ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.03.2016 р. Справа№ 914/586/16

за позовом: ОСОБА_1, м.Львів

до відповідача-1: Приватного підприємства «Торговий дім «Галпідшипник», м.Львів

до відповідача-2: ОСОБА_2, м.Львів

про визнання недійсним статуту підприємства в частині та зобов'язання вчинити дії

Cуддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-1: не з'явився

Суть спору: позов заявлено ОСОБА_1, м.Львів, до Приватного підприємства «Торговий дім «Галпідшипник», м.Львів, та до ОСОБА_2, м.Львів, про зобов'язання відповідача не чинити перешкод в управлінні ПП «Торговий дім «Галпідшипник», вчинити дії спрямовані на проведення зборів власників (засновників) ПП «Торговий дім «Галпідшипник», а також визнання недійсним п.4.2 статуту ПП «Торговий дім «Галпідшипник», як такого, що не відповідає вимогам ст.98 ЦК України та ст.ст.41,59 Закону України «Про господарські товариства» і порушує права та інтереси позивача як співвласника (учасника) підприємства на участь в управлінні справами товариства.

Ухвалою суду від 03.03.2016р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.03.2016р. Ухвалою суду від 16.03.2016р. розгляд справи відкладено на 30.03.2016р. у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання та беручи до уваги клопотання, подані позивачем та відповідачем-2.

Сторони явки повноважних представників в судове засідання 30.03.2016р. повторно не забезпечили, витребуваних судом документів не подали, поважності причин невиконання вимог ухвали суду не повідомили, хоча про час та місце проведення судового засідання їх повідомлено належним чином.

Зокрема, на адресу ОСОБА_1, зазначену у позовній заяві як адресу для листування, а саме: 79005, АДРЕСА_1, та на адресу ОСОБА_2, зазначену у позовній заяві, а саме: 79005, АДРЕСА_2, надіслано копію ухвал про порушення провадження у справі від 03.03.2016р. та про відкладення розгляду справи від 16.03.2016р., які на момент проведення судового засідання установою зв'язку не повернуто.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.3.9.1 Постанови №18 від 26.12.2011р. роз'яснено, що за змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У позовній заяві позивач просить заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Приватного підприємства «Торговий дім «Галпідшипник» (), про що внести відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Розглянувши вказану заяву, яка за своїм змістом є заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, суд вважає за необхідне в її задоволенні відмовити виходячи із такого.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.1 Постанови №16 від 26.12.2011р. роз'яснено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У п.3 даної Постанови передбачено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Так, відповідно до ч.1 ст.67 ГПК України, позов, серед іншого, забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

В обґрунтування зазначеної заяви позивач зазначає, що відповідач планує одноосібно внести зміни до статуту ПП «Торговий дім «Галпідшипник» та вчинити дії на відчуження майна підприємства, стверджує також, що існує загроза подальшої зміни власників та директорів підприємства. У своїй позовній заяві п.ОСОБА_1 звертає увагу на те, що може мати місце внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань недостовірних відомостей про ПП «Торговий дім «Галпідшипник» та матиме наслідком зміни власників та директора підприємства, а у випадку внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про зміну статуту ПП «Торговий дім «Галпідшипник», вони будуть вважатися достовірними та можуть бути використані у відносинах із третіми особами. Оскільки, предметом даного корпоративного спору є усунення перешкод в управлінні підприємством та визнання недійсним одного із пунктів статуту ПП «Торговий дім «Галпідшипник», позивач вважає, що наявні всі достатні підстави для вжиття такого заходу до забезпечення прозову як заборона державному реєстратору вчиняти реєстраційні дії по реєстрації змін до статуту, оскільки такі заходи оптимально узгоджуються з предметом даного спору.

Водночас, суд звертає увагу на те, що позивачем не обґрунтовано, які саме обставини підтверджують, що відповідачем чи іншими особами вчиняються дії, що свідчать про їх дійсний намір вчинити дії на відчуження майна, зміни власників та директорів підприємства, не долучено до матеріалів справи належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, що можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Суд також звертає увагу на те, що ухвалами суду від 03.03.2016р. та 16.03.2016р. позивача зобов'язано надати довідку Державного казначейства про зарахування сплаченого судового збору в дохід Державного бюджету України та письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, та немає рішення цих органів з такого спору. Однак, вимоги ухвал суду не виконано, поважності причин невиконання не надано. Відповідно до п.4 ч.2 ст.54 ГПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, а якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них. Водночас, всупереч вимогам зазначених ухвал суду, позивачем не уточнено п.1 позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч.2 ст.34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності зі ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Так, предметом спору є зобов'язання відповідача не чинити перешкод в управлінні ПП «Торговий дім «Галпідшипник», вчинити дії спрямовані на проведення зборів власників (засновників) ПП «Торговий дім «Галпідшипник», а також визнання недійсним п.4.2 статуту ПП «Торговий дім «Галпідшипник», як такого, що не відповідає вимогам ст.98 ЦК України та ст.ст.41,59 Закону України «Про господарські товариства» і порушує права та інтереси позивача як співвласника (учасника) підприємства на участь в управлінні справами товариства.

Зважаючи на характер спірних правовідносин, суд, з метою встановлення дійсних обставин справи, вважав за необхідне заслухати пояснення представника позивача в судовому засіданні, зокрема, щодо тих обставин, які перешкоджають йому брати участь в управлінні товариством, невідповідності зазначеного пункту статуту ПП «Торговий дім «Галпідшипник» вимогам законодавства тощо, для чого зобов'язав позивача забезпечити явку повноважного представника в судове засідання 16.03.2016р. та 30.03.2016р., про що зокрема зазначено в ухвалах суду від 03.03.2016р. та 16.03.2016р. Відтак, нез'явлення позивача перешкоджає вирішенню спору по суті.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.4.9. Постанови №18 від 26.12.2011р. роз'яснено, що перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд повинен з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами ст.43 ГПК України. У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Враховуючи вищенаведене, оскільки позивачем не виконано вимоги ухвал суду від 03.03.2016р. та 16.03.2016р. та не забезпечено явку повноважного представника в судове засідання, що зважаючи на предмет спору та долучені до матеріалів справи докази, робить неможливим вирішення спору по суті за наявними в матеріалах справи документами, а також з огляду на відсутність пояснень з приводу поважності причин невиконання вимог вказаних ухвал суду, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл господарських витрат, суд приходить до висновку, що витрати зі сплати судового збору, у відповідності до ст.49 ГПК України, слід покласти на позивача, та звертає увагу на те, що відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 33, 34, 49, 66, 67, п.5 ст.81, 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення позову - відмовити.

2. Залишити позов без розгляду.

3. Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в строки, визначені ст.93 ГПК України.

Суддя Щигельська О.І.