УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

24.03.2016Справа № 910/2382/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/2382/16

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», м. Київ,

до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1, м. Калинівка,

про стягнення 6 249,49 грн.,

за участю представників:

позивача - Горячев А.В. (довіреність від 26.01.2016 № 244/18);

відповідача - Чала І.М. (довіреність від 20.05.2016 № 08-03-25/134-15);

третьої особи - не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПАТ «СК «АХА Страхування») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта») про стягнення 6 249,49 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2016 порушено провадження у справі № 910/2382/16; призначено до розгляду на 01.03.2016; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1.

29.02.2016 позивач подав на виконання вимог ухвали суду письмове підтвердження про відсутність аналогічних спорів між сторонами та витяг на відповідача.

01.03.2016 позивач подав суду докази надіслання позовної заяви з додатками на адресу третьої особи.

01.03.2016 відповідач подав суду відзив на позовну заяву в якому проти позовних вимог заперечив та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, мотивував тим що:

- на думку позивача транспортний засіб ВАЗ 2107 державний номер НОМЕР_1 був застрахований у ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом АС/7592592, що не відповідає дійсності;

- за полісом АС/7592592 застрахований транспортний засіб ВАЗ 2107 державний номер НОМЕР_2;

- також, позивачем надано довідку № 9398823 про дорожньо-транспортну пригоду в які зазначено, що винна особа у ДТП ОСОБА_1, керував транспортним засобом ВАЗ 2107 державний номер НОМЕР_1;

- з цих підстав позивач помилково звернувся з позовом до ПАТ «НАСК «Оранта», оскільки останнє не є належним відповідачем.

02.03.2016 третя особа подала суду копію полісу на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2016 розгляд справи було відкладено на 17.03.2016; зобов'язано позивача подати суду докази того, що транспортний засіб застрахований відповідачем є тим же транспортним засобом, який був учасником ДТП.

У судовому засіданні 17.03.2016 позивач повідомив суд, що не встиг отримати витребуваний судом доказ у зв'язку з чим просив відкласти розгляд справи.

У судовому засіданні 17.03.2016 було оголошено перерву до 24.03.2016 відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Представники третьої особи у судове засідання 24.03.2016 не з'явилися; про причини неявки суд не повідомили.

Ухвали Господарського суду міста Києва були надіслані учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відміткою канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 24.03.2016 без участі представників третьої особи за наявними в ній матеріалами (стаття 75 ГПК України).

Представник позивача у судовому засіданні 24.03.2016 повідомив суд, що не отримав відповіді від ДАІ на зроблений запит; подав проект запиту від 09.03.2016 № б/н/10221/УБК; просив суд направити до ДАІ відповідний запит для отримання інформації щодо можливої перереєстрації транспортного засобу ВАЗ 2107.

Представник відповідача заперечив проти позовних вимог у повному обсязі.

Суд відмовив у задоволенні усного клопотання позивача про витребування доказів, оскільки воно заявлене з порушенням вимог статті 38 ГПК України; позивач не надав доказів неможливості самостійного отримання доказу.

Разом з тим, відповідно до статті 42 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі статтею 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до частини першої статті 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 4.9 Постанови № 18 передбачено, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК України) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК України) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК України.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2016 позивача було зобов'язано, зокрема, подати суду докази того, що транспортний засіб застрахований відповідачем є тим же засобом, що був учасником ДТП.

Позивач вказану вимогу суду не виконав та причини поважності не підтвердив.

Що ж до посилань на неотримання відповіді від ДАІ, то слід вказати, що невідповідність реєстраційних номерів у поданих позивачем документах була наявна на день оформлення, підписання та подання до суду позову.

Саме на позивачеві лежить тягаря доказування тих обставин, на які він посилається звертаючись до позову.

Позивач неодноразово був попереджений, що при ухиленні від виконання вимог суду можуть бути застосовані наслідки передбачені пунктом 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу у сумі 6 249,49 грн., мотивуючи позов таким:

- 12.06.2014 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, був пошкоджений застрахований у позивача на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 09.09.2013 №238251 Га/13вАС автомобіль марки «Фольксваген Гольф», д.р.н. НОМЕР_3;

- відповідальність особи винної у ДТП, а саме ОСОБА_1, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля марки ВАЗ 2107, д.р.н. НОМЕР_1, на думку позивача, була застрахована відповідачем за полісом АС/7592592;

- оскільки позивач належним чином виконав умови договору та виплати страховику страхове відшкодування, то ним була заявлена відповідна вимога до відповідача.

Разом з тим, відповідач застрахував цивільно-правову відповідальність третьої особи відповідно до полісу № АС/7592592, оформлений на забезпечений транспортний засіб «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Для підтвердження вини в установленому порядку позивачем надана постанова Калинівського районного суду Вінницької області від 27.06.2014, з якої вбачається, що до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху притягнуто ОСОБА_1, який керував на час ДТП автомобілем «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Також, позивачем було надано довідку №9398823 про дорожньо-транспортну пригоду, в якій зазначено, що винна особа в ДТП ОСОБА_1, керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», д.р.н. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4.

Таким чином, позивач документально не підтвердив, що транспортний засіб, який був учасником ДТП, і транспортний засіб застрахований відповідачем є одним і тим самим автомобілем.

Натомість, подані документи місять різні реквізити, а саме державний реєстраційний номер транспортного засобу.

Суд без дослідження витребуваних ухвалою документів позбавлений можливості встановити обставини справи; встановити, що один і той самий транспортний засіб був застрахований у ПАТ «НАСК «Оранта» та був учасником ДТП.

Пунктом 2.3 Постанови № 18 передбачено, що якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Господарський суд позбавлений можливості розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в порядку статті 75 ГПК України, оскільки позивачем не надано, витребуваних судом документів.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись пунктом 5 частини першої статті 81, статті 86 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення 6 249,49 грн. залишити без розгляду.

2. Копію ухвали надіслати учасникам процесу, що не були присутні у судовому засіданні, відповідно до статті 87 ГПК України.

Суддя І.Д.Курдельчук