РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2016№910/688/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу №910/688/16

за позовом публічного акціонерного товариства «Київенерго», м. Київ,

до житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний-70», м. Київ,

про стягнення 27 024,50 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію,

за участю представників:

позивача - Гаркавенка С.В. (довіреність від 11.11.2015 № 91/2015/11/11-3);

відповідача - Ляшенко Д.А. (довіреність від 11.01.2016 №б/н).

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний-70» (далі - Кооператив): 19 545,29 грн. заборгованості, яка утворилася в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору на використання електричної енергії від 07.12.1995 №3205241 (далі - Договір); 6 685,80 грн. втрат від інфляції; 793,41 грн. 3% річних, а всього 27 024,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що: 07.12.1995 структурним відокремленим підрозділом «Київські електричні мережі» Товариства та Кооперативом було укладено Договір, за умовами якого позивач постачає відповідачу електричну енергію, а відповідач зобов'язується оплачувати використану енергію своєчасно та в повному обсязі; позивач взяті на себе зобов'язання виконав, проте відповідачем систематично порушуються договірні зобов'язання, у зв'язку з чим в період з 01.07.2011 по 01.07.2014 у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у сумі 19 545,29 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.01.2016 порушено провадження у справі.

Відповідач 12.02.2016 подав суду відзив на позов, в якому зазначив таке:

згідно з умовами Договору електроенергія, яка споживається Кооперативом, обліковується чотирма приладами обліку, а саме: лічильник 1 (№050635), який обліковує електроенергію, спожиту освітленням місць загального користування будинку, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Волгоградська, 17; лічильник 2 (№1025782), який обліковує електроенергію, спожиту ЦТП, яким здійснюється підкачка гарячої та холодної води за допомогою електронасосу; лічильник 3 (№0547587), який обліковує електричну енергію, що споживається для забезпечення роботи ліфтів; лічильник 4 (№0471906), який обліковує електричну енергію, спожиту мешканцями будинку;

виставлена позивачем сума заборгованості складається із вартості електричної енергії, яка обліковується лічильником 2 (№1025782) та споживається ЦТП для підкачки гарячої та холодної води; низка нормативно правових актів визначає, що вартість електроенергії, яка необхідна для підкачування холодної та гарячої води з метою її підйому, а також експлуатації насосних станцій, включається в тарифи на водопостачання холодної і гарячої води та водовідведення; таким чином, вимога про стягнення цих сум понад встановлений тариф є неправомірною;

позивачем при складанні розрахунку заборгованості допущено арифметичну помилку; так, позивач вказує, що в період з липня 2014 року по грудень 2015 року відповідачем сплачено 33 197,18 грн., проте, відповідач здійснивши перерахунок помісячних сум, які сплачувалися Кооперативом, та встановив, що фактично відповідачем сплачено 35 383,35 грн.;

надані позивачем акти приймання-передачі товарної продукції складені позивачем в односторонньому порядку, на адресу відповідача не надсилалися та не передавалися, а отже, не можуть братися судом до уваги;

у листопаді 2014 року Кооператив передав на баланс Товариства ЦТП, в якому розташований лічильник 2 (№1025782), проте позивач здійснив нарахування за даним лічильником ще й за грудень 2014 року.

Позивач 24.02.2016 подав суду пояснення, в яких зазначив про те, що:

позивачем в обґрунтування позовних вимог подано суду копії звітів про використану активну електроенергію, акти контрольного огляду засобів обліку електричної енергії, рахунки-розшифровки, акти приймання-передачі товарної продукції за спірний період, а також довідку про надходження коштів за спожиту електричну енергію;

у кожному звіті про використану електричну енергію вказано, що документи для проведення розрахунків за електроенергію попереднього та поточного розрахункового періоду отримані.

