УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18.03.2016Справа № 910/4570/16

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом 1. Товариства з обмеженою відповідальністю ГК «Укргаз»; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Газойлпетролеум»

до про Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» внесення змін до договорів

ВСТАНОВИВ

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Одночасно, відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1 378 грн. 00 коп.) та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат (206 700 грн. 00 коп.). З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати (1 378 грн.).

Судом враховано рекомендації, викладені у пункті 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України», стосовно того, якщо в позовній заяві об»єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов»язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Позивачами заявлені позовні вимоги про внесення змін до договорів транспортування природного газу від 17.12.2015р. № та № , а саме включити до тексту цих договорів пункт 12.5 такого змісту: " 12.5. Фінансове забезпечення, передбачене п. 12.3 цього Договору, не надаються при передачі Замовником природного газу оптовим покупцям та постачальникам у віртуальних точках передачі та при передачі Замовником природного газу у точках входу з газотранспортної системи до газосховищ відповідно до планових/підтверджених номінацій Замовника та на точках входу на міждержавних з'єднаннях"; зобов'язання Відповідача відобразити в своєму обліку надані Позивачами фінансові забезпечення на балансування системи на лютий 2016 року як послуги з відбору необхідних обсягів з газосховищ для покриття небалансу Позивачів на виконання Порядку створення страхового запасу, затвердженого постановою КМУ від 30.09.15 № 795; зобов'язання Відповідача природний газ в обсязі 15 641,658 тис. куб. м, який зберігається в газосховищах на умовах договору зберігання (закачування, зберігання, відбору) природного газу від 29.06.2015 року № , обліковувати як страховий запас природного газу Позивача 1; зобов'язання Відповідача врахувати природний газ в обсязі 15 641,658 тис. куб. м, зазначений у Звіті про надходження та розподілу природного газу замовника послуг транспортування № 1 від 29.02.2016, як страховий запас природного газу Позивача 1, відібраний з газосховищ; зобов'язання Відповідача природний газ в обсязі 2 346,680 тис. куб. м, який зберігається в газосховищах на умовах договору зберігання (закачування, зберігання, відбору) природного газу від 15.04.2015 року № , обліковувати як страховий запас природного газу Позивача 2; зобов'язання Відповідача врахувати природний газ в обсязі 2 346,680 тис. куб. м, зазначений у Звіті про надходження та розподілу природного газу замовника послуг транспортування №1 від 29.02.2016 як страховий запас природного газу Позивача 2, відібраний з газосховищ.

Таким чином, Позивачами одночасно заявлено шість вимог немайнового характеру, а тому відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» повинен бути сплачений судовий збір у загальному розмірі 8 268 грн. 00 коп.

Проте, як встановлено Судом, до матеріалів вказаної позовної заяви додано лише платіжні доручення №1294 від 14.03.2016 р. про сплату судового збору у розмірі 3 445 грн. 00 коп. (2 756 грн. 00 коп. +689 грн. 00 коп. заява про забезпечення позову) та №978 від 14.03.2016 р. про сплату судового збору у розмірі 3 445 грн. 00 коп. (2 756 грн. 00 коп. +689 грн. 00 коп. заява про забезпечення позову), тобто у меншому розмірі, ніж встановлено Законом. Крім того, Суд звертає увагу, що Позивачами надано копії платіжних доручень, що не може бути належним та допустимим доказом сплати судового збору у встановлених Законом України «Про судовий збір» порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Положенням частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як випливає з вимог ч.1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у відповідача дані документи.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

В силу Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р., розрахунковий документ - (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуги відділенням зв'язку.

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, належним доказом відправлення Відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 26.03.2015 року по справі №904/8482/14.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що Заявниками не додано жодних належних доказів на підтвердження надсилання Відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, про що Господарським судом міста Києва складено відповідний Акт від 15.03.2016 року.

З огляду на викладене суд позбавлений можливості дійти висновку про належне надіслання відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що дана позовна заява підлягає поверненню на підставі пунктів 4, 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, Суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись пунктами 4, 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовні матеріали повернути заявникові без розгляду.

2. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя О.В. Чинчин