номер провадження справи 14/178/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016 Справа № 908/5951/15

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної Сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (адреса 72331 с. Відродження Мелітопольського району Запорізької області, вул. Горького, б. 34)

до відповідача Державного підприємства «Дослідне господарство «Соцземлеробство» Донецької державної Сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (адреса 72242 с. Таврія Веселівського району Запорізької області, вул. Леніна, б. 1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача ОСОБА_1 (адреса 72318, м. Мелітополь,вул.. 50 річчя Перемоги, б. 40, кв. 20)

про стягнення заборгованості

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 19.10.2015р.;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи: не зявився.

Суть спору:

02.12.2015р. до господарського суду Запорізької області звернувся Позивач - Державне підприємство «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної Сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (далі за текстом ДП «ДГ «Відродження») з позовом до Відповідача - Державного підприємства «Дослідне господарство «Соцземлеробство» Донецької державної Сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (далі за текстом ДП «ДГ «Соцземлеробство») про стягнення заборгованості.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.12.2015р. порушено провадження у справі; присвоєно справі номер провадження 14/178/15; судове засідання призначено на 12.01.2016р.; у сторін витребувані документи, необхідні для вирішення спору по суті.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.01.2016р. до участі у справі залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - ОСОБА_1; розгляд справи відкладено до 26.01.2016р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.01.2016р. зупинено провадження у справі № 908/5951/15. ОСОБА_1 матеріалів справи № 908/5951/15 надіслано прокурору Веселівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області для проведення перевірки.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.02.2016р. ухвалу господарського суду Запорізької області від 26.01.2016р. скасовано, а справу направлено на розгляд до господарського суду Запорізької області.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.03.2016р. провадження у справі №908/5951/15 поновлено з 12.03.2016р., судове засідання призначено на 23.03.2016р.

В судовому засіданні 23.03.2016р. розгляд справи закінчено, на підставі ст.ст. 82-85 ГПК України, за згодою представника Позивача оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду, повідомлено про дату виготовлення повного тексту рішення.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що на виконання умов Договору поставки №19-03/2 від 19.03.2015р. за накладною №196 від 19.03.2015р. Відповідачеві поставлено пшеницю в кількості 29 310 кг на суму 102 585,00 грн. за накладною №196 від 19.03.2015р. Відповідач в порушення умов Договору свої зобовязання щодо оплати отриманої пшениці не виконав.

З огляду на зазначені обставини, Позивач просить стягнути з ДП «ДГ «Соцземлеробство» на користь ДП «ДГ «Відродження» 102 585,00 грн. заборгованості за Договором та покласти на Відповідача судові витрати.

Відповідач проти позову заперечив з тих підстав, викладених у відзиві, що надійшов на адресу суду 12.01.2016р. В обґрунтування заперечень посилається на те, що між Сторонами Договір поставки №19-03/2 від 19.03.2015р взагалі не укладався, на підприємстві відсутня первинна бухгалтерська документація на здіснення господарської операції відповідно до Договору поставки №19-03/2 від 19.03.2015р. на поставку соняшника в кількості 29 310 кг на суму 102 585,00 грн., що свідчить про відсутність між Сторонами господарської операції на поставку соняшника. На думку Відповідача, надані Позивачем копії Договору поставки №19-03/2 від 19.03.2015р., товарно-транспортної накладної №196 від 19.03.2015р., та довіреності на отримання ТМЦ не відповідають вимогам законодавства до первинної бухгалтерської документації.

В судове засідання 213.03.2016р. Відповідач не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвала господарського суду Запорізької області від 12.03.2016р. про поновлення провадження у справі була направлена ДП «ДГ «Соцземлеробство» за адресою місцезнаходження, вказаною у позовній заяві та зазначеною у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 72242, Запорізька область, Веселівський район, селище Таврія, вул. Леніна, б. 1.

