ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2016 р. Справа №904/9144/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: судді Науменка І.М. доповідача

суддів: Євстигнеєва О.С., Кощеєва І.М.,

секретар судового засідання: Ситникова М.Ю.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність б/н від 20.10.2015р.;

від відповідача-1: ОСОБА_2, представник, довіреність б/н від 22.02.2015р.;

від відповідача-2: ОСОБА_3, представник, довіреність б/н від 14.09.2015р.;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Дельта Банк на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2016р. у справі №904/9144/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Пік Авто, м.Дніпропетровськ

до відповідача 1 Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м.Київ

відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю Сетав Авто, м.Дніпропетровськ

про визнання договору поруки №76004/П4 від 05.09.2013р. припиненим,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2016р. у справі №904/9144/15 (суддя Воронько В.Д.) позов задоволено повністю. Визнано договір поруки №76004/П4, укладений 05.09.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Астра Банк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Пік Авто" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сетав Авто", припиненим 10.07.2015р. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пік Авто" витрати по сплаті судового збору у сумі 1 218,00 грн.

Зазначене вище рішення обґрунтоване наявністю в матеріалах справи доказів пропуску відповідачем-1 шестимісячного строку предявлення вимоги до поручителя.

Не погоджуючись з даним рішенням, ПАТ «Дельта Банк» (відповідач-1) звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції від 16.02.2016р. про визнання договору поруки припиненим скасувати, та прийняти у справі нове рішення про відмову в позові повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» (відповідач-1) посилається на те, що зобовязання за кредитним договором, саме в забезпечення умов виконання якого і було укладено спірний договір поруки, не виконано. Кредитний договір не припинено та не розірвано у встановленому законом порядку. Таким чином, правові підстави для визнання припиненим договору поруки відсутні.

Окрім того, апелянт наполягає на ненаданні судом належної правової оцінки тому факту, що під час прийняття оскаржуваного рішення не було закінчено провадження у справі №904/7448/15 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Сетав Авто» про стягнення заборгованості за кредитним договором №76004 від 05.09.2013р., саме в забезпечення виконання якого і було укладено спірний договір поруки.

У підсумку, скаржник стверджує, що використання ним свого права на дострокове повернення кредиту шляхом звернення до боржника із відповідною вимогою, не є зміною строку виконання основного (кредитного) зобовязання. За умовами ж спірного договору поруки, останній діє до повного припинення боржником зобовязань за основним (кредитним) договором.

В свою чергу, у відзивах на апеляційну скаргу позивач та відповідач-2 (ТОВ «Пік Авто», ТОВ Сетав Авто) викладені в ній заперечення повністю відхиляють, вважають їх необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам.

Зокрема, у даних відзивах зазначено про закінчення провадження у згаданій вище справі №904/7448/15 шляхом прийняття рішення від 19.01.2016р., що набрало законної сили. Даним рішенням встановлено, зокрема, факт укладення 05.09.2013р. між ПАТ «Астра Банк», ТОВ «Сетав Авто» та ТОВ «Пік Авто» договору поруки №76004/П4; факт присічного строку виконання відповідачем-1 (ТОВ «Сетав Авто») зобовязання з дострокового повернення кредитних коштів, а саме 09.01.2015р.; строк спливу договору поруки №76004/П4 10.07.2015р. Таким чином, встановлені даним рішенням факти повторного доказування не потребують.

Окрім того,у відзивах на апеляційну скаргу позивач та відповідач-2 зауважують на помилковості твердження апелянта з приводу того, що використання ним свого права на дострокове повернення кредиту шляхом звернення до боржника із відповідною вимогою, зміною строку виконання основного (кредитного) зобовязання не являється.

Отже, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзивів на неї, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні уповноважених представників сторін, колегією суддів встановлено наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Астра Банк" (далі - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сетав Авто" (далі - позичальник, відповідач-2) укладено генеральний кредитний договір №76004 (далі - кредитний договір), відповідно до п.1.1 якого кредитор відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію, а позичальник зобов'язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування отриманими кредитними коштами та комісії в порядку, розмірі та в строк, що передбачені цим договором та договорами про внесення змін та доповнень до цього договору. Надання суми кредиту в межах кредитної лінії здійснюється частинами - кредитними траншами в порядку та на умовах, визначених у договорах про внесення змін та доповнень до цього договору.

