донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

22.03.2016р. справа №913/1045/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4

від позивача:ОСОБА_5, представник за дов. №11/016-юо від 05.01.16р.
від відповідача:ОСОБА_6, директор

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпроазот", м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

на рішення господарського суду Луганської області
від01.02.2016 року
у справі№913/1045/15 (суддя Василенко Т.А.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Дніпроазот", м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лугспецтехносервіс", м.Сватове, Луганська область
про стягнення 45 392,08 грн.
ВСТАНОВИВ:

10.11.2015р. позивач, Публічне акціонерне товариство "Дніпроазот", м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лугспецтехносервіс", м.Сватове, Луганська область про стягнення штрафних санкцій за порушення зобов"язань за договором поставки №766971 від 26.09.2014р. у сумі 45 392,08 грн. (т.1, а.с.3-12).

В процесі розгляду справи позивач надав заяву про зменшення позовних вимог від 08.12.2015р. № 016/25/п-2, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача штрафні санкції за порушення зобов"язань за договором поставки №766971 від 26.09.2014р. у розмірі 45 342,08 грн. (т.1, а.с.82-83).

Рішенням господарського суду Луганської області від 01.02.2016р. у справі № 913/1045/15 позов задоволено частково (т.1, а.с.194-200).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лугспецтехносервіс", м.Сватове, Луганська область на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпроазот", м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область пеню у сумі 1058,50 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 1218,00 грн., у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Судове рішення мотивовано доведеністю позовних вимог в частині стягнення пені за порушення строку поставки, передбаченої ОСОБА_7 №2 відповідно до п.6.8 договору поставки №766971 від 26.09.2014р.

За висновком суду матеріалами справи підтверджено та встановлено фактичними обставинами, що відповідачем товар був поставлений в повному обсязі 15.12.2014р., тому у відповідача відсутні правові підстави застосування штрафу за порушення строку поставки продукції більш ніж на 15 календарних днів.

Щодо нарахування штрафу за несвоєчасну реєстрацію відповідачем податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, то в цій частині судом відмовлено з огляду на те, що дані порушення вважатимуться податковими, а застосовувати відповідальність за їх порушення покладено на відповідні контролюючи органи, до яких позивач не відноситься.

Судом також відмовлено у задоволені позову в частині стягнення штрафу за неповідомлення відповідачем про зміну юридичної адреси відповідно до п.9.7 договору у сумі 7 056,64 грн. з підстав того, що повідомлення про зміну юридичної адреси не є господарським зобов"язанням за договором та не спричинило позивачу будь-яких збитків, оскільки фактично умови договору виконані, продукція поставлена у повному обсязі і позивач не набув будь-яких негативних наслідків.

В частині стягнення штрафу відповідно до пунктів 6.11 та 9.14 договору за ненадання певних документів у сумі 7056,64 грн. та пені за порушення строку надання документів, передбачених п.9.14 договору у сумі 44 690,98 грн. також відмовлено з підстав недоведеності їх позивачем.

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Дніпроазот" м.Дніпродзержинськ, звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив рішення господарського суду Луганської області від 01.02.2016р. у справі №913/1045/15 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Скаржник вважає, що при прийнятті судового рішення суд неповно з"ясував обставини, що мають значення для справи, недоведені обставини, що мають значення для справи, визнав встановленими, висновки суду є необґрунтованими, зроблені з порушення норм матеріального та процесуального права.

Так, апелянт вважає, що висновок суду щодо недоведеності позивачем факту порушення відповідачем строку поставки продукції, передбаченої позиціями №3, №10, №13 ОСОБА_7 №2 від 14.11.2014р. до договору більше ніж на 3 календарних дні є необгрунтованим та таким, що не заснований на фактичних обставинах справи.

Апелянт вважає необґрунтованим висновок суду про те, що порушення передбаченого договором строку надання податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, є податковим правопорушенням і не є порушенням господарського зобов"язання за договором поставки, оскільки, посилаючись на ч. 1 ст. 628 ЦК України при укладанні договору сторони добровільно розширили зміст господарського зобов"язання щодо поставки продукції, домовившись про те, що відповідач протягом трьох календарних днів від дати поставки продукції по договору зобов"язаний надати позивачу податкову накладну, складену в електронній формі та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. Отже, як вважає апелянт, ця умова договору може розглядатися у двох визначеннях: як податковий обов"язок платника податку, передбачений Податковим кодексом України та як господарське зобов"язання, передбачене сторонами в договорі відповідно до Господарського та Цивільного кодексів України.

Висновок суду щодо не віднесення обов"язку відповідача з надання позивачу повідомлення про зміну поштової адреси та місцезнаходження до господарських зобов"язань, апелянт вважає помилковим, оскільки відповідні умови договору спрямовані на запобігання можливих негативних наслідків і встановлені договором штрафні санкції за порушення строку надання повідомлення про зміну юридичної адреси та місцезнаходження були передбачені сторонами за взаємною згодою під час укладання договору поставки № 766971 від 26.09.2014р. на підставі ст.6, ч. 2 ст. 546 ЦК України, ч. 1 ст. 230, ч. 4 ст. 231 ГК України.

Скаржник вважає необґрунтованим висновок суду про те, що позивачем не надано доказів ненадання відповідачем документів, передбачених договором, оскільки даний висновок зроблений з порушенням ст. 4-2 ГПК України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, п.9.14 договору передбачений перелік документів, копії яких, засвідчених нотаріально чи підписом уповноваженої особи та печаткою відповідач зобов"язався надати позивачу під час укладання договору, але не пізніше ніж через 10 (десять) календарних днів з моменту його укладання. Вказані документи відповідачем надані не були, проте були направлені поштою відповідачем вже під час судового розгляду даної справи та отримані позивачем лише 25.12.2015р.

На думку апелянта щодо відмови у задоволені штрафу за допущення порушення, передбаченого п.6.7 договору, у відповідності до п.6.11 договору в розмірі 7 056,64 грн. без зазначення місцевим господарським судом в рішенні відповідного обґрунтування, є порушенням норм процесуального права, а саме п.3 ч. 1 ст. 84 ГПК України.

Позивач у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Відповідач заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити без змін рішення господарського суду Луганської області від 01.02.2016р. у даній справі, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні відповідач звернувся із клопотанням від 22.03.2016р. № 1010, в якому просив відкласти розгляді справи у зв"язку з неможливістю підготувати відзив на апеляційну скаргу, яке колегією суддів розглянуто та відхилено.

Відповідно до частини другої статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв»язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 5 «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визначається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Дніпроазот", м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область юридична особа (ідентифікаційний код 05761620), що підтверджено Статутом, Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи та Витягом з ЄДРПОУ (т.1, а.с.16-37).

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лугспецтехносервіс", м.Сватове, Луганська область юридична особа (ідентифікаційний код 38088364), що підтверджено Витягом з ЄДРПОУ, Статутом (т.1, а.с.38, 120-145).

26.09.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Дніпроазот" (за договором - покупець, далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лугспецтехносервіс" ( за договором - постачальник, далі - відповідач) укладений договір поставки №766971, за умовами якого постачальник зобов"язується поставити (передати у власність) покупцеві продукцію виробничо-технічного призначення у відповідності до специфікацій (додатків) до цього договору, а покупець - прийняти поставлену продукцію та оплатити її вартість в порядку і в строки, передбачені цим договором (т.1, а.с.41-45).

Найменування продукції, кількість, асортимент, характеристики та інші вимоги до продукції, яка підлягає доставці за цим договором, узгоджуються сторонами в специфікаціях на поставку продукції. ОСОБА_7 на поставку продукції підписуються уповноваженими представниками обох сторін, скріплюються печатками сторін та є невід"ємними частинами (додатками) даного договору (п.1.2 договору).

Строки поставки продукції узгоджуються сторонами в специфікаціях на поставку продукції до договору. Датою поставки вважається дата передачі продукції постