ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2016 року Справа № 912/1948/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чохи Л.В. (доповідача),

суддів: Джихур О.В, Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання Ситниковій М.Ю.

за участю представників сторін:

від скаржника: Опольський С.В, представник, довіреність б/н від 09.12.2015 року;

від позивача: Митюк С.П, представник, довіреність № 106/03 від 21.12.2015 року;

представники відповідача та третьої особи не з'явилися, про час і місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 20.01.2016 року по справі № 912/1948/15

за позовом: публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції", м. Київ

до: приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Етал", м. Олександрія

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, м. Київ

про стягнення 41 089 420,09 грн,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015 року публічне акціонерне товариство "Банк "Національні інвестиції" звернулося в господарський суд Кіровоградської області до приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Етал" з позовом про стягнення боргу за кредитним договором № 499-07 від 13.07.2007 року у сумі 41089420,09 грн. та витрат на сплату судового збору у сумі 73080 грн. (а.с. 3-6,9-10, т.1)

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 29.07.2015 року позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Етал" на користь акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" борг по сплаті кредиту у сумі 39 141 059,27 грн, борг по сплаті відсотків у сумі 1 825 596,56 грн, пеню у сумі 114 997,95 грн, 3% річних у сумі 6 383,27 грн. та витрати на сплату судового збору у сумі 73 072,69 грн; у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 1 383,04 грн. відмовлено. (а.с. 16-19.т.2)

15.09.2015 року на виконання вказаного рішення господарським судом видано відповідний наказ.

Постановою від 12.11.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 49337112 з примусового виконання вказаного наказу.

16.12.2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт" звернулося до господарського суду Кіровоградської області за заявою про заміну публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" як стягувана у виконавчому провадженні з примусового виконання вищезазначеного наказу господарського суду на його правонаступника: товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт". Заявник обґрунтовував свої вимоги тим, що 17 вересня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Фактор- Комфорт" та публічним акціонерним товариством "Банк "Національні інвестиції" було укладено договір відступлення права вимоги № 499-07, відповідно до якого ПАТ "Банк "Національні інвестиції" відступило на користь ТОВ "Фактор-Комфорт" належні йому права вимоги виконання зобов'язань за Кредитним договором № 499-07 від 13.07.2007 року, укладеним між публічним акціонерним товариством "Банк "Національні інвестиції" та ОСОБА_4 Згідно з вимогами статті 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу. Частиною 5 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 20.01.2016 року (суддя Балик В.М.) у задоволенні заяви відмовлено.

При винесенні оскаржуваної ухвали, місцевий господарський суд послався на те, що за договором відступленні права вимоги від 17.09.2015 року № 499-07 відступлено право вимоги виконання зобов'язання іншим боржником: ОСОБА_4, аніж той, який є стороною виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Кіровоградської області від 15.09.2015 року у справі №912/1948/15: приватне акціонерне товариство "Науково-виробниче об'єднання "Етал". Крім того, суд першої інстанції вказав те, що заявник не оскаржив наказ тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" від 25.09.2015 року № 38 "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів)" в частині визнання нікчемним договору відступленні права вимоги від 17.09.2015 року № 499-07. Також суд першої інстанції як підставу відмови в задоволенні заяви вказав невиконання заявником умов розділу 4 договору відступлення права вимоги, пославшись на те, що платіжне доручення від 17.09.2015 року № 105 на суму 41 979 774,27 грн. не має відмітки банку щодо проведення операції, а у графі "призначення платежу" міститься посилання на договір № 499-07 від 16.09.2015 року, а не № 499-07 від 17.09.2015 року.

24.02.2016 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом порушено провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт", у якій ставиться питання про скасування ухвали та задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні. Скарга мотивується слідуючими доводами:

- відповідно до пункту 2.2 договору відступлення права вимоги № 499-07 від 17.09.2015 року публічне акціонерне товариство "Банк "Національні інвестиції" відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт" всі належні йому права сторони-кредитора за кредитним договором № 499-07 від 13.07.2007 року, укладеним між публічним акціонерним товариством "Банк "Національні інвестиції" та ОСОБА_4;

- відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом;

- рішенням господарського суду Кіровоградської області від 29 липня 2015 року по справі № 912/1948/15 стягнуто з приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Етал" заборгованість саме за кредитним договором № 499-07 від 13.07.2007 року укладеним між публічним акціонерним товариством "Банк "Національні інвестиції" та ОСОБА_4;

- посилання суду першої інстанції на те, що платіжне доручення № 105 від 17.09.2015 року не містить відмітки банку про проведення операції, не може бути підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони, оскільки факт здійснення оплати за договором відступлення права вимоги № 499-07 від 17.09.2015 року не заперечується позивачем;

- посилання тимчасової адміністрації банку на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не має жодного відношення до даного договору, оскільки даний договір є звичайним правочином в межах здійснення сторонами їх господарської діяльності і не передбачає здійснення яких-небуть платежів чи передачу майна товариству з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт" з метою надання пільг, не встановлених законодавством.(а.с. 205-207,т.2)

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників скаржника та позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги і перевіривши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

13.07.2007 року між акціонерним банком "Національні інвестиції" (банк) та ОСОБА_4 (позичальник) укладено кредитний договір № 499-07.

Між публічним акціонерним товариством "Науково-виробничим об'єднанням "Етал" (співпозичальник) та акціонерним товариством "Банк "Національні інвестиції" (кредитор) укладено договір від 22.12.2014 року про встановлення солідарного обов'язку за кредитним договором від 13.07.2007 року № 499-07. За умовами договору солідарного обов'язку співпозичальник прийняв на себе солідарний обов'язок по всім зобов'язанням позичальника за кредитним договором № 499-07 від 13.07.2007 року, укладеним між кредитором та ОСОБА_4, в редакції, викладеній у додатковій угоді № 11 від 22.12.2014 року, за умовами якого позичальник зобов'язаний повернути кредитору кредит, наданий у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості 1 736 354,76 доларів США з процентною ставкою 15% річних, зі строком повернення кредиту до 17 грудня 2015 року включно.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 29.07.2015 року стягнуто з приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Етал" на користь акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" борг по сплаті кредиту у сумі 39 141 059,27 грн, борг по сплаті відсотків у сумі 1 825 596,56 грн, пеню у сумі 114 997,95 грн, 3% річних у сумі 6 383,27 грн. та витрати на сплату судового збору у сумі 73 072,69 грн; у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 1 383,04 грн. відмовлено. (а.с. 16-19.т.2)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. (а.с. 139,т.1)

17.09.2015 року публічне акціонерне товариство "Банк "Національні інвестиції" (первісний кредитор) та товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт" (новий кредитор) уклали договір відступлення права вимоги № 499-07, згідно умов якого первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги всіх своїх прав за кредитним договором № 499-07 від 13.07.2007 року.

Оскільки, сторони в договорі послались тільки на первісний договір, не вказуючи інші договори, то ними був означений тільки первісний кредитор за цим договором: ОСОБА_4

Однак, за час існування кредитного договору до нього були укладені інші додаткові угоди, а також договір про встановлення солідарного обов'язку, якими керувався суд при прийнятті рішення від 29.07.2015 року у даній справі.

Отже, до нового кредитора перейшли права первісного кредитора за договором № 499-07 від 13.07.2007 року в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі права на грошові кошти, стягнуті за рішенням господарського суду Кіровоградської області від 29.07.2015 року у даній справі.