Зокрема, з урахуванням останніх змін та доповнень до генерального кредитного договору від 05.09.2013р. (додаткова угода №2), кредитор надає позичальнику у межах відкритої, згідно з генеральним кредитним договором відновлювальної кредитної лінії, відновлювальний кредитний транш у сумі 250 000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування отриманими кредитними коштами та комісії в порядку, розмірі та у строк, що передбачені генеральним кредитним договором та цим договором. Надання кредиту здійснюється в порядку, визначеному в генеральному кредитному договорі (п.1 додаткової угоди №2). Строк кредитного траншу - з 05.09.2013р. по 01.07.2016р.

При цьому, наступний робочий день, що слідує за днем, який є останнім днем строку кредиту, встановлений в абзаці першому цього пункту договору, вважається днем початку періоду прострочення по поверненню кредитних коштів з наслідками, передбаченими законодавством України та цим договором (п.2 додаткової угоди №2).

В свою чергу, в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за генеральним кредитним договором, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також, інших витрат, 05.09.2013р. між ПАТ «Астра Банк» (банк, кредитор), ТОВ «Сетав Авто» (далі позичальник, відповідач-2) та ТОВ «Пік Авто» (далі - поручитель, позивач) був укладений договір поруки №76004/П4, за п.1.2 якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати в повному обсязі за зобов'язаннями позичальника, які виникають з умов генерального кредитного договору №76004 від 05.09.2013р., з усіма змінами та доповненнями до нього.

В подальшому, а саме, 02.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Астра Банк" (далі продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (далі покупець, відповідач-1) був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги; про заміну кредитора у зобов'язанні (далі договір купівлі-продажу), за умовами п.2.1 якого продавець погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцеві, а покупець купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

Пунктом 2.3 договору купівлі-продажу сторони передбачили, що права вимоги переходять від продавця до покупця та обов'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання сторонами договору акту приймання-передачі прав вимоги. До складу цих вимог включене також право вимоги виконання ТОВ "Сетав Авто" зобов'язань за генеральним кредитним договором №76004 від 05.09.2013р., укладеним між ПАТ "Астра Банк" та ТОВ "Сетав Авто".

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Отже, в порушення умов генерального кредитного договору, відповідач-2 (позичальник) взяті на себе грошові зобов'язання щодо повернення кредиту не виконав, в результаті чого ТОВ "Дельта Банк" скористався передбаченим п.п.6.4.1., 6.4.2 кредитного договору правом вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також, відшкодування збитків завданих кредитору в результаті невиконання чи неналежного виконання позичальником умов договору.

Відповідно до п.п.6.4, 6.5 кредитного договору, вимога про дострокове повернення кредиту направляється позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів після її відправлення.

Отже, згідно штампу підприємства поштового звязку на конверті, 10.12.2014р. відповідачем-1 (ПАТ «Дельта Банк») було надіслано ТОВ "Сетав Авто" (відповідач-2), позивачу (ТОВ "Пік Авто"), ТОВ "Автосервіс", ТОВ ТВК "Ентоні", фізичній особі ОСОБА_4, а також, ОСОБА_5, претензію за вих.№14115 від 09.12.2015р. з вимогою про дострокове повернення кредиту за договором №6004 від 05.09.2013р. в загальному розмірі 894 856,11 грн., з яких 250 000,00 грн. - сума заборгованості за строковим кредитом, 250 000,00 грн. - сума заборгованості за простроченим кредитом; 7 479,45 грн. - сума заборгованості за нарахованими відсотками, 56 561,62 грн. - сума заборгованості за простроченими відсотками, 20 886,98 грн. - штрафні санкції за невиконання п.п.3.2.5, 3.2.6 кредитного договору, 309 927,95 грн. - пеня за несвоєчасне повернення платежів за тілом кредиту та відсотках.(а.с.24).

Таким чином, як вірно зазначено місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні, пред'явивши вимогу про дострокове повернення кредиту, відповідачем-я було змінено строк виконання основного зобов'язання, який настав на 31 календарний день з моменту направлення банком даної вимоги, тобто, 10.01.2015р.

В свою чергу, за змістом п.5.2 договору поруки, порука припиняється у тому числі у випадку, якщо банком протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя.

