ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2016 р.Справа № 922/201/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Прилуцьке лісове господарство", м.Прилуки Чернігівської області,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "УМПІ ГРУП", м.Харків,
про стягнення 20500,00 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 545 від 24.12.2015р.);

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Прилуцьке лісове господарство" звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "УМПІ ГРУП" 20500,00 грн., які були сплачені позивачем згідно Договору поставки № 07-04/14 від 07.04.2014р., у якості попередньої оплати. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився; відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав. Копії ухвал про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи, надіслані на адресу відповідача: 61204, м.Харків, пр.Л.Свободи, 50-в (згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), повернуті до господарського суду за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання (за місцезнаходженням згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), проте не скористався наданими йому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України правами на участь у судовому засіданні, а також не надав суду жодного доказу в обґрунтування заперечень проти позову або на підтвердження належного виконання договірних зобов'язань, суд визнав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

07.04.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "УМПІ ГРУП" (відповідачем) та Державним підприємством "Прилуцьке лісове господарство" (позивачем) було укладено Договір поставки № 07-04/14, згідно п. 1.1. якого відповідач (постачальник) зобов'язався передати у власність позивача (покупця) товар (дріт-катанку) в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в рахунках-фактурах, а позивач (покупець) зобов'язався прийняти товар та провести його оплату на умовах та в порядку, визначених даним Договором.

Відповідно до п. 3.1. Договору, постачальник здійснює поставку товару покупцю згідно усних замовлень покупця протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання відповідної заявки.

Як вказує позивач, згідно умов даного Договору, ним було зроблено усне замовлення на поставку дроту діаметром 5,5 мм та діаметром 6,5 мм по 2,5 т.

На підставі отриманого замовлення відповідачем було направлено позивачу рахунок на оплату № 1/4/09 від 04.09.2014р. на загальну суму 41000,00 грн., який включає 20500,00 грн. вартість за дріт діаметром 5,5 мм, вагою 2,5 т, та 20500,00 грн. - за дріт діаметром 6,5 мм, вагою 2,5 т.

Відповідно до п. 4.2. Договору, покупець на підставі рахунка-фактури, складеного постачальником, проводить оплату товару у розмірі 100% передоплати.

Згідно п. 3.2. Договору, у випадку необхідності для покупця змінити деякі позиції асортименту, він повідомляє постачальника в строк за 5 днів до настання терміну поставки.

Як зазначає позивач, у відповідності до п. 3.2. Договору, ним було усно перезамовлено поставку лише дроту діаметром 5,5 мм, вагою 2,5 т, вартістю 20500,00 грн. та скасовано поставку інших позицій в рахунку, у зв'язку з чим проведено передоплату в сумі 20500,00 грн. платіжним дорученням № 1725 від 05.09.2014р.

Тобто, відмова від частини позицій замовленого товару була здійснена позивачем у відповідності до п. 3.2. Договору.

Проте, незважаючи на те, що замовлення позивача було отримано відповідачем та направлено рахунок 04.09.2014р., відповідач поставку товару у встановлений Договором строк (протягом 10 робочих днів з моменту отримання даної заявки) не здійснив.

У зв'язку з цим, позивачем на адресу відповідача була направлена претензія від 27.10.2014р. за № 437 з вимогою повернути суму попередньої оплати в розмірі 20500,00 грн.

Листом-відповіддю від 10.11.2014р. за вих. № 10.11.14/2 відповідач відмовився повернути попередню оплату, посилаючись на неналежне виконання договірних обов'язків позивачем, а саме передоплату товару не в повному обсязі, а лише у 50%-розмірі.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 2. ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Судом встановлено, що умови поставки в частині асортименту товару були змінені позивачем з дотриманням вимог п. 3.2. Договору, а саме про такі зміни повідомлено відповідача одразу після отримання рахунку на оплату товару. При цьому, суд враховує, що умовами Договору не передбачено обов'язкової письмової форми такого повідомлення, оскільки згідно п. 3.1. замовлення здійснюються покупцем усно.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду обґрунтованих заперечень проти позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Прилуцьке лісове господарство" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 612, 693, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УМПІ ГРУП" (61204, м.Харків, пр. Людвіга Свободи, 50-В; ) на користь Державного підприємства "Прилуцьке лісове господарство" (17500, Чернігівська область, м.Прилуки, вул.Київська, 288; ) - грошові кошти в сумі 20500,00 грн.; витрати з оплати судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.03.2016 р.

Суддя ОСОБА_2