Представник позивача у судовому засіданні 21.03.2016 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення у справі, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.12.1995 структурним відокремленим підрозділом «Київські електричні мережі» Товариства (енергопостачальна організація) та Кооперативом (абонент) укладено Договір, за умовами якого:

- енергопостачальна організація зобов'язується відпускати електроенергію як різновид промислової продукції абоненту в межах дозволеної до використання потужності згідно з визначеними Договором умовами та величинами споживання електроенергії та потужності (пункт 2 Договору);

- абонент зобов'язується:

оплачувати використану електричну енергію та потужності, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період згідно з прейскурантом 09-01, наявним індексом цін та умовами Договору (підпункт 4.1 пункту 4 Договору);

для визначення величини використаної електроенергії знімати та подавати за установленою формулою до енергопостачальної організації показники розрахункових електролічильників та електролічильників субабонентів згідно з календарним графіком за формою відповідно до додатку №9 до Договору (підпункт 4.2 пункту 4 Договору);

- Договір складається на строк до 31.12.1996, набирає чинності з дня його підписання і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від Договору або його перегляд (пункт 13 Договору).

Відповідно до додатку №2 до Договору (далі - Додаток №2) сторонами узгоджено такий порядок розрахунків:

розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 14 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця; при розрахунку за фактично спожиту електроенергію поняття «розрахунковий період» та «календарний місяць» вважаються прирівняними (пункт 1 Додатку №2);

оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за перетікання реактивної електроенергії та інших платежів згідно з умовами Договору здійснюється на підставі виставлених постачальником рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання; при відсутності заборгованості надлишок коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду (пункт 2.2 Додатку №2).

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною першою статті 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до розрахунку позовних вимог та довідки про надходження коштів від Кооперативу за спожиту електроенергію, позивач за період з липня 2014 року по листопад 2015 року надав відповідачу послуги з постачання електричної енергії на загальну суму 54 928,64 грн., проте Кооператив сплатив лише 35 383,31 грн., таким чином заборгованість відповідача перед Товариством становить 19 545,29 грн.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини сьомої статті 193 ГК України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Судом встановлено, що відповідачем на підставі підпункту 4.2 пункту 4 Договору складено та надано позивачу такі акти про використану електроенергію: за липень 2014 року (лічильники №0550208; №1025782; №0547587; №0471906); за серпень 2014 року (лічильники №0550208; №1025782; №0547587; №0471906); за вересень 2014 року (лічильники №0550208; №1025782; №0547587; №0471906); за жовтень 2014 року (лічильники №0550208; №1025782; №0471906; №0547587); за листопад 2014 року (лічильники №0550208; №1025782; №0547587; №0471906); за січень 2015 року (лічильники №0550208; №0547587; №0471906); за лютий 2015 року (лічильники №0550208; №0547587; №0471906); за березень 2015 року (лічильники №0550208; №0547587; №0471906); за квітень 2015 року (лічильники №0550208; №0547587; №0471906); за травень 2015 року (лічильники №0550208; №0547587; №0471906); за червень 2015 року (лічильники №0550208; №0547587; №0471906); за липень 2015 року (лічильники №0550208; №0547587; №0471906); за вересень 2015 року (лічильники №0550208; №0471906; №0547587); за жовтень 2015 року (лічильники №0550208; №0547587; №0471906).

Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками.

Згідно з актами від 01.10.2014, від 04.12.2014 та від 30.06.2015 Товариством було проведено контрольні огляди лічильників Кооперативу. Зазначені акти підписані уповноваженими представниками сторін.

На підставі актів про використану електроенергію Товариством було виставлено Кооперативу такі рахунки: від 14.08.2014 №3205241/8/1 на суму 5 534,40 грн.; від 15.09.2014 №3205241/9/1 на суму 6 080,88 грн.; від 14.10.2014 №3205241/10/1 на суму 6 897,88 грн.; від 14.11.2014 №3205241/11/1 на суму 6 946,52 грн.; від 26.11.2014 №3205241/11/1 на суму -2 420,79 грн.; від 31.12.2014 №3205241/12/1 на суму 6 749,83 грн.; від 14.01.2015 №3205241/1/1 на суму 2 014,38 грн.; від 23.02.2015 №3205241/2/1 на суму 2 095,74 грн.; від 13.03.2015 №3205241/3/1 на суму 1 733,38 грн.; від 14.04.2015 №3205241/4/1 на суму 2 480,94 грн.; від 15.05.2015 №3205241/5/1 на суму 2 187,36 грн.; від 19.06.2015 №3205241/6/1 на суму 2 167,20 грн.; від 20.07.2015 №3205241/7/1 на суму 2 173,50 грн.; від 31.08.2015 №3205241/8/1 на суму 2 245,96 грн.; від 21.09.2015 №3205241/9/1 на суму 3 247,52 грн.; від 20.10.2015 №3205241/10/1 на суму 2 722,06 грн.; від 14.07.2014 №3205241/7/1 на суму 4 997,99 грн.