Слід зазначити при цьому, що колегія суддів апеляційної інстанції повністю погоджується з думкою місцевого господарського суду з приводу того, що положення п.5.1 договору поруки про втрату договором своєї дії з моменту повного виконання усіх забезпечених порукою зобов'язань, не може розглядатися, як установлення строку дії поруки в розумінні ст.252 Цивільного кодексу України, відповідно до частини першої якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

За таких обставин, відповідно до ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про припинення поруки у випадку, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Таким чином, колегія суддів апеляційного гсоподарського судк вважає, що, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів предявлення відповідачем-1 вимоги до поручителя у встановлений ст.559 Цивільного кодексу України строк (до 10.07.2015р. включно, тобто, протягом шести місяців від дати настання основного зобовязання - 10.01.2015р.), господарський суд першої інстнції дійшов обгрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для визнання поруки припиненою. (Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постановах від 29.01.2014р., від 17.09.2014р., від 21.01.2015р.).

Так, згідно викладених у згаданих вище постанвоах висновків Верховного Суду України, з огляду на преклюзивний характер строку поруки (протягом якого припиняється цивільне право, як таке) й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань, застосоване в другому реченні ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, як умови чинності поруки, слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Отже, як вірно зазначено в оскаржуваному рішенні господарським судом першої інстанції, строк договору поруки має відраховуватись з дня настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором, який в свою чергу був змінений відповідачем-1 шляхом направлення претензії до ТОВ "Сетав Авто" про дострокове повернення кредиту, а відтак, настав 10.01.2015р. Таким чином, шестимісячний строк пред'явлення вимоги до позивача, як до поручителя сплив 10.07.2015р.

Доказів звернення відповідача-1 з позовною вимогою про стягнення кредитної заборгованості до поручителя (ТОВ «Пік Авто», позивач) у строк до 10.07.2015р. матеріали справи не містять.

За таких обставин правомірним слід визнати висновок господарського суду першої інстанції з приводу наявності правових підстав для задоволення позову шляхом визнання договору поруки припиненим.

В свою чергу, викладені в апеляційній скарзі заперечення в ході апеляційного провадження свого підтвердження не знайшли, виявились безпідставними, спростованими наявними у справі доказами та такими, що суперечать сталій судовій практиці.

Так, помилковим колегія суддів вважає твердження апелянта з приводу того, що використання ним свого права на дострокове повернення кредиту шляхом звернення до боржника із відповідною вимогою, не є зміною строку виконання основного (кредитного) зобовязання. За умовами ж спірного договору поруки, останній діє до повного припинення боржником зобовязань за основним (кредитним) договором.

Наведена правова позиція скаржника також суперечить наведеній вище практиці Верховного Суду України (постанови від 29.01.2014р. та 21.01.2015р.), в яких зазначено, що «факт направлення банком вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором змінює строк виконання основного зобовязання за цим договором».

Окрім того, згідно з ч.2 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто, піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі Совтрансавто-Холдинг проти України, з посиланням на справу Брумареску проти Румунії (параграф 61), зазначив, що одним з основних елементів Верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Отже, згідно відомостей з ЄДР судових рішень, на час прийняття оскаржуваного судового рішення набрало законної сили інше судове рішення від 19.01.2016р. у справі №904/7448/15 яким, зокрема, встановлено факт укладення 05.09.2013р. між ПАТ «Астра Банк», ТОВ «Сетав Авто» та ТОВ «Пік Авто» договору поруки №76004/П4; факт присічного строку виконання відповідачем-1 (ТОВ «Сетав Авто») зобовязання з дострокового повернення кредитних коштів, а саме 09.01.2015р.; строк спливу договору поруки №76004/П4 10.07.2015р.

Зважаючи на викладені вище обставини, викладені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів вважає необґрунтованими. Натомість, викладені в оскаржуваному рішенні висновки суду правомірними, з огляду на що підстав для його зміни чи/або скасування не знаходить.

Враховуючи результат розгляду апеляційної скраги, витрати на апеляційне оскарження, відповідно до вимог ст.49 ГПК України, покладаються на ПАТ Дельта Банк.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Дельта Банк залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2016р. у справі №904/9144/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 28.03.2016р.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя О.С. Євстигнеєв

Суддя І.М. Кощеєв