них, зокрема, не зазначено строку предявлення документів до виконання.

Позивач також просить про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими вимогами ухвалою суду від 04.03.2016 р. порушено провадження в даній справі.

У відзиві ПАТ Миколаївгаз не визнало позовні вимоги повністю, вважаючи що до вимог про стягнення спірної заборгованості належить застосувати строк позовної давності, який закінчився через три роки від дня, коли кожне із визначених у мировій угоді, з урахуванням додаткової угоди № 4 до неї, спірних зобовязань повинно було бути виконаним ПАТ Миколаївгаз. У відзиві викладено клопотання про застосування до спору строку позовної давності.

Відповідач також вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню і по суті, тому що постановою державного виконавця від 24.10.2014 р. у виконавчому провадженні ВП № 10706927 відмовлено у відкритті провадження за ухвалою суду про затвердження додаткової угоди від 05.07.2007 р. № 4 до мирової угоди, а не у відкритті провадження по виконанню безпосередньо ухвали про затвердження мирової угоди, а тому, на думку відповідача, у ТОВ Зоря-Сервіс не виникло право на звернення до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

У судовому засіданні представник ТОВ Зоря-Сервіс позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позовній заяві підстав, а представник ПАТ Миколаївгаз, підтвердивши наявність заборгованості товариства у спірній сумі за укладеними між сторонами у справі мировою угодою і додатковими угодами до неї, котрі затверджені відповідними судовими рішеннями в іншій справі Господарського суду Миколаївської області № 8/167, вважав, що у задоволенні позову належить відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов.

Вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 23.10.2003 р. в іншій справі № 8/167 відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ Зоря-Сервіс про стягнення на його користь з ВАТ Миколаївгаз (попередник ПАТ Миколаївгаз) заборгованості у загальній сумі 8587435 грн. 83 коп. за відповідним договором поставки.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.12.2003 р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 29.04.2004 р., скасовано вказане рішення місцевого господарського суду і вирішено про стягнення з ВАТ Миколаївгаз на користь ТОВ Зоря-сервіс спірної заборгованості в загальній сумі 8587435 грн. 83 коп., із яких: 7512118 грн. 08 коп. основний борг; 1075317 грн. 75 коп. збитки від інфляції, а також грошових коштів на відшкодування судових витрат: у сумі 1700 грн. на оплату державного мита; у сумі 118 грн. на оплату ІТЗ судового процесу.

На виконання постанови суду апеляційної інстанції Господарським судом Миколаївської області видано відповідний наказ від 26.12.2003 р., який стягувачем ТОВ Зоря-сервіс предявлено до виконання. На виконання наказу відділом Державної виконавчої служби Ленінського району управління юстиції м. Миколаєва (далі - Ленінський відділ ДВС) постановою від 21.01.2004 р. відкрито виконавче провадження (ас. 20).

На стадії виконання судового рішення сторонами у справі укладено мирову угоду від 28.07.2004 р., яка затверджена ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.08.2004 р. у справі № 8/167.

Згідно мирової угоди ПАТ Миколаївгаз зобовязалося грошові кошти, стягнення котрих вирішено вказаним рішенням суду, сплатити у період серпень 2004-липень 2011 років, при цьому в період серпень 2004 року-липень 2006 року по 71560 грн. щомісячно, в період серпень 2006 року-червень 2011 року по 114500 грн. щомісячно і 114495 грн. 85 коп. у липні 2011 року.

У звязку з цим постановою державного виконавця від 29.11.2004 р. закінчено вказане вище виконавче провадження.

У подальшому сторонами укладено додаткові угоди до мирової угоди, а саме: додаткова угода від 01.08.2006 р. № 1, затверджена ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.08.2006 р. у справі № 8/167 (а.с. 24-25); додаткова угода від 03.01.2007 р. № 2, затверджена ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 20.02.2007 р. у справі № 8/167 (а.с. 26-27); додаткова угода від 30.03.2007 р. № 3, затверджена ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.04.2007 р. у справі № 8/167 (а.с. 28-29); додаткова угода від 05.07.2007 р. № 4, затверджена ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.07.2007 р. у справі № 8/167 (а.с. 30-31).

Останньою додатковою угодою від 05.07.2007 р. № 4 до мирової угоди сторони узгодили інший строк та суми чергових платежів, а саме, що ПАТ Миколаївгаз зобовязується сплачувати заборгованість у період серпень 2004-грудень 2011 років, при цьому в період серпень 2004 року-вересень 2007 року по 71560 грн. щомісячно, в період жовтень 2007 року-листопад 2011 року по 114500 грн. щомісячно і 143155 грн. 80 коп. у грудні 2011 року.

Починаючи з вересня 2007 року ПАТ Миколаївгаз припинило виконання грошових зобовязань з погашення боргу за графіком, установленим додатковою угодою № 4 від 05.07.2007 р. до мирової угоди, і позивач звернувся до Ленінського відділу ДВС з заявою від 05.03.2008 р. № 141 про відкриття виконавчого провадження на виконання ухвал Господарського суду про затвердження мирової угоди і про затвердження додаткової угоди № 4 до неї (ас. 32).

Постановою від 11.03.2008 р. державним виконавцем Ленінського відділу ДВС відкрито виконавче провадження з примусового виконання ухвали господарського суду від 19.07.2007 р. у справі № 8/167 про затвердження додаткової угоди № 4 від 05.07.2007 р. до мирової угоди від 28.07.2004 р.

Постановою від 25.03.2008 р. державний виконавець Ленінського відділу ДВС зупинив виконавче провадження, оскільки ВАТ Миколаївгаз було внесено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть учать у процедурі погашення заборгованості у відповідності до Закону України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу (п.15 ст.34 Закону).

У подальшому виконавче провадження постановою начальника відділу ДВС Головного управління юстиції у Миколаївській області від 28.11.2008 р. передано з Ленінського відділу ДВС до підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції у Миколаївській області (далі Відділ примусового виконання рішень), і державним виконавцем цього підрозділу постановою від 16.12.2008 р. прийнято виконавче провадження та присвоєно йому номер ВП №10706927.

Постановою від 31.03.2014 р. виконавче провадження поновлено.

18.04.2014 р. ПАТ Миколаївгаз звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просило визнати неправомірною постанову про поновлення вказаного виконавчого провадження, і ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.07.2014 р. у справі № 8/167, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.09.2014 р., скаргу ПАТ Миколаївгаз задоволено, визнано неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень, а також визнано недійсною оскаржувану постанову про поновлення виконавчого провадження.

Зазначеним судовим рішенням встановлено, що ухвала Господарського суду Миколаївської області від 19.07.2007 р. у справі № 8/167 про затвердження додаткової угоди № 4 від 05.07.2007 р. до мирової угоди на стадії виконання від 28.07.2004 р. не відповідає вимогам ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, оскільки в ній не зазначено строку предявлення її до виконання, а тому вона не є підставою для відкриття виконавчого провадження.

На підставі цього судового рішення начальником Відділу примусового виконання рішень прийнято постанову від 22.10.2014 р., якою скасовано постанову від 11.03.2008 р. про відкриття виконавчого провадження № 10706927 та всі винесені у ній постанови державного виконавця (а.с. 48-50), а постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень від 24.10.2014 р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 19.07.2007 р. у справі № 8/167 про затвердження додаткової угоди № 4 до мирової угоди.

Оригінали ухвал про затвердження мирової угоди та про затвердження додаткової угоди № 4 до неї, про відкриття виконавчого провадження по котрим відмовлено, Відділом примусового виконання рішень повернуто згідно супровідного листа від 24.10.2014 р. № 02.1-24/6210 стягувачу ТОВ Зоря-Сервіс (ас.51).

Про стягнення заборгованості за вищевказаними мировою угодою та додатковою угодою № 4 до неї, затвердженими відповідними ухвалами суду, ТОВ Зоря-Сервіс звернулося у Господарський суд Миколаївської області з позовом до ПАТ Миколаївгаз.

Так, 18.12.2014 р. ТОВ Зоря-Сервіс предявлено позов до ПАТ Миколаївгаз про стягнення з останнього частини заборгованості у загальній сумі 100000 грн., і рішенням суду від 18.02.2015 р. у справі № 915/2140/14, залишеним без змін постановами Одеського апеляційного суду та Вищого господарського суду України, позов задоволено повністю.

Згідно цього рішення вирішено про стягнення з ПАТ Миколаївгаз на користь ТОВ Зоря-Сервіс грошових коштів у загальній сумі 100000 грн. заборгованість з погашення грошових коштів за період з липня 2007 року по серпень 2007 року та частки боргу за вересень 2007 року.

У подальшому 03.08.2015 р. ТОВ Зоря-Сервіс предявлено позов до ПАТ Миколаївгаз про стягнення з останнього іншої частини заборгованості в загальній сумі 700000 грн., і рішенням суду від 05.10.2015 р. у справі № 915/1395/15, залишеним без змін постановами Одеського апеляційного суду та Вищого господарського суду України, позов задоволено повністю.

Згідно цього рішення вирішено про стягнення з ПАТ Миколаївгаз на користь ТОВ Зоря-Сервіс грошових коштів у загальній сумі 700000 грн., із яких: 57186 грн. 45 коп. - залишок заборгованості за вересень 2007 року; заборгованість за жовтень 2007 року лютий 2008 року по 114500 грн. щомісяця; 70313 грн. 55 коп. - частка заборгованості за березень 2008 року.