Крім того, відповідачу було надано рахунки-розшифровки від 14.07.2014 №3205241/7/1, від 14.08.2014 №3205241/8/1, від 15.09.2014 №3205241/9/1, від 14.10.2014 №3205241/10/1, від 14.11.2014 №3205241/11/1, від 26.11.2014 №3205241/11кор, від 31.12.2014 №3205241/12/1, від 14.01.2015 №3205241/1/1, від 23.02.2015 №3205241/2/1, від 13.03.2015 №3205241/3/1, від 14.04.2015 №3205241/4/1, від 15.05.2015 №3205241/5/1, від 19.06.2015 №3205241/6/1, від 20.07.2015 №3205241/7/1, від 31.08.2015 №3205241/8/1, від 21.09.2015 №3205241/9/1 та від 20.10.2015 №3205241/10/1, а також акти приймання-передачі товарної продукції від 31.10.2015 №3205241/10/1, від 30.09.2015 №3205241/9/1, від 31.08.2015 №3205241/8/1, від 31.07.2015 №3205241/7/1, від 30.06.2015 №3205241/6/1, від 31.05.2015 №3205241/5/1, від 30.04.2015 №3205241/4/1, від 31.03.2015 №3205241/3/1, від 28.02.2015 №3205241/2/1, від 31.01.2015 №3205241/1/1, від 31.12.2014 №3205241/12/1, від 30.11.2014 №3205241/11кор, від 30.11.2014 №3205241/11/1, від 31.10.2014 №3205241/10/1, від 30.09.2014 №3205241/9/1, від 31.08.2014 №3205241/8/1 та від 31.07.2014 №3205241/7/1.

Зазначені акти підписано та скріплено печаткою лише позивачем. Відповідач у відзиві на позов вказує, що акти приймання-передачі товарної продукції не можуть братися судом до уваги, оскільки такі акти не було отримано відповідачем.

Судом встановлено, що вказані акти отримано відповідачем, що підтверджується підписаними сторонами актами про використану електроенергію, в яких зазначено, що «документи для проведення розрахунків за електричну енергію попереднього та поточного розрахункового періоду отримані», а тому доводи відповідача є безпідставними, у зв'язку з чим не беруться судом до уваги.

Разом з тим, відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що відповідно до пункту 22 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 01.06.2011 №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (далі - Порядок), до складу планової виробничої собівартості включаються прямі матеріальні витрати, до яких відносять витрати, пов'язані з використанням електроенергії для технологічних потреб.

Отже, позивачем неправомірно виставлено рахунок за спожиту електричну енергію за лічильником 2 (№1025782), яким здійснюється підкачка гарячої та холодної води за допомогою електронасосу.

Так, судом встановлено, що згідно з рахунками-розшифровками позивачем було виставлено відповідачу рахунки на оплату, зокрема, за лічильник 2 (№1025782), яким здійснюється підкачка гарячої та холодної води за допомогою електронасосу, за такі місяці: за липень 2014 року - 3 514,99 грн. (з ПДВ 585,83 грн.); за серпень 2014 року - 3 910,07 грн. (з ПДВ 651,68 грн.); за вересень 2014 року - 3 691,98 грн. (з ПДВ 615,33); за жовтень 2014 року - 3 840,02 грн. (з ПДВ 640 грн.); за листопад 2014 року - 5 281,92 грн. (з ПДВ 880,32 грн.); за грудень 2014 року - 5 111,65 грн. (з ПДВ 851,94 грн.).

