Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "29" березня 2016 р. Справа № 906/168/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Прядко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Козир В.К. - довіреність від 01.02.2016 №624/09;

від відповідача: ОСОБА_2 - паспорт НОМЕР_2 від 17.05.2014

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (м. Житомир)

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м. Житомир)

про стягнення 17372,76 грн.

У відповідності до ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні 22.03.2016 було оголошено перерву до 10:30 29.03.2016

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" подало до господарського суду позов про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 17372,76 грн, з яких: 11576,56 грн основного боргу за спожитий природний газ у лютому 2015 року, 3452,03 грн пені, 283,54 грн 3% річних та 2060,63 грн інфляційних.

В судовому засіданні 22.03.2016 відповідач усно повідомив про повну сплату ним суми основного боргу у розмірі 11578,56 грн та просив відмовити позивачу у стягненні нарахованих сум штрафних санкцій з посиланням на скрутне фінансове становище.

Представник позивача в засіданні суду 22.03.2016 підтвердив добровільну сплату відповідачем суми боргу, однак в частині нарахованих до сплати 3% річних, пені та інфляційних втрат позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Після перерви в судовому засіданні, яка оголошувалася для надання сторонам часу з метою подачі ними додаткових доказів у справі, представник позивача надав додаткові письмові пояснення в обґрунтування позовних вимог в частині нарахування відповідачу 3% річних за прострочення виконання зобов'язання по сплаті коштів за спожитий природний газ. До пояснень було додано витяг з аудиторського висновку ПАТ "Житомиргаз", яким засвідчено збитковість підприємства позивача у 2014 році (а. с. 69 - 75).

Відповідач в судовому засіданні 29.03.2016 надав письмову заяву, в якій з посиланням на скрутне матеріальне становище, перебуванні на утриманні дітей та неведення підприємницької діяльності, просив суд не стягувати з нього пеню за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань (а. с. 76, 77). В якості додатків до заяви було додано довідку від 28.03.2016 вих. № 8463/17-05/р, видану Житомирською ОДПІ, про те, що сума доходу, отриманого ФОП від провадження господарської діяльності за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 відсутня (а. с. 77), та довідку від 25.12.2015 вих. № 4/12, видану Житомирською філією Київського інституту бізнесу та технологій, про те, що відповідач з 03.12.2012 і по теперішній час працює в інституті на посаді викладача кафедри менеджменту (а. с. 78).

В процесі розгляду справи суд встановив, що з 04.04.2014 прізвище відповідача змінилося на ОСОБА_2, що підтверджується наданими до справи документами, а саме копією свідоцтва про одруження від 04.04.2014 № 111546 (а. с. 57).

Враховуючи факт зміни прізвища відповідача, господарський суд дійшов висновку про необхідність зміни найменування сторони з ОСОБА_3 на ОСОБА_2.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до умов укладеного між публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (постачальник/позивач) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 (наразі - ОСОБА_2, споживач/відповідач) договору № 7-2012-ПП-1584 на постачання природного газу за регульованим тарифом від 01.12.2011 з додатками до нього (далі - договір, а. с. 10 - 16), постачальник постачає природний газ (далі - газ) споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором (п. 1.1).

Згідно з п. 2.1 договору, договірні обсяги постачання газу споживачу наводяться в додатку 2 до договору (а. с. 42 - 44).

Пунктами 4.1, 4.4 договору сторони погодили, що розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Також сторони домовилися, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 договору, є обов'язковою для сторін з дати набрання нею чинності, а визначена на її основі вартість газу буде застосовуватися сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за газ згідно з умовами договору.

Приписами п.п. 2.6 - 2.9 договору встановлено, що послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу, що оформляється за даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору. Постачальник до 5-го числа, наступного за звітним місяцем, направляє споживачу два примірника акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою споживачу, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу. Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Судом встановлено, що на виконання умов договору № 7-2012-ПП-1584 від 01.12.2011 у лютому 2015 року ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" поставило відповідачу природний газ в об'ємі 1550 м3 на суму 11582,98 грн, що підтверджується актом приймання - передачі природного газу № 2607 від 05.03.2015 (а. с. 21). Даний акт є достатнім і належним доказом передачі газу, оскільки передбачений умовами п. 2.6 договору.

Сторони погодили, що розрахунковий період за договором від 01.12.2011 становить один місяць - з 08:00 години першого дня місяця до 08:00 години першого дня наступного місяця включно. Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатка 2 до договору, виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 3-го числа місяця, наступного за розрахунковим. У випадку переплати за фактично спожитий газ сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу (п. п. 4.5 - 4.7 договору).

Відповідач в порушення умов договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 7-2012-ПП-1584 від 01.12.2011, а також положень ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, свої зобов'язання по оплаті отриманого природного газу виконав частково, сплативши на рахунок ПАТ "Житомиргаз" 6,42 грн, як залишок переплати за спожитий природний газ за попередній місяць.

З огляду на вказане, станом на день порушення провадження у справі борг відповідача за переданий йому позивачем газ склав 11576,56 грн = (11582,98 грн (вартість поставленого газу) - 6,42 грн (сума проплати)).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення умов договору щодо термінів проведення оплат, несвоєчасно та не у повному обсязі здійснив свої зобов'язання, в результаті чого у нього виникла заборгованість по оплаті спожитого у лютому 2015 року природного газу, яка з урахуванням здійсненої передоплати становить 11576,56 грн.

Однак, враховуючи, що під час розгляду справи в суді відповідач погасив залишок заборгованості у розмірі 11576,56 грн (а.с.62), що також підтверджено представником позивача, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Розглядаючи питання щодо законності та обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення нарахованих позивачем штрафних санкцій, господарський суд приймає до уваги, що згідно з п. 6.1 договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України.

Підпунктом 6.2.2 п. 6.2 договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Зі змісту ст. 610 ЦК України випливає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, порушення відповідачем строків оплати за надані послуги, є порушенням зобов'язання, що відповідно до ст. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

За таких обставин, враховуючи наявність передбачених договором підстав для застосування до відповідача відповідальності у вигляді сплати пені, та перевіривши правильність її нарахування за визначений позивачем період її стягнення, суд дійшов висновку про правомірність заявлення позивачем до стягнення пені у розмірі 3452,03 грн.

Разом з тим, враховуючи заяву відповідача про зменшення розміру пені з підстав, у ній викладених (а. с. 76, 77), слід зазначити таке.

Відповідно до пп. 3.17.4 п. 3 постанови Пленуму ВГС України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 зазначено, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Як вбачається з пояснень відповідача, причиною неналежного виконання останнім умов договору та як наслідок несвоєчасної сплати ним заборгованості за природний газ за лютий 2015 року стало скрутне матеріальне становище відповідача, що виникло внаслідок припинення підприємницької діяльності.

З метою отримання уточнюючої інформації щодо відповідача, в судовому засіданні 09.03.2016 судом було зроблено пошуковий запит та отримано електронний витяг з ЄДРПОУ в якому відсутні відомості про припинення господарської діяльності відповідачем, отже, суд встановив, що суб'єкт господарювання не перебуває в стані припинення.

В той же час, в матерілах справи міститься довідка від 28.03.2016 вих. № 8463/17-05/р, видана Житомирською ОДПІ, про те, що сума доходу, отриманого відповідачем від провадження господарської діяльності за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 відсутня (а. с. 77).

Окрім того, згідно з наданою Житомирською філією Київського інституту бізнесу та технологій довідкою про доходи від 17.03.2016 вих. № 4/03, дохід ОСОБА_2 за період роботи в інституті з вересня 2015 по лютий 2016 років був нульовим (а. с. 59).

Враховуючи викладене, а також відсутність доходів від своєї підприємницької діяльності та за місцем постійної роботи, наявність на утриманні дітей, що пояснює об'єктивність причин прострочення виконання договірних зобов'язань по оплаті за газ, зважаючи на положення п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, ч. 1 ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України, господарський суд дійшов висновку про винятковість вказаних обставин та про наявність підстав для зменшення розміру пені до 1726,02 грн, з огляду на що, в частині стягнення 1726,01 грн пені слід відмовити.

Розглядаючи питання про обґрунтованість вимог позивача щодо нарахування і стягнення на свою користь з відповідача 3% річних та інфляційних, господарський суд враховує, що за ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку (а. с. 5), позивач просить стягнути з відповідача 283,54 грн 3% річних, обрахованих за період з 03.03.2015 по 13.11.2015 включно, та 2060,63 грн, обрахованих за березень - листопад 2015 року.

Перевіривши проведені позивачем нарахування інфляційних втрат, господарський суд встановив, що їх суми обґрунтовані та вірні.

Водночас, при перевірці вище вказаного розрахунку щодо обґрунтованості стягнення з відповідача суми річних, судом було встановлено, що позивачем невірно визначено період їх нарахування. Враховуючи, що граничним строком оплати за газ є 03.03.2015, заборгованість у відповідача виникла з 04.03.2015, тому річні слід нараховувати також з 04.03.2015, а не з 03.03.2015 як зазначив позивач.

Здійснивши перерахунок річних, виходячи з вищевказаного початку періоду їх нарахування, суд вважає правомірно заявленою до стягнення їх суму у розмірі 242,63 грн. У стягненні 40,91 грн 3% річних суд відмовляє.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень належними та допустимими у справі доказами; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими у відповідності до вимог чинного законодавства, підтвердженими належними доказами, які є в матеріалах справи, та такими, що підлягають частковому задоволенню на суму 4029,28 грн, з яких: 1726,02 грн пені, 242,63 грн 3% річних та 2060,63 грн інфляційних втрат. У стягненні 1726,01 грн пені та 40,91 грн 3% річних слід відмовити. Провадження у справі щодо стягнення 11576,56 грн слід припинити на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру правомірно заявлених вимог.

Керуючисьст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (10024, АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (10002, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, буд. 35, ):

- 1726,02 грн пені,

- 242,63 грн 3 % річних,

- 2060,63 грн інфляційних нарахувань,

- 1374,76 грн судового збору.

3. Провадження у справі в частині стягнення 11576,56 грн основного боргу припинити на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

4. У іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 04.04.16

Суддя Прядко О.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу за адресою: 10024, АДРЕСА_1