Про отримання ухвали від 12.03.2016р. представником Відповідача 22.03.2016р. свідчить підпис уповноваженої особи на повідомленні про вручення поштового відправлення (код 607).

Таким чином, Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду господарським судом та про час і місце проведення судового засідання.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав ї охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи. Крім того, відповідно до статті 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя зобовязує сторони виконати певні дії, витребовує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору та вчиняє інші дії спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Відповідачем вимоги ухвали суду не виконано, не надано письмового відзиву та письмових заперечень по суті заявлених вимог, а також не надано доказів які б підтверджували поважність та винятковість причин пропуску судових засідань.

Чисельними рішеннями Європейського суду з прав людини у справах проти України визнано порушення пункту 1 статті 6 «Право на справедливий розсуд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що, зокрема, полягало у тому, що національними судами не забезпечено розгляд справи заявника в «розумний строк» через затримки у провадженні, в основному з вини судів першої інстанції.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

За клопотанням представника Позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до матеріалів справи 19.03.2015р. між ДП «ДГ «Відродження» - Продавець та ДП «ДГ «Соцземлеробство» - Покупець укладено Договір поставки №19-03/2 (далі за текстом Договір).

За умовами п. 1.1. Договору, Продавець зобовязується поставити та передати у власність Покупця товар, а Покупець зобовязується оплатити та прийняти наступний товар: пшениця товарна, у кількості 29,31 тонн, за ціною 3500,00 грн. з ПДВ, всього на суму 102 585,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 1.4. Договору документи на товар, які Продавець повинен передати покупцю: рахунок, видаткова та податкова накладні (та/або товарно-транспортна накладна).

Згідно п. п. 2.1., 2.2. Договору, розрахунки за продукцію Покупець здійснює в безготівковій або готівковій формі. Термін оплати товару передплата.

Поставка здійснюється на умовах: самовивіз Покупця за рахунок, силами та засобами Покупця (п. 2.3. Договору).

Поставка Позивачем обумовленого товару на суму 102 5858,00 грн. Відповідачеві підтверджується накладною №196 від 19.03.2015р. та товарно-транспортною накладною №30 від 19.03.2015р., а також довіреністю №19 від 19.03.2015р., видною на імя ОСОБА_1 на отримання пшениці.

Відповідач товар отримав, будь-яких заперечень не надав, отже враховуючи положення ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

При цьому, в порушення зобовязань за Договором Відповідачем отриманий товар не оплачено.

У звязку з невиконанням Відповідачем своїх зобовязань по Договору щодо оплати отриманого товару Позивачем, в порядку досудового врегулювання спору, надіслано вимогу щодо негайної (протягом семи календарних днів з моменту отримання даної вимоги) сплати заборгованості в сумі 102 585,00 грн. за поставлений за Договором товар.

Таким чином, на день прийняття судом рішення Відповідачем відповіді на вищезазначену вимогу не надано, заборгованість в сумі 102 585,00 грн. за поставлений за Договором товар не сплачена.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. ОСОБА_1 сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд вважає, що надані Позивачем письмові докази доводять ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Разом з тим, Відповідач доказів своєчасної оплати поставленого товару, як і доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини, суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної Сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України про стягнення з Державного підприємства «Дослідне господарство «Соцземлеробство» Донецької державної Сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на свою користь 102 585,00 грн. основної заборгованості підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України господарський суд Запорізької області, -

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної Сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України до Державного підприємства «Дослідне господарство «Соцземлеробство» Донецької державної Сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Соцземлеробство» Донецької державної Сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (72242 с. Таврія Веселівського району Запорізької області, вул. Леніна, б. 1, ) на користь Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної Сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (72331 с. Відродження Мелітопольського району Запорізької області, вул. Горького, б. 34, ) 102 585 (сто дві тисячі пятсот вісімдесят пять) грн. 00 коп. заборгованості, 1 538 (одну тисячу пятсот тридцять вісім) грн. 77 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.М. Сушко

Рішення оформлено та підписано відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України 28.03.2016р.