ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"21" березня 2016 р. Справа № 923/442/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. при секретарі Кудак М.І., розглянувши заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області про зміну способу виконання рішення по справі

за позовом: Дочірнього підприємства "Ілліч-Агро Донбас" ПАТ "Маріуопольський металургійний комбінат імені Ілліча"

до: відповідача-1: Приватного акціонерного товариства "Скадовське хлібоприймальне підприємство", м. Скадовськ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯР ПОЛЕ", м. Скадовськ

про зобов'язання повернути 5262060 кг пшениці

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, представник, дов. № 26 від 18.03.2016 року;

від відповідача -1 - ОСОБА_2, представник, дов. від 14.03.2016 року;

від відповідача -2 - не прибув;

від органу ДВС - ОСОБА_3, головний державний виконавець, посвідчення від 30.12.2015 року № 101.

в с т а н о в и в:

Позивач (ДП "ОСОБА_4 Донбас" ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", Донецька область, м. Маріуполь, ) звернувся з позовом, в якому просить суд вилучити зерно пшениці в кількості 5262060 кг, вартістю 15132728 грн. 88 коп., у тому числі: зерно пшениці 5 класу - 1285440 кг (вартістю 3855034,56 грн.), зерно пшениці 6 класу 3976620 кг (вартістю 11277694,32 грн.), з яких просить суд зобов'язати відповідача-1 (ПАТ "Скадовське хлібоприймальне підприємство", Херсонська область, м. Скадовськ, ) повернути зерно пшениці 6 класу врожаю 2014 р. в кількості 3959580 кг вартістю 11229368 грн. 88 коп.: зерно пшениці 5 класу врожаю 2014 р. в кількості 1285440 кг вартістю 3855034 грн. 56 коп.; зобов'язати відповідача-2 (товариство з обмеженою відповідальністю "ЯР ПОЛЕ", м. Київ, ) повернути зерно пшениці 6 класу врожаю 2014 р. в кількості 17040 кг вартістю 48325 грн. 44 коп.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 26.05.2015 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 03.08.2015 р. апеляційну скаргу задоволено в частині, що стосується позовних вимог до відповідача-1, в іншій частині у задоволенні апеляційної скарги відмовлено. Зобовязано ПАТ "Скадовське хлібоприймальне підприємство" протягом одного місяця повернути Дочірньому підприємству "Ілліч-Агро Донбас" ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" безпідставне набуте майно - зерно пшениці 6 класу врожаю 2014 року у кількості 3959580 кг загальною вартістю 11229368,88 грн. та зерно пшениці 5 класу врожаю 2014 року у кількості 1285440 кг загальною вартістю 3855034,56 грн.

18 серпня 2015 року господарським судом видано відповідний наказ про примусове виконання рішення.

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області звернувся до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення по справі № 923/442/15. Вказану заяву було призначено до розгляду в судовому засіданні на 30.12.2015 р.

Ухвалою від 22.12.2015 року провадження з розгляду заяви зупинялося у зв'язку із надходженням касаційної скарги на постанову ОАГС від 03.08.2015 року.

02.03.2016 року справу повернуто, провадження з розгляду заяви про зміну способу та порядку виконання рішення поновлено, з призначенням її слухання на 14.03.2016 року.

Мотивуючи заяву про зміну способу виконання рішення орган державної виконавчої служби посилається на наступне.

27.08.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у якій встановлено строк для добровільного виконання рішення до 03.09.2015 року.

У встановлений строк рішення боржником не виконано, у зв'язку з чим 07.09.2015 року державним виконавцем складено відповідний акт, 09.09.2015 року також винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 680 грн. та встановлено строк для виконання рішення до 16.09.2015 року.

У встановлений строк боржник рішення суду не виконав, зважаючи на що 17.09.2015 року було винесено повторну постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 1360 грн. та встановлено строк для виконання рішення до 25.09.2015 року з одночасним направленням директору боржника вимоги щодо надання письмових пояснень з приводу невиконання рішення.

В наданій відповіді боржник повідомив про відсутність присудженого зерна пшениці на території ПрАТ "Скадовське ХПП".

