ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2016 р.Справа № 922/135/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Українського Державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Харківської дирекції УДППЗ "Укрпошта", м. Харків
до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ
про внесення змін до договору
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, за довіреністю № 12-204 від 14.12.2015 року, ОСОБА_3, за довіреністю № 12-166 від 12.10.2015 року.

відповідача - ОСОБА_4, за довіреністю № 45 від 07.12.2015 року.

3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство "Українська залізниця" - ОСОБА_5, за довіреністю № б/н від 17.02.2016 року.

ВСТАНОВИВ:

Українське Державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Харківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області з позовною заявою, в якій просить суд внести зміни до договору оренди від 15.06.2006 року № 2697-Н, укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Українським державним підприємством поштового звязку Укрпошта в особі Центру поштового звязку №10 Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта, виклавши його в редакції додаткової угоди позивача від 01.10.2015 року, викладеній у позовній заяві .

Судові витрати в розмірі 1378,00 грн. позивач просить суд покласти на відповідача.

В своїй позовній заяві позивач просив суд залучити до участі у справі, в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство "Українська залізниця".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.01.2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 08.02.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 08.02.2016 року від представника позивача надійшли пояснення (вх. № 3949) по справі.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 08.02.2016 року від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 3927/16) про долучення до матеріалів справи документів.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 08.02.2016 року від відповідача надійшов відзив (вх. № 3925/16) на позовну заяву. В своєму відзиві відповідач не погоджується з викладеними позивачем в позовній заяві доводами та вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.02.2016 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 акціонерне товариство "Українська залізниця", а розгляд справи було відкладено на 29.02.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 29.02.2016 року від представника 3-ої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство "Українська залізниця" надійшли пояснення (вх. № 6624/16) по справі.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 29.02.2016 року від представника 3-ої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство "Українська залізниця" надійшло клопотання (вх. № 6638) про долучення до матеріалів справи документів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.02.2016 року розгляд справи відкладено на 14.03.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 01.03.2016 року від представника позивача надійшли пояснення (вх. № 6967/16) по справі.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 14.03.2016 року від представника позивача надійшли пояснення (вх. № 8373/16) по справі.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 14.03.2016 року від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 8374/16) про продовження строку розгляду справи за межами двомісячного строку, встановленого ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.03.2016 року розгляд справи було відкладено на 28.03.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 28.03.2016 року представник третьої особи супровідним листом (вх. № 10140) надав документи для долучення до матеріалів справи.

Представники позивача в судовому засіданні 28.03.2016 року позовні вимоги підтримували повністю, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.03.2016 року проти позову заперечував .

Представник 3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство "Українська залізниця" в судовому засіданні 28.03.2016 року проти позову заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

15 червня 2006 року між Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Центру поштового зв'язку №10 Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (29.01.2010 року перейменовано в Центр поштового зв'язку №6 Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта», орендар, позивач) та регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавець, відповідач) було укладено договір оренди державного окремого індивідуально визначеного майна № 2697-Н, у відповідності до умов якого відповідач передав позивачу в оренду нежитлові приміщення 1-го поверху 2-поверхової житлової будівлі загальною площею 101 кв. м. за адресою: Харківська область, Лозівський район, смт. Панютино, вул. Леніна, 13, що знаходиться на балансі державного підприємства «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів», (правонаступником якого, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200, є публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», Балансоутримувач).

Фактичне передання вказаної частини нежитлового приміщення в строкове платне користування позивачу підтверджується додатком №1 до договору, актом приймання-передачі орендованого майна від 15.06.2006, який підписано сторонами договору.

Судом встановлено, що власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди (п. 2.3 договору).

Відповідно до п.3.1. договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2006 року 446 грн. 44 коп. (згідно додатку № 3 до договору);

- орендна плата за перший місяць оренди червень 2006 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за травень та червень 2006 року.

Згідно з п.3.2 договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно з п. 3.3 договору, орендна плата перераховується Орендарем щомісячно, до 10 числа наступного за звітним, відповідно до вимог діючої Методики, у наступному порядку: - безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами - у розмірі 70%; - на рахунок визначений балансоутримувачем у розмірі 30%.

Відповідно до п. 10.1 договору, даний договір укладено на 11 місяців, що діє з 15.06.2006 року по 14.05.2007 року включно.

В матеріалах справи наявні додаткові угоди до договору оренди щодо продовження дії договору та листування, в якому зазначено про те, що у зв`язку з тим, що сторони протягом одного місяця не виявили свого бажання про припинення або зміну умов договору оренди, згідно п. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди № 2697-Н від 15.05.2006 року вважається продовженим на той самий термін і на тих умовах, які були передбачені договором.