За твердженнями позивача на даний час ПАТ Миколаївгаз не виконані грошові зобовязання за мировою угодою, в редакції укладеної до неї додаткової угоди № 4, щодо погашення заборгованості, починаючи з березня 2008 року.

Суд вважає, що умови укладених сторонами мирової угоди від 28.07.2004 р. та додаткової угоди № 4 до неї, котрі затверджені відповідними ухвалами суду, є обовязковими для сторін, зокрема для ПАТ Миколаївгаз щодо погашення заборгованості у визначені строки та сумах.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони (ст.193 ГК України).

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Суд погоджується із поданим позивачем розрахунком заборгованості ПАТ Миколаївгаз у загальній сумі 1400000 грн., яка складається із сум: 74686 грн. 45 коп. залишок заборгованості за грудень 2008 року, визначений як різниця між узгодженою в додатковій угоді № 4 до мирової угоди сумою 114500 грн., яка підлягала сплаті протягом грудня 2008 року, та сумою 39813 грн. 55 коп., яка заявлена до стягнення в іншій господарській справі № 915/206/16; 1259500 грн. заборгованість за період січень-листопад 2009 року включно згідно додаткової угоди від 05.07.2007 р. № 4; 65813 грн. 55 коп. частка боргу за грудень 2009 року згідно додаткової угоди від 05.07.2007 р. № 4.

Ураховуючи викладене, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги ТОВ Зоря-Сервіс про стягнення з ПАТ Миколаївгаз грошових коштів у загальній сумі 1400000 грн., котрі є частиною заборгованості за мировою угодою від 28.07.2004 р., затвердженою ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.08.2004 р. у справі № 8/167, з урахуванням додаткової угоди від 05.07.2007 р. № 4 до неї, затвердженої ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.07.2007 р. у справі № 8/167.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що ухвала Господарського суду Миколаївської області від 10.08.2004 р. у справі № 8/167 про затвердження мирової угоди від 28.07.2004 р. є виконавчим документом. Ця ухвала не відповідає вимогам щодо виконавчого документа, передбаченим ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, про що встановлено і наведеними вище судовими рішеннями в інших справах, котрі вступили в законну силу.

Суд визнає, що відсутні підстави для застосування наслідків пропущення строків позовної давності, про застосування котрих просить відповідач.

Вказаними вище рішеннями Господарського суду Миколаївської області в інших господарських справах №№ 915/2140/14 та 915/1395/15, що набрали законної сили у відповідності до чинного процесуального законодавства, крім іншого, визнано, що відлік строку позовної давності за вимогами ТОВ Зоря-Сервіс про стягнення з ПАТ Миколаївгаз грошових коштів за невиконання в добровільному порядку грошових зобовязань за мировою угодою від 10.08.2004 р., з урахуванням додаткових угод до неї, в тому числі додаткової угоди № 4, затверджених відповідними ухвалами Господарського суду Миколаївської області у справі № 8/167, спір про виконання котрих є предметом також і в даній справі, належить починати з моменту, коли позивач довідався про порушення свого права, зокрема, з моменту отримання ТОВ Зоря-Сервіс постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень від 24.10.2014 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Миколаївської області від 19.07.2007 р. по справі № 8/167, а саме, з 27.10.2014 р.

Факт отримання позивачем вказаної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження 27.10.2014 р. підтверджується також довідкою із сайту Укрпошта та конвертом (а.с. 52-53).

Зазначені вище рішення Господарського суду в інших справах, у котрих викладено позицію щодо початку перебігу строку позовної давності з 27.10.2014 р., є преюдиційними для вирішення спору в даній справі.

Отже, строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки останній звернувся до суду з позовом у справі, що розглядається, 04.03.2016 р. з дотриманням загального строку позовної давності, встановленого статтею 257 Цивільного кодексу України.

Таким чином, суд визнає, що позовні вимоги в сумі 1400000 грн. належить задовольнити повністю.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, при задоволенні позову на відповідача (ст.49 ГПК України).

Отже, витрати ТОВ Зоря-Сервіс на оплату позовної заяви судовим збором за платіжним дорученням від 01.03.2016 р. № 12 у сумі 21000 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок ПАТ Миколаївгаз.

У судовому засіданні 22.03.2016 р., згідно із ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю Зоря-Сервіс задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз, 54000, вул. Чигрина, 159, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 05410263, на користь товариства з обмеженою відповідальністю Зоря-Сервіс, 54001, вул. Велика Морська, 89, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 32143487, грошові кошти в загальній сумі 1400000 (один мільйон чотириста тисяч) грн. - частина заборгованості за мировою угодою від 28.07.2004 р., затвердженою ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.08.2004 р. у справі № 8/167, з урахуванням додаткової угоди від 05.07.2007 р. № 4 до неї, затвердженої ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.07.2007 р. у справі № 8/167, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 21000 (двадцять одна тисяча) грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 28.03.2016 р.

Суддя Ю.М. Коваль.