Проте відповідно до пункту 22 Порядку до складу планованої виробничої собівартості включаються, зокрема, прямі матеріальні витрати, пов'язані з використанням електроенергії для технологічних потреб, що визначаються виходячи з обсягів підйому та/або подачі води, пропускання стічних вод, їх очищення, норм питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів, установлених відповідно до галузевих нормативів та вимог законодавства з урахуванням особливостей технологічних процесів, які застосовуються на відповідному підприємстві, діючих цін (тарифів) на паливно-енергетичні ресурси. Обсяг таких витрат визначається з урахуванням витрат на зумовлену електромагнітною незбалансованістю електроустановок технологічно шкідливу циркуляцію електричної енергії між джерелами електропостачання та приймачами змінного електричного струму (у разі відсутності приладів обліку її потужність визначається відповідно до нормативів).

Таким чином, враховуючи, що нарахування оплати за використану електричну енергію, яка йде на підкачку гарячої та холодної води за допомогою електронасосу за лічильником 2 (№1025782) має включатися до вартості за постачання гарячої та холодної води, позивачем було неправомірно нараховано відповідачу 21 125,53 грн.

З огляду на викладене судом здійснено перерахунок сум заборгованості (за вирахуванням 21 125,53 грн.) та встановлено таке:

за липень 2014 року нарахована сума за електроенергію становить 1 483 грн.;

за серпень 2014 року - 1 624,33 грн.; сплачено - 3 124,33; на кінець місяця сума переплати становить -17 грн.;

за вересень 2014 року - 2 388,90 грн.; сплачено - 1 530,81; на кінець місяця сума боргу становить 841,09 грн.;

за жовтень 2014 року - 3 057,86 грн.; сплачено - 1 495,16 грн.; на кінець місяця сума боргу становить 2 403,79 грн.;

за листопад 2014 року - 1 664,60 грн.; сплачено - 1 664,59 грн.; на кінець місяця сума боргу становить 2 403,79 грн.;

за грудень 2014 року - 1 638,18 грн.; сплачено - 18 000 грн.; на кінець місяця сума боргу становить 2 241,98 грн.;

за січень 2015 року - 2 014,38 грн.; сплачено - 2 014,38 грн.; на кінець місяця сума боргу становить 2 241,98 грн.;

за лютий 2015 року - -3015,91 грн.; сплачено - 2 222,62 грн.; на кінець місяця сума переплати становить 2 996,55 грн.;

за березень 2015 року - 1 733,38 грн.; сплачено - 1 740,84 грн.; на кінець місяця сума переплати становить 3 044,01 грн.;

за квітень 2015 року - 2 480,94 грн.; сплачено - 2 480,94 грн.; на кінець місяця сума переплати становить 3 044,01 грн.;

за травень 2015 року - 2 187,36 грн.; сплачено - 2 187,36 грн.; на кінець місяця сума переплати становить 3 004,01 грн.;

за червень 2015 року - 2 167,20 грн.; оплати в цьому місяці відповідачем здійснено не було; на кінець місяця сума переплати становить 836,81 грн.;

за липень 2015 року - 2 173,50 грн.; сплачено - 2 167,20 грн.; на кінець місяця сума переплати становить 830,51 грн.;

за серпень 2015 року - 2 245,96 грн.; сплачено - 2 200 грн.; на кінець місяця сума переплати становить 784,55 грн.;

за вересень 2015 року - 3 247,52 грн.; сплачено - 5 847,52 грн.; на кінець місяця сума переплати становить 3 384,55 грн.;

за жовтень 2015 року - 2 722,06 грн.; сплачено - 2 722,06 грн.; на кінець місяця сума переплати становить 3 384,55 грн.;

за листопад 2015 року - 2 185,54 грн.; сплачено - 2 185,54 грн.; на кінець місяця сума переплати становить 3 384,55 грн.

Отже, у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем з оплати поставленої електроенергії в період з липня 2014 року по грудень 2015 року.

Що ж до нарахування позивачем та заявлених до стягнення з відповідача 6 685,80 грн. втрат від інфляції та 793,41 грн. 3% річних, то слід зазначити таке.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено відсутність боргу, то підстав для стягнення втрат від інфляції та 3% річних немає.

З огляду на наведене у позові слід відмовити повністю.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи покладаються на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.03.2016.

Суддя О. Марченко