ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2016 р.Справа № 916/4480/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Гладишевої Т.Я., Савицького Я.Ф.,

при секретарі судового засідання: Будному О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом ОСОБА_1 (за довіреністю),

від відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 (за довіреністю), ОСОБА_3В (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Южненської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Портінвест Лоджистік»

на рішення господарського суду Одеської області від 15.01.2016

у справі № 916/4480/15

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Южненської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Портінвест Лоджистік»

про стягнення 117 698,46 доларів США

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Портінвест Лоджистік»

до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Южненської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

про стягнення 180 337,41 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 23.03.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2015 року Державне підприємство «Адміністрація морських портів України», в особі Южненської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі Адміністрація, позивач за первісним позовом) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Портінвест Лоджистік» (далі Товариство, відповідач за первісним позовом) про стягнення 117 698,46 доларів США, що в еквіваленті до гривні складає 2 708 241, 57 грн.

Позов обґрунтований тим, що Товариство не в повному обсязі оплатило виставлені Адміністрацією рахунки по договору № 268-П-ЮЖФ-14 від 30.12.2014, укладеного між сторонами.

В січні 2016 року Товариство звернулось до господарського суду із зустрічним позовом до Адміністрації про стягнення коштів в розмірі 180 337,41 грн., як безпідставно нарахований корабельний збір.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що Адміністрація незаконно нарахувала Товариству корабельний збір для суден в каботажному плаванні під іноземним прапором.

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.01.2016 у задоволенні первісного позову Адміністрації та зустрічного позову Товариству - відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що Товариство корабельний збір, як і інші портові збори, сплатило до виходу судна з морського порту, а тому будь-які подальші донарахування сум портового збору є безпідставними. Також, суд зазначив, що кошти які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім як оплату наданих за договором послуг, отже такі кошти набуто за наявності правової підстави, а тому не може бути витребувано відповідно до положень ст. 1212 ЦК України як безпідставно отримані.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Адміністрація звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати в частині відмови у задоволенні первісного позову, прийняти нове, яким задовольнити позов Адміністрації. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судна щодо яких виник спір не належать до суден які звільненні від сплати корабельного збору. Враховуючи те, що судна щодо яких виник спір згідно з Додатком 1 до Наказу №316 відносяться до групи А, а отже не звільненні від сплати портових зборів, у тому числі корабельного та здійснюють плавання під іноземним прапором, а не під Державним Прапором України. У адміністрації не було підстав застосовувати ставку встановлену для суден, що здійснюють рейси у каботажному плаванні під Державним Прапором України, тому при розрахунку корабельного збору була застосована ставка, як для суден у закордонному плаванні.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, Товариство, також звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог, прийняти нове, яким позовні вимоги Товариства задовольнити, в іншій частині рішення залишити без змін. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог є незаконним та необґрунтованим, прийнятим в результаті неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Скаржник зазначає, оскільки суд встановив, що ні Наказом №316, ні іншими нормами законодавства, ставка корабельного збору для суден у каботажному плаванні під іноземним прапором не встановлена, а судна, стосовно яких виник спір, відносяться саме до вказаної категорії суден, очевидно, що правові підстави для нарахування вказаного портового збору відсутні.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 05.02.2016 апеляційні скарги прийняті до провадження та призначені до розгляду на 24.02.2016.

23.02.2016 до Одеського апеляційного господарського суду від Адміністрації надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства, в якому зазначено, що судна щодо яких виник спір не належать до суден, які Наказом №316 віднесені до суден груп, які звільняються від сплати корабельного збору, твердження апелянта за зустрічним позовом стосовно відсутності підстав для нарахування корабельного збору не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. У звязку з цим, стягнення зі спірних суден під агентуванням Товариства корабельного збору як для суден, що здійснюють каботажні рейси під Державним прапором, є правомірним, а отже апеляційна скарга Товариства не підлягає задоволенню.

24.02.2016 до Одеського апеляційного господарського суду від Товариства також надійшов відзив на апеляційну скаргу Адміністрації, в якому Товариство вважає доводи наведені Адміністрацією в апеляційній скарзі необґрунтованими, які не свідчать про наявність підстав для скасування рішення.

В судовому засіданні 24.02.2016 представник позивача за первісним позовом підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі Порту та просив задовольнити останню, а у задоволенні апеляційної скарги Товариства відмовити.

Представники відповідача за первісним позовом в судовому засіданні 24.02.2016 надали пояснення, в яких заперечували проти апеляційної скарги Порту, просили суд залишити останню без задоволення та підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі Товариства та просили її задовольнити.

В судовому засіданні 24.02.2016 було оголошено перерву до 23.03.2016.

23.03.2016 в судовому засіданні представники сторін підтримали пояснення надані у попередньому судовому засіданні.

Обговоривши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційні скарги необґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачаться, що 30.12.2014 року між Адміністрацією та Товариством (Морський агент) було укладено Договір № 268-П-ЮЖФ-14, предметом якого є, визначення порядку надання (виконання) Адміністрацією за плату послуг (робіт) Морському агенту та взаємовідносини Адміністрації та Морського агента, який виступає від імені судновласника (фрахтувальника), при обслуговуванні суден Морським агентом, а також порядок оплати послуг (робіт), наданих (виконаних) Адміністрацією судну та Морському агенту (п. 1.1. Договору).

Згідно з п. 2.1.1. Договору морський агент виконує агентські функції з обслуговування суден у морському порту «Южний», здійснює листування та проводить від імені судновласника (фрахтувальника) взаєморозрахунки з Адміністрацією за портовими зборами та іншими платежами за послуги Адміністрації в доларах США по суднах під іноземним прапором, і в гривнях по суднах під прапором України, в терміни, обумовлені цим Договором. Також, відповідно до умов Договору Морський агент зобовязується повідомляти Адміністрацію до підходу судна про його розміщення, технічні характеристики, вид вантажу і його кількість, прапор судна (п. 2.1.9 Договору), для формування дисбурсментських рахунків по портовим зборам (п.2.1.3 Договору).

При цьому, Адміністрація зобовязалась надавати морському агенту дисбурсментські рахунки по портовим зборам (у тому числі попередні рахунки по портовим зборам) після отримання заявки Морського агента з додаванням основних розмірів судна, та іншим послугам, наданим Адміністрацією судну та Морському агенту, з додаванням підтверджуючих документів про надані послуги (п.2.2.6 Договору).

Оплата цільових портових зборів, що надійшли від судновласника (фахтувальника), здійснюється Морським агентом на рахунок Адміністрації у доларах США по судах під іноземним прапором і у національній валюті по судах під прапором України до виходу судна з морського порту на підставі рахунків, виставлених Адміністрацією. Фактичні рахунки по суднозаходу, а також по інших послугах, наданих Адміністрацією, оплачуються Морським агентом протягом 10-ти банківських днів від дати виставлення рахунка, шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок Адміністрації (п. п. 3.1., 3.2. договору).

Цей Договір набирає чинності з 01 січня 2015 року та діє до 31 грудня 2015 року. Закінчення терміну дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього Договору (п. 6.1. Договору).

Як свідчать матеріали справи, встановлено судовою колегією та підтверджується копіями лоцманських квитанцій, у період з листопада 2014 року по жовтень 2015 року до морського порту м. Южний здійснили суднозаходи під іноземними прапорами, наступні судна:

з 09.11.2014 по 10.11.2014 - № 2248 від 09.11.2014 та № 2252 від 10.11.2014 судно «Belize City», прапор Беліз (т. 1 а.с. 57-58);

з 26.03.2015 по 27.03.2015 - № 582 від 26.03.2015 та № 595 від 27.03.2015 - судно «Corozal», прапор Беліз (т. 1 а.с. 68-69);

з 02.10.2015 по 03.10.2015 - № 1762 від 02.10.2015 та № 1770 від 03.10.2015 судно «Corozal», прапор Беліз (т. 1 а.с. 75-76);

з 03.10.2015 по 04.10.2015 - № 1771 від 03.10.2015 та № 1782 від 04.10.2015 - судно «Regal», прапор Беліз (т. 1 а.с. 85-86);

з 08.10.2015 по 09.10.2015 - № 1806 від 08.10.2015 та № 1816 від 09.10.2015 судно «Corozal», прапор Беліз (т. 1 а.с. 29-30);

з 08.10.2015 по 09.10.2015 - № 1808 від 08.10.2015 та № 1818 від 09.10.2015 судно «Juliana», прапор Мальта (т. 1 а.с. 19-20);

з 10.10.2015 по 11.10.2015 - № 1823 від 10.10.2015 та № 1829 від 11.10.2015 судно «Regal», прапор Беліз (т. 1 а.с. 39-40);

з 11.10.2015 по 13.10.2015 - № 1831 від 11.10.2015 та № 1834 від 13.10.2015 судно «Toledo», прапор Беліз (т. 1 а.с. 48-49).

У звязку з викладеним, Адміністрація виставила Товариству наступні рахунки на загальну суму 13 287,74 USD (т. 2 а.с. 14-21):

№ А20751 від 13.11.2014 на суму 1 719,58 USD;

№ А40615 від 30.03.2015 на суму 1 452,36 USD;

№А20800 від 07.10.2015 на суму 1 519,60 USD;

№А30843 від 07.10.2015 на суму 1 519,60 USD;

№А20803 від 07.10.2015 на суму 1 840,55 USD;

№А30844 від 07.10.2015 на суму 1 697,75 USD;

№ А30845 від 07.10.2015 на суму 1 840,55 USD;

№ А30846 від 07.10.2015 на суму 1 697,75 USD.

Вищевказані рахунки були оплачені Морським агентом, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень на загальну суму 13 622,31 USD :

№ 5039 від 10.11.2014 на суму 1 250, 29 USD (т. 2 а.с. 24);

№ 5086 від 14.11.2014 на суму 803,86 USD (т. 2 а.с. 23);

№ 539 від 24.03.2015 на суму 1 452,36 USD (т. 2 а.с. 29);

№ 207 від 02.10.2015 на суму 3 360,15 USD (т. 2 а.с. 28);

№ 233 від 09.10.2015 на суму 3 538,30 USD (т. 2 а.с. 30);

№ 240 від 09.10.2015 на суму 3 217,35 USD (т. 2 а.с. 27).

З вищевказаних документів вбачається, що Адміністрація виставила Товариству рахунок № А20751 від 13.11.2014 на суму 1 719,58 USD, Товариством платіжними дорученнями № 5039 від 10.11.2014 на суму 1 250, 29 USD (т. 2 а.с. 24) № 5086 від 14.11.2014 на суму 803,86 USD (т. 2 а.с. 23) перераховані грошові кошти на рахунок Адміністрації, до укладання між сторонами договору № 268 П-ЮЖФ-14 від 30.12.2014, який набрав чинності з 01.01.2015 (п. 6.1. договору, т. 1 а.с. 15), у звязку з цим, судова колегія не приймає до уваги зазначені документи, оскільки вони не мають відношення до предмету даного спору.

Отже, судова колегія встановила, що загальна сума по виставленим рахункам Адміністрацією Товариству становить 11 568,16 USD, яка сплачена Товариством в повному обсязі, про що не заперечує позивач за первісним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 та ч. 1 ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов'язань містяться і у ч. ч. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія встановила, що Адміністрація надала Товариству послуги на підставі укладеного між сторонами договору № 268 П-ЮЖФ-14 від 30.12.2014, у звязку з чим, були виставлені рахунки, які в повному обсязі оплачені Товариством, тобто як позивач за первісним позовом так і відповідач за первісним позовом виконали свої зобовязання за вказаним договором в повному обсязі.

Щодо первісного позову та апеляційної скарги Адміністрації, а також зустрічної позовної заяви та апеляційної скарги Товариства, то судова колегія вважає, що вони не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Так, на думку Адміністрації судна щодо яких виник спір, повинні сплатити корабельний збір за ставками закордонного плавання, а Товариство вважає, що судна взагалі не повинні сплачувати корабельний збір, оскільки ставка корабельного збору для суден у каботажному плаванні під іноземним прапором не встановлена.

Судова колегія не погоджується як з думкою Адміністрації так і Товариства, у звязку з наступним.

Адміністрація морських портів України - державне підприємство, яке утворене, поряд з іншим, з метою організації забезпечення безпеки мореплавства, а також справляння та цільового використання портових зборів (ст. 15, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про морські порти України»).

Портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку. Для суден, що заходять у морський порт Южний для виконання операцій з навантаження-розвантаження генеральних та навалювальних вантажів, субєктом, що стягує портові збори, може застосовуватись знижка зі ставок усіх видів портових зборів у розмірі до 50 відсотків (п.п. 1.3., 1.9. Наказу Міністерства інфраструктури України № 316 від 27.05.2013 «Про портові збори», далі Наказ № 316).

Так, приймаючи до уваги додаток 1 до Наказу № 316 судова колегія дійшла висновку, що судна щодо яких виник спір відносяться до Групи А (вантажні судна, що заходять для виконання вантажних операцій, та плавучі споруди).

Із суден груп А, Б, і Г корабельний збір справляється за одиницю умовного обєму судна (за 1куб.м обєму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів) за ставками, наведеними у додатку 2 до цього Порядку (п. 2.1. Наказу № 316).

Відповідно п . 2.2. Наказу № 316, судно, що заходить в акваторію відповідного морського порту, звільняється від сплати корабельного збору у таких випадках:

здійснення процедур, пов'язаних з пропуском через державний кордон України, без виконання вантажних операцій (крім суден, що заходять у морські порти для надання послуг за договором морського перевезення пасажирів або договором морського круїзу);

постановки на якір без виконання у цьому морському порту вантажних (пасажирських) операцій у зв'язку з очікуванням проходу до іншого морського порту.

Від сплати корабельного збору звільняються судна груп Д та Е.

Ставки корабельного збору для суден у закордонному плаванні застосовуються незалежно від того, під яким прапором вони плавають.

Ставки корабельного збору для суден у каботажному плаванні застосовуються тільки для суден, що виконують рейси у каботажному плаванні під Державним Прапором України (п. п. 2.3., 2.4. Наказу № 316).

Під каботажем розуміється перевезення українських та іноземних товарів шляхом завантаження їх на морське (річкове) судно в одному пункті на митній території України і транспортування в інший пункт території України, де здійснюватиметься їх вивантаження. При цьому товари, ввезені на митну територію України морським (річковим) судном, допускаються до каботажного перевезення між органами доходів і зборів або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів після їх перевантаження на інше морське (річкове) судно, що ходить під прапором України, або, за умови отримання на це дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, на іноземне судно (ч. 1 ст. 97 Митного кодексу України).

Згідно вказаних норм законодавства ставка корабельного збору, як і ставки інших видів портових зборів, залежить від того, знаходиться судно в «каботажному плаванні» чи «закордонному плаванні».

Так, судно закордонного плавання - це українське або іноземне судно, яке здійснює міжнародні перевезення товарів та/або пасажирів та прибуває на митну території України або вибуває за її межі (п.54 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України).

Наказом Міністерства аграрної політики, від 21.01.2006, № 14 «Про затвердження Порядку оформлення приходу з рейсу і виходу в рейс суден флоту рибної промисловості капітанами морських рибних портів України» визначено, що судно закордонного плавання - судно, яке під час здійснення своєї діяльності перетинає державний кордон України для виходу в порти інших держав чи райони рибного промислу або для прибуття з портів інших держав чи районів рибного промислу в морські рибні порти України;

судно каботажного плавання - судно, яке здійснює каботажні перевезення між портами України без заходу в порти інших держав. До суден каботажного плавання належать також судна флоту рибної промисловості України, які здійснюють свою діяльність в межах Азово-Чорноморського басейну в територіальному морі і винятковій економічній зоні України.

Каботажні перевезення можуть здійснюватися як суднами, що плавають під державним прапором України, так і суднами, що плавають під іноземним прапором за умови одержання на це дозволу Міністерства інфраструктури України (ст. 131 Кодексу торгового мореплавства України).

Так, з матеріалів справи вбачається, що Міністерством інфраструктури України листами від 14.02.2015 від № 17582/4/10-15 та від 18.09.2015 № 10454/4/10-15 надано дозволи на каботажні перевезення, відповідно до ст. 131 Кодексу торгового мореплавства України кожному судну щодо яких виник спір у даній справі, між морськими портами, а саме:

Миколаїв, Южний, Іллічівськ, ОСОБА_3, Херсон, Бердянськ та Маріуполь у термін з 25.09.2015 до 10.09.2016 (т. 1, а.с. 22);

Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» (далі ДП «АМПУ»), Южненської філії ДП «АМПУ», Іллічівської філії ДП «АМПУ», Одеської філії ДП «АМПУ», Херсонської філії ДП «АМПУ», Бердянської філії ДП «АМПУ» та Маріупольської філії ДП «АМПУ» у термін з 20.03.2015 по 20.03.2016 (т. 1, а.с. 36)

Крім цього, матеріали справи містять копії каботажних коносаментів, з яких вбачається, що судна щодо яких виник спір, здійснювали каботажні перевезення між портами України без заходу в порти інших держав (т. 1, а.с. 23, 33, 42, 51, 79, 90).

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене, проаналізувавши норми законодавства судова колегія вважає, судна щодо яких виник спір відносяться до суден Групи А, які відповідно до законодавства не звільненні від сплати корабельного збору, вищевказані судна під іноземним прапором здійснювали саме каботажні перевезення з дозволу на це Міністерства інфраструктури України, що не суперечить ст. 131 Кодексу торгового мореплавства України, у звязку з цим, до вказаних суден необхідно застосовувати ставку корабельного збору у каботажному плаванні, що і було застосовано Адміністрацією у виставлених рахунках Товариству

№ А40615 від 30.03.2015 на суму 1 452,36 USD;

№А20800 від 07.10.2015 на суму 1 519,60 USD;

№А30843 від 07.10.2015 на суму 1 519,60 USD;

№А20803 від 07.10.2015 на суму 1 840,55 USD;

№А30844 від 07.10.2015 на суму 1 697,75 USD;

№ А30845 від 07.10.2015 на суму 1 840,55 USD;

№ А30846 від 07.10.2015 на суму 1 697,75 USD, а Товариством належним чином оплачено в повному обсязі. Отже, донараховувати до даних сум корабельний збір за ставками у закордонному плаванні або повертати Товариству вже сплачені суми є безпідставним та суперечить вимогам чинного законодавства України.

З огляду на викладене судова колегія вважає, що висновок господарського суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог як первісного позову так і зустрічного відповідає нормам матеріального та процесуального права, але за мотивами, викладеними в постанові, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Перевіряючи, згідно приписів ст.101 ГПК України законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в повному обсягу, тобто не тільки на підставах викладених у апеляційній скарзі, судова колегія не встановила будь-яких порушень норм матеріального і процесуального права з боку місцевого суду і вважає, що зроблені судом висновки відповідають фактичним обставинам справи, наявним в ній доказам та приписам чинного законодавства.

Керуючись cm.cm. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 15.01.2016 залишити без змін, апеляційні скарги - без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Гладишева Т.Я.

ОСОБА_4