Пункти 4.1 та 4.2 договору відступлення права вимоги № 499-07 передбачають, що новий кредитор здійснює компенсацію вартості отриманого права вимоги на користь первісного кредитора в сумі 41 979 774,27 гривень, що дорівнює вартості отриманого права вимоги у гривні за курсом гривні до долара США, встановленого Національним банком України станом на 17.09.2015 року (1 долар = 21,822599 гривень). Оплата здійснюється шляхом перерахування первісному кредитору вартості на вимоги в безготівковій формі в строк до 18.09.2015 року на рахунок №373958006 в ПАТ «Національні інвестиції» МФО 300498. (а.с. 97-100,т.2)

Апеляційною інстанцією неодноразово відкладався розгляд даної справи в зв'язку з запитом до банку про підтвердження факту отримання (неотримання) від товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт" означеної в договорі суми.

Наданою довідкою № 2007/03 від 29.03.2016 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" підтвердив, що 17.09.2015 року банк отримав грошову суму 41 979 774,27 грн, перераховану товариством з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт" в виконання договору про відступлення права вимоги № 499-07 від 17.09.2015 року (а.с. 50,т.3)

Таким чином, даний договір є відплатним і ніяким чином не порушує інтереси банку та його вкладників.

Процесуальне правонаступництво врегульовано статтею 25 Господарського процесуального кодексу України, згідно з частиною 1 якої у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Закон України "Про виконавче провадження" у частині 5 статті 8 передбачає, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З аналізу наведених норм вбачається, що процесуальне правонаступництво як перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи відбувається у зв'язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення, тому для вирішення питань можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Цивільний кодекс України у статтях 512-514 передбачає заміну кредитора у зобов'язанні, зокрема, в разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас правочин щодо відступлення прав вимоги, окрім відповідної форми, має відповідати іншим загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України, адже їх недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) є підставою для недійсності правочину відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України. Зокрема, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин); у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Тобто сторони нікчемного правочину не зобов'язані виконувати його умови, причому навіть і тоді, коли суд не визнає його недійсним, а в силу частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у статті 38 передбачено перевірку Фондом правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Вказаною нормою визначено, зокрема, такі підстави нікчемності правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Рішенням дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 172 від 17.09.2015 року розпочата процедура виведення публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на три місяці з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року включно. (а.с. 131,т.2)

Наказом тимчасової адміністрації № 38 увід 25.09.2015 року договір № 499-07 від 17.09.2015 року про відступлення права вимоги, укладений між публічним акціонерним товариством "Банк "Національні інвестиції" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт", визнано нікчемним.

Як пояснив представник банку, тимчасова адміністрація при цьому керувалася пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". На його думку, умови договору відступлення передбачають передачу товариству право вимоги майна, чим надають йому переваги перед іншими кредиторами, які не передбачені ні законом, ні внутрішніми документами банку.

Однак, при цьому банком не враховується те, що за умовами договору банк не тільки передає право вимоги боргу за кредитним договором № 499-07, а й отримує від товариства суму боргу, проіндексовану за курсом долара на 17.09.2015 року. Більш того, 17.09.2015 року банк уже отримав від товариства вказану суму і до даного часу товариству цю грошову суму не повернув. Заперечуючи проти заміни кредитора, банк по суті претендує на оплату йому боргу за кредитним договором № 499-07 від 13.07.2007 року в подвійному розмірі, що не відповідає принципам законності та розумності.

За таких обставин, оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою. За наведених вище обставин, заява товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт" про заміну сторони у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 20.01.2016 року по справі № 912/1948/15 скасувати.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт" про заміну сторони її правонаступником задовольнити.

Замінити публічне акціонерне товариство "Банк "Національні інвестиції" як стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Кіровоградської області по справі № 912/1948/15 за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" до приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Етал" про стягнення 41 089 420,09 грн. на його правонаступника: товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт".

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 54, ідентифікаційний код 20017340) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт" (вул. Олексія Терьохіна, буд.8, м. Київ, 04080, ) витрати на сплату судового збору за розгляд апеляційної скарги у сумі 1378 грн.

Видачу наказу доручити господарському суду Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 04.04.2016 року.

Головуючий Л.В. Чоха

Судді: Л.О. Чимбар

О.В. Джихур