ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.03.16р. Справа № 904/584/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області

до Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія", м. Дніпропетровськ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ

про скасування оперативно-господарської санкції

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: представник ОСОБА_1, довіреність № ББУ/ПУ216/СЛ/15 від 10.12.2015;

від відповідача: представник ОСОБА_2, довіреність № 72 від 28.12.2015;

від третьої особи: провідний юрисконсульт ОСОБА_3, довіреність № 161/1001 від 12.05.2015.

СУТЬ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" з вимогами про скасування оперативно-господарської санкції з припинення передачі електроенергії.

У прохальній частині позовної заяви позивач просив залучити у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго", яке здійснює йому поставку електричної енергії.

Ухвалою суду від 04.03.2016 клопотання позивача задоволено.

По справі відповідно до ст. 77 ГПК України оголошено перерву з 25.02.2016 до 17.03.2016 та з 17.03.2016 до 31.03.2016.

3-я особа у наданих до суду поясненнях позовні вимоги підтримала.

Відповідач вважає позов необґрунтованим посилаючись на те, що ним не була застосована стосовно позивача оперативно-господарська санкція.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

23.04.2007 між приватним акціонерним товариством " Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" (відповідач) та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (позивач) був укладений договір №07-19/1291-У про технічне забезпечення електропостачання споживача.

27.01.2016 на адресу філії "Павлоградське регіональне управляння по водопостачанню та очистці каналізаційних стоків ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" від відповідача надійшло повідомлення № 21/41-02 від 27.01.2016 про припинення передачі електроенергії з 10 години 02.02.2016. Підставою припинення передачі є порушення позивачем п. 6.4 Правил користування електричною енергією, а саме відсутність оплати за перетоки реактивної електроенергії за грудень 2015 року.

Платіжним дорученням від 04.02.2016 № НОМЕР_1 позивач оплатив заборгованість за перетоки реактивної електроенергії за грудень 2015 року в сумі 1340,57 грн.

04.02.2016 позивач звернувся до суду з позовом про скасування оперативно-господарської санкції, застосованої до нього відповідачем листом від 27.01.2016, у якому міститься попередження про припинення передачі електроенергії 02 лютого 2016 року з 10.00 годин.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що за своєю правовою природою припинення передачі електроенергії відноситься до оперативно-господарських санкцій.

Згідно зі статтею 237 Господарського кодексу України оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором.

В укладеному між позивачем та відповідачем договорі є розділ 6 "Порядок обмеження та припинення електропостачання", але він не містить оперативно-господарської санкції у вигляді припинення електропостачання за неоплату перетоків реактивної енергії. Пункт 6.1.4 цього розділу передбачає припинення електропостачання у разі несплати за спожиту електричну енергію. Але позивач не споживає реактивну електроенергію, а відповідач її не постачає позивачу.

Договір передбачає відповідальність за несвоєчасну оплату перетоків реактивної електроенергії у вигляді сплати пені (п.8.2), а не відключення, тобто у відповідача відсутнє право за договором застосовувати до позивача оперативно господарську санкцію у вигляді відключення. Посилання відповідача, в якості правової підстави для відключення, на 7.5. ПКЕЕ не може прийматись до уваги, оскільки цей пункт передбачає припинення електропостачання у разі несплати рахунків, тобто за несплату активної електроенергії.

При укладенні договору сторони мали можливість передбачити в договорі застосування такої санкції, але не передбачили.

У цьому випадку допущене відповідачем правопорушення визначається як юридичний факт, що становить винне протиправне діяння особи. Діяння полягає в прийнятті рішення про застосування до заявника оперативно-господарської санкції та направленні відповідного повідомлення про застосування оперативно-господарської санкції.

3-я особа - ПАТ "ДТЄК Дніпрообленерго" позов підтримала, зазначивши, що 20.01.2004 між ПАТ "ДТЕК Дніпрообленрго" та ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" укладено договір про постачання електричної енергії № 50/03-Ц/129-НП.

Згідно з умовами вищевказаного договору ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснювало оплату за спожиту електричну енергію. Оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснювало на поточний рахунок ПрАТ "ПЕЕМ "Центральна енергетична компанія" відповідно до умов договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 07-19/1291-У від 23.04.2007.

17.11.2015 між ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" та ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було укладено договір купівлі-продажу кабельно-повітряної лінії 6 кВ № 2 (КПЛ 6 кВ ПЗТО ком. 6 - Павлоградський водозбір комірка 2) та кабельно-повітряної лінії 6 кВ (КПЛ 6 кВ ПЗТО комірка 37 - Павлоградський водозбір комірка 9) № 17923-00 . Вказані кабельно-повітряні лінії були передані товариству по акту прийому-передачі майна від 17.11.2015. Отже, відповідно до умов договору купівлі-продажу № 17923-00 від 17.11.2015 власником кабельно-повітряних ліній 6 кВ стало ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго".

У зв'язку із набуттям права власності ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" на кабельно-повітряні лінії 17.11.2015 між ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" та ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було укладено додаткову угоду № 14 до договору про постачання електричної енергії № 50/03-Ц/129-НП щодо зміни акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін.

Відповідно до пункту 6.34 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28 , споживачі, електроустановки яких приєднані до мереж, що належать електропередавальній організації, вносять плату за перетікання реактивної електроенергії на поточний рахунок електропередавальної організації відповідно до умов договору про технічне забезпечення електропостачання споживача або договору про постачання електричної енергії.

У ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" є ліцензія на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами серія АД № 036341 від 12.07.2012.

Таким чином, на підставі Додатку № 9 до договору про постачання електричної енергії № 50/03-Ц/129-НП від 20.01.2004, який було доповнено додатковою угодою № 14 від 17.11.2015, плату за перетікання реактивної електричної енергії ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" повинно здійснювати на поточний рахунок ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго".

Умовами договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 07-19/1291-У від 23.04.2007 не передбачено право відповідача на припинення або обмеження електричної енергії позивачу у зв'язку із несплатою рахунків за перетікання реактивної електроенергії.

За таких обставин у відповідача відсутні правові підстави щодо припинення постачання електричної енергії позивачу у зв'язку із несплатою рахунків за перетікання реактивної електроенергії.

Відповідач проти позову заперечив та вказав, що згідно ч.1 ст.217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на порушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Заходом оперативно-господарського впливу в даному випадку є саме припинення передачі електроенергії, а не повідомлення про таке припинення.

За своєю правовою природою саме повідомлення є листом або претензією, яку одне підприємство направляє іншому, воно не є заходом оперативного впливу в розумінні Господарського кодексу України.

По суті "повідомлення" це є процесуальний інструмент, яким інша сторона інформується про наявність порушення з її сторони та можливі наслідки у вигляді припинення передачі електроенергії за існуюче порушення. Тобто "повідомленням" інша сторона інформується про можливість застосування до неї оперативно-господарської санкції (заходу).

В зв'язку з тим, що в повідомленні Позивачу було вказано про можливе припинення передачі електроенергії з 10.00 години 02 лютого 2016 року, але припинення передачі електроенергії не відбулось, будь-які права Позивача не були порушені, будь-яких негативних наслідків не настало і не могло настати.

Враховуючи обставини справи, надані матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно зі ст. 235 ГК України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку.

До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання.

Зі змісту наведених статей слідує, що оперативно-господарською санкцією є вчинена стороною правовідносин дія, яка тягне за собою настання негативних наслідків для іншої сторони.

Позивач вважає, що відповідач застосував до нього оперативно-господарську санкцію надіславши листа від 27.01.2016 з повідомленням про припинення передачі електроенергії з 02 лютого 2016 з 10.00 годин. Проте, суд не вбачає підстав вважати отриманий позивачем лист оперативно-господарською санкцією, оскільки він містить в собі лише інформацію про можливе припинення електропостачання та не створює для позивача будь-яких негативних наслідків. Заходом оперативно-господарського впливу в даному випадку є припинення передачі електроенергії, але такі дії відповідачем не вчинялись, що не заперечується сторонами спору.

У розділі 6 договору між сторонами від 23.04.2007 передбачені випадки, у разі настання яких можливе застосування заходів впливу у вигляді обмеження чи припинення електропостачання, але договір не містить умов стосовно того, що надіслання повідомлення про можливе припинення електропостачання сторони вважають застосуванням оперативно-господарської санкції.

Надіслати таке повідомлення позивач зобов'язаний відповідно п. 7.5 Правил користування електричною енергією, яким передбачено, що постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі несплати рахунків відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В даному випадку суд не вбачає вчинення відповідачем дій, які б порушили права позивача, лист відповідача від 27.01.2016 про можливе припинення електропостачання не є оперативно-господарською санкцією, тому позов слід визнати безпідставним та необгрунтованим і в його задоволенні відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 01.04.2016.

Суддя В.Д. Воронько