Згідно зі статтею 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Зі змісту статей 759, 763, 764 Цивільного кодексу України, ч. 1 статті 291 Господарського кодексу України, ч. 2 статті 17, ч. 2 статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вбачається, що після закінчення договору оренди він може бути продовженим на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Частиною 4 статті 284 Господарського кодексу України передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Таким чином, в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Щодо тверджень відповідача стосовно розірвання договору, то суд зазначає, що філією "Панютинський вагоноремонтний завод" ПАТ "Українська залізниця" було направлено на адресу позивача лист стосовно розірвання договору оренди лише 22.03.2016 року, тобто після того, як договір вже було фактично продовжено, про що свідчить відсутність заяви однієї із сторін договору після закінчення терміну дії договору.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до відповідача з листом №19/227 від 30 вересня 2015 року із проектом додаткової угоди про зміну порядку сплати та розміру орендної плати до 01 (однієї) гривні в рік з проханням підписати додаткову угоду.

Як зазначає позивач, відповідачем було відмовлено в укладанні додаткової угоди до договору оренди (лист від 15.10.2015 №03-4582) та зазначено про необхідність документального підтвердження здійснення розповсюдження державних і комунальних періодичних видань та видань, заснованих об'єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами на конкретних площах.

З матеріалів справ вбачається, що 06.11.2015 року позивачем було надано відповідачу докази проведення вищезазначеної діяльності, що підтверджується листом від 04.11.2015 року № 19/273.

Проте, як зазначає позивач, відповідач відповіді на вимогу позивача не надав, додаткову угоду про зміну порядку сплати та розміру орендної плати до 1 гривні в рік за договором № 2697-Н не підписав.

На думку позивача такі дії відповідача свідчать про порушення останнім його прав та законних інтересів, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Заперечення відповідача ґрунтуються на тому, що саме від умови розповсюдження підприємствами звязку видань, зазначених у «Методиці розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу» , а не будь-яких інших видань, для підприємств зв`язку може бути застосована пільга у вигляді встановлення річної орендної плати за користування нерухомим майном державних підприємств у розмірі 1 гривні. Також, відповідач вказує на те, що розповсюдження таких видань здійснюється разом з іншими видами діяльності, або розповсюдження на окремих площах, потрібно визначити реальну площу, на якій буде здійснюватись розповсюдження саме пільгових категорій видань за вказаною нормою.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В силу ч. 1 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, визначеним Фондом державного майна України відповідному орендодавцеві, зазначеному у ст. 5 цього Закону.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцями, зокрема, є органи, уповноважені органами місцевого самоврядування управляти майном, щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно їм належить або перебуває у комунальній власності.

Так, згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" засобам масової інформації у встановленому порядку передаються у безстрокову оренду приміщення загальнодержавної і комунальної власності, якими вони користуються для здійснення виробничої діяльності.

Державні та комунальні телерадіоорганізації, редакції державних і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих об'єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємства зв'язку, що їх розповсюджують, користуються орендою та послугами поштового, телеграфного і телефонного зв'язку в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій.

Відповідно до п. 10 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786 (з подальшими змінами і доповненнями до неї), розмір річної орендної плати за оренду нерухомого майна бюджетними організаціями, які утримуються за рахунок державного бюджету, державними та комунальними закладами охорони здоров'я, які утримуються за рахунок державного та місцевих бюджетів, державними та комунальними телерадіоорганізаціями, редакціями державних і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих об'єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємствами зв'язку, що їх розповсюджують, Товариством Червоного Хреста України та його місцевими організаціями, асоціаціями органів місцевого самоврядування із всеукраїнським статусом, а також інвалідами з метою використання під гаражі для спеціальних засобів пересування становить 1 гривню.

Частиною 2 ст. 2 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" встановлено, що норми цього Закону поширюються також на телерадіоцентри та підприємства поліграфії і зв'язку тією мірою, наскільки вони забезпечують діяльність цих засобів масової інформації.

За ст. 30 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" суб'єкт підприємницької діяльності, який продає, надсилає за передплатою чи іншим способом розповсюджує виданий тираж періодичного і такого, що продовжується, видання, є розповсюджувачем продукції друкованого засобу масової інформації.

Відповідно до п.2.2.3 Статуту УДППЗ "Укрпошта" предметом діяльності позивача є розповсюдження періодичних друкованих видань, в тому числі державних і комунальних. Згідно свідоцтва № 572 від 20.08.2001 р. про внесення УДППЗ "Укрпошта" до Державного реєстру видавців, виготівників і розповсюджувачів видавничої продукції видами діяльності останнього є видавнича діяльність, розповсюдження видавничої продукції.

Харківська дирекція УДППЗ "Укрпошта" є філіалом УДППЗ "Укрпошта" (додаток № 1 до Статуту УДППЗ "Укрпошта"). Відповідно до п. 2.2.8.3 Положення про Харківську дирекцію УДППЗ "Укрпошта", затвердженого наказом УДППЗ "Укрпошта" № 852 від 09.11.2006 р., функцією Харківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" є надання послуг з розповсюдження періодичних видань по передплаті і вроздріб на території України.

Наявними в матеріалах справи договорами про розповсюдження місцевих видань, що укладались позивачем, та реєстром договорів по розповсюдженню періодичних видань підтверджується, що позивач є розповсюджувачем продукції друкованого засобу масової інформації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 27.05.2015 року по справі № 924/1134/14.

Твердження відповідача щодо незастосування Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995 р. до комунальної власності спростовуються приписами ч. 2 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", згідно яких Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

Господарські договори відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За загальним порядком укладення господарських договорів, визначеним у ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Відповідачем порушено порядок укладання договору, передбачений ст. 181 ГК України. Так, згідно ч. 3, 4 цієї статті ГК України, сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Проте, всупереч визначеному порядку, відповідачі не вчинили жодної дії, визначеної законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що діяльність позивача підпадає під дію Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995р. (зі змінами та доповненнями), а відтак річна орендна ставка за договором оренди нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: Харківська область, Лозівський район, смт. Панютино, вул. Леніна, 13 повинна становити 1 гривню на рік, у зв`язку з чим вимога позивача про внесення змін до п. 3.1, п. 3.2 та п. 3.3 договору оренди від 15.06.2016 року № 2697-Н є обґрунтованою та підлягає задоволенню у наступній редакції:

а) пункт 3.1 Договору викласти в новій редакції: «Орендна плата визначається на підставі п.10 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786 ( зі змінами) (далі-Методика розрахунку), і становить без ПДВ 1 (одну) грн. на рік. Індексація річної орендної плати проводиться один раз на рік на підставі річних індексів інфляції до 12 січня року, наступного за звітним»;

б) пункт 3.2. Договору викласти в новій редакції: «Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.»;

в) пункт 3.3.Договору викласти в новій редакції: «Орендна плата на рік перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу до 31 січня наступного року відповідно до вимог діючої Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, у співвідношенні:

- безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами - у розмірі 70%;

- на рахунок, визначений Балансоутримувачем - у розмірі 30%.

Щодо позовних вимог позивача в частині зазначення встановлення дати набуття чинності 01.10.2015 року змін до договору оренди від 15.06.2006 року № 2697-Н, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 187 ГК України передбачено, що день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Крім того, у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна", зазначено що ж до договорів оренди державного та комунального майна, то стаття 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає умови, які є істотними для даних договорів, причому відповідно до статті 12 цього Закону договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору. Водночас не виключається можливість передачі розбіжностей, що виникають при укладанні договору оренди, на вирішення господарського суду. У такому випадку договір оренди вважається укладеним з моменту набрання законної сили відповідним рішенням господарського суду і на умовах, зазначених у цьому рішенні.

Відповідно до п. 9.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012р. "Про судове рішення" резолютивна частина рішення викладається із зазначенням умов договору, на яких він укладається.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про встановлення дати набуття чинності 01.10.2015 року змін до договору оренди від 15.06.2006 року № 2697-Н, не підлягають задоволенню, оскільки надання будь-якій угоді зворотної дії в часі може мати місце лише за згодою сторін, а такої згоди між сторонами не досягнуто.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Таким чином, оскільки судом позовні вимоги задоволено частково то судовий збір по даній справі покладається на обидві сторони порівну, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню 689,00 грн. судового збору.

Керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статтями 759, 763, 764, Цивільного кодексу України, статтями 179, 187 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 12, 44, 49, 82, 84-85, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Внести зміни до договору оренди від 15 червня 2006 року №2697-Н, укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області, ідентифікаційний код 23148337 (надалі-Орендодавець) та Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» в особі Центру поштового зв'язку №10 Харківської дирекції Українського Державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», ідентифікаційний код 22721970, виклавши його пункти в наступній редакції:

а) пункт 3.1 Договору викласти в новій редакції: «Орендна плата визначається на підставі п.10 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786 ( зі змінами) (далі-Методика розрахунку), і становить без ПДВ 1 (одну) грн. на рік. Індексація річної орендної плати проводиться один раз на рік на підставі річних індексів інфляції до 12 січня року, наступного за звітним»;

б) пункт 3.2. Договору викласти в новій редакції: «Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.»;

в) пункт 3.3.Договору викласти в новій редакції: «Орендна плата на рік перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу до 31 січня наступного року відповідно до вимог діючої Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, у співвідношенні:

- безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами - у розмірі 70%;

- на рахунок, визначений Балансоутримувачем - у розмірі 30%.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61024, м. Харків, вул. Гуданова, 18, ) на користь Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» в особі Харківської дирекції Українського Державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (61052, м. Харків, Привокзальний майдан, 2, р/р 21 в філії ХОУ АТ «Ощадбанк» м. Харків, МФО 351823, ) 689,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 04.04.2016 р.

Суддя ОСОБА_6

922/135/16