РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2016Справа №910/722/16
За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "АМГ АГРОХОЛДИНГ"

До: публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

Про: визнання недійсним договору

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача: Сліпченко О.В. - представник за довіреністю

Від відповідача: Гацій І.І. - представника за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АМГ АГРОХОЛДИНГ" до публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання недійсним договору іпотеки №14/14-VIP/3-К від 28.03.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2016 порушено провадження у справі №910/722/16.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Договір іпотеки укладено сторонами з порушенням вимог законодавства, такий договір не відповідає вимогам закону, що тягне наслідки, передбачені ст.207 Господарського кодексу України, ст.215, 216 Цивільного кодексу України. Позивач вказує, що договір іпотеки не містить опису предмету іпотеки, а саме не містить інформацію про площу переданого в іпотеку майна, станом на березень 2014 року елеваторний комплекс складався із більшої кількості споруд та мав більшу площу. Також позивач вказує про відсутність згоди Загальних зборів ТОВ «АМГ Агрохолдинг» щодо укладення Договору іпотеки, оскільки за умовами п.7.8. Статуту ТОВ «АМГ Агрохолдинг» укладення правочинів, сума яких перевищує 50 000,00 грн, а також будь-яких правочинів, що стосуються нерухомого майна має бути погоджене вищим органом управління.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що рішенням Загальних зборів позивача особі, якою підписано спірний договір іпотеки, були надані такі повноваження, на підтвердження чого долучив відповідні докази.

04.03.2016 року представником позивача подано клопотання про витребування доказів. В судовому засіданні 04.03.2016 року суд зобов' язав надати відповідача статут публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на момент укладання спірної угоди, а також внутрішнє положення/регламент про порядок видачі кредитів та укладення договорів про забезпечення зобов'язань за кредитними договорами, яке діяло станом на 28.03.2014 року.

17.03.2016 року відповідачем через канцелярію суду надано витребувані судом документи.

В судових засіданнях 09.02.2016, 04.03.2016 оголошувалися перерви.

У судовому засіданні 18.03.2016 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» (надалі - іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІРА ТРЕЙД» (надалі - боржник) було укладено Кредитний договір №3-К/14-VІР про надання кредиту у формі невідновлювальної кредитної лінії (надалі - Кредитний договір).

28.03.2014 року між ПАТ «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» та ТОВ «АМГ Агрохолдинг» (іпотекодавець) укладено Договір іпотеки №14/14-VIP/3-К від 28.03.2014 року (далі - Договір іпотеки).

Відповідно до п.1.1. Договору іпотеки цей Договір забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з Кредитного договору №3-К/14-VІР про надання кредиту у формі невідновлювальної кредитної лінії від 13.03.2014 року (а також договорів про внесення змін та доповнень до нього), надалі - кредитний договір, укладеного між іпотеко держателем та ТОВ «ТІРА ТРЕЙД», , надалі - позичальник, згідно якого позичальник зобов'язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 11 вересня 2014 року повернути кредит у розмірі 170 000 000,00 грн, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 21 % річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 26 (двадцяти шести) % річних, при настанні умов, передбачених п.3.10. кредитного договору, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування у розмірі 24 (двадцяти чотирьох) % річних, при настанні умов, передбачених п.3.13. кредитного договору, сплатити проценти за користування кредитними коштами,у межах строку кредитування у розмірі 23 (двадцять три) % річних, комісії, а також штрафи та пені у розмірі і випадках; передбачених кредитним та цим договорами, відшкодувати іпотеко держателю всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання іпотекодавцем (позичальником) умов кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

Відповідно до п.2.1. Договору предметом іпотеки є нерухоме майно - елеваторний комплекс, який знаходиться за адресою: Чернівецька область, Новоселицький район, місто Новоселиця, вулиця Складська, будинок № 10 та належить іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, Серія САС № 080902, виданого 25 грудня 2009 року Виконавчим комітетом Новоселицької міської ради на підставі Рішення виконавчого комітету Новоселицької міської ради від 18.12.2009 року, номер 455, зареєстрованого в Новоселицькому комунальному бюро технічної інвентаризації 29.12.2009 року за реєстраційним номером 27310769. Право власності зареєстровано Реєстраційною службою Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22 січня 2014 року, номер запису про право власності 4361862, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 30, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним № 17435765 від 06 лютого 2014 року.

Опис об'єкту: Нежитлова будівля (адмінбудинку), А, площею 217,60 кв.м; Трансформаторна підстанція, Б; Будівля для обслуговування пожежного водойму, В; Нежитлова будівля вагової, Г; Навіс - станція розвантаження автомобілів, Д; Нежитлова будівля операторної, Е, площею 31,50 кв.м; Нежитлова будівля (охоронного посту), Є, площею 17,70 кв.м; Блок сушки вологої сировини, 1; Силос оперативного зберігання зерна, 2; Сховище силосного типу, 3; Вузол транспортної розв'язки, 4; Колодязь, 5; Авто-вагова, 6; Пожежні водойми, 7-8; Оглядові колодязі, 9-16; Установка біологічної очистки стоків, 17; Ваги для залізнодорожних вагонів, 18; Залізнодорожна колія, 19.Земельна ділянка, на якій знаходиться предмет іпотеки, кадастровий номер: :01:013:0030, площею 6,0 га, цільове призначення - для обслуговування незавершеного будівництва елеваторного комплексу, знаходиться за адресою: Чернівецька область, Новоселицький район, місто Новоселиця, вулиця Складська, № 10 (десять).

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що Договір іпотеки укладено сторонами з порушенням вимог законодавства, такий договір не відповідає вимогам закону, що тягне наслідки, передбачені ст.207 Господарського кодексу України, ст.215, 216 Цивільного кодексу України. Позивач вказує, що договір іпотеки не містить опису предмету іпотеки, а саме не містить інформацію про площу переданого в іпотеку майна, станом на березень 2014 року елеваторний комплекс складався із більшої кількості споруд та мав більшу площу. Також позивач вказує про відсутність згоди Загальних зборів ТОВ «АМГ Агрохолдинг» щодо укладення Договору іпотеки, оскільки за умовами п.7.8. Статуту ТОВ «АМГ Агрохолдинг» укладення правочинів, сума яких перевищує 50 000,00 грн, а також будь-яких правочинів, що стосуються нерухомого майна.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до ст. 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що, відповідно до приписів ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Частиною 2 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

За змістом ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це скріплюється печаткою.

Статтею 97 Цивільного кодексу України визначено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.3 ст.237 Цивільного кодексу України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

За положеннями ч.1 ст.58 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників.

Відповідно до ч.1 ст.98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Пунктом 6.1. Статуту ТОВ «АМГ Агрохолдинг», затвердженого Загальними зборами учасників ТОВ «АМГ Агрохолдинг» (Протокол №08-07-2013 від 08.07.2013р.) Загальні Збори Учасників є вищим органом управління Товариства.

Відповідно до п.7.8. Статуту укладення договорів та (або) вчинення інших правочинів Директором від імені товариства можливе лише за умови одержання попередньої письмової згоди Зборів Учасників щодо будь-яких договорів та (або) правочинів, пов'язаних із прийняттям товариством на себе зобов'язань, сумарна вартість яких перевищує 50 000 гривень на день вчинення правочину, та (або) кількох однорідних правочинів (договорів) на протязі одного кварталу, що спрямовані на досягнення єдиної мети, на суму, що перевищує еквівалент 50 000 гривень.

Відповідно до приписів ст.92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Частиною другою статті 207 ЦК України встановлено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це установчими документами або довіреністю та скріплюється печаткою.

Як вбачається з п.7.8. Статуту укладення договорів та (або) вчинення інших правочинів Директором від імені товариства можливе лише за умови одержання попередньої письмової згоди Зборів Учасників щодо будь-яких договорів та (або) правочинів, пов'язаних із прийняттям товариством на себе зобов'язань, сумарна вартість яких перевищує 50 000 гривень на день вчинення правочину, та (або) кількох однорідних правочинів (договорів) на протязі одного кварталу, що спрямовані на досягнення єдиної мети, на суму, що перевищує еквівалент 50 000 гривень.

Рішенням зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «АМГ Агрохолдинг» від 24.03.2014 року, оформленим Протоколом №24-03-2014 від 24.03.2014, вирішено виступити майновим поручителем перед ПАТ «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» по зобов'язаннях ТОВ «Тіра Трейд», що випливають з кредитного договору №3-К/14-VІР про надання кредиту у формі невідновлювальної кредитної лінії від 13.03.2014 року, укладеного між ТОВ «Тіра Трейд» та ПАТ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК». Уповноважити директора товариства ОСОБА_4 та/або ОСОБА_5 на укладення та підписання від імені товариства відповідних договорів іпотеки та застави для забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Тіра Трейд» та ПАТ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК».

Отже, під час укладення спірного договору ОСОБА_5 діяла у межах наданих повноважень, а посилання позивача на відсутність згоди зборів учасників та перевищення повноважень спростовується долученим до матеріалів справи Протоколом зборів учасників ТОВ «АМГ Агрохолдинг» №24-03-2014 від 24.03.2014.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови:

1) для іпотекодавця та іпотекодержателя - юридичних осіб відомості про:

для резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців;

для нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу;

2) зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання;

3) опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, у тому числі кадастровий номер. У разі іпотеки земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення;

4) посилання на видачу заставної або її відсутність.

У п.2.1. Договору іпотеки сторонами зазначено яке майно виступає предметом іпотеки за Договором, вказано детальний опис майна, який надає можливість ідентифікувати таке майно, а отже суд приходить до висновку, що посилання позивача на те, що предмет іпотеки неможливо ідентифікувати спростовується матеріалами справи.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.15 ЦК України обов'язковою умовою для визнання правочину недійсним є факт порушень прав та інтересів позивача, у зв'язку з його (правочину) вчиненням.

Позивач не навів, а суд не встановив таких фактів порушень охоронюваних законом прав позивача з боку відповідача.

Суд, провівши аналіз змісту зазначеного договору та відповідності його положенням чинного законодавства, прийшов до висновку, що умови договору не порушують прав та інтересів позивача.

На підставі викладеного, враховуючи, що судом не встановлено підстав для визнання договору іпотеки недійсним, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні, а відтак у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, покладаються судом на позивача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 35, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Суддя Л.М. Шкурдова

Повне рішення складено: 22.03.2016.