При здійсненні державним виконавцем виїзду за місцезнаходженням присудженого майна, зі слів директора боржника ОСОБА_5 повідомлено про його відсутність. При цьому боржник також не надав документів, які підтверджують наявність або відсутність на території підприємства зерна пшениці, зазначивши, що усі документи, що стосуються цього майна вилучені слідчим Скадовського РВ УМВС України, про що державним виконавцем також складено відповідний акт.

Станом на 12.11.2015 року рішення суду у встановлений ним спосіб не виконано.

Зазначені обставини, а саме відсутність у боржника присудженого майна суттєво ускладнюють виконання рішення та роблять його не можливим, що відповідно до припису ст. 121 ГПК України є підставою для зміни способу його виконання, а саме стягнення зазначеної в ціні позову ринкової вартості майна, яка складає 15084403 грн. 44 коп.

Представник стягувача повністю підтримує подану органом ДВС заяву і також просить суд змінити спосіб виконання рішення з огляду на відсутність присудженого до стягнення майна і неможливість виконання рішення встановленим способом.

Боржник в наданому письмовому відзиві та усних поясненнях проти поданої заяви заперечує та звертає увагу на те, що державний виконавець ставить питання про зміну рішення зобов'язального характеру на стягнення грошових коштів в порядку ст. 121 ГПК України.

Під зміною способу та порядку виконання рішення слід розуміти застосування судом нових заходів для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав.

Зміна способу виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим і має відбуватися в межах первісно обраного позивачем способу захисту його права.

Вимоги про стягнення грошового еквіваленту спірного майна в цій частині не ґрунтуються на законі та виходять за межі заявлених раніше позовних вимог в частині предмету спору і змінюють по суті прийняте судом рішення.

Представник стягувача, не погоджуючись з правовою позицією, викладеною боржником, зазначила, що у конкретному випадку йдеться про зміну способу виконання рішення шляхом стягнення його вартості, зазначеної в ціні позову, отже прийняте судом рішення не змінюється, а вживаються нові заходи для реалізації рішення з огляду на неможливість його виконання встановленим раніше способом.

Розгляд заяви відбувався з перервою, яка оголошувалася до 21.03.2016 року.

Надавши оцінку доводам сторін, органу державної виконавчої служби, суд залишає заяву про зміну способу виконання рішення без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частина 1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторони, а також самі сторони мають право звернутись до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання, що також кореспондує з процесуальною нормою ст. 121 ГПК України.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, розраховане на виконавче провадження та означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту цивільних прав та інтересів судом, встановленого ст. 16 ЦК України.

Під зміною способу виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Таким чином, зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим і має відбуватися в межах первісно обраного позивачем способу захисту його права.

Вимоги про стягнення грошового еквіваленту спірного майна в цій частині не ґрунтуються на законі та виходять за межі заявлених раніше позовних вимог в частині предмету спору, а зміна в даній частині способу виконання рішення - змінює по суті прийняте судом рішення.

Відтак, зміна порядку і способу виконання рішення, яким відповідача зобов'язано вчинити певну дію, не може здійснюватися шляхом примусового стягнення коштів з рахунку відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України 6-1829цс15 від 25.11.2015 року (спільне засідання цивільної та господарської палат).

Верховний Суд України, забезпечуючи єдність судової практики з питань заміни порядку та способу виконання, зазначив, що задовольняючи заяву про зміну способу виконання судового рішення з повернення майна (відновлення становища, яке існувало до порушення - п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України) на стягнення його вартості (відшкодування майнової шкоди - п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України) суди фактично змінюють рішення суду по суті та самостійно змінюють спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Щодо доводів представника стягувача, викладених у описовій частині ухвали, суд зазначає, що ціна позову має значення для визначення розміру судового збору, визначається позивачем самостійно і відповідно до ст. 54 ГПК України має міститись у позовній заяві.

Керуючись ст. 121 ГПК України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Заяву органу Державної виконавчої служби про зміну способу та порядку виконання рішення залишити без задоволення.

Суддя Н.О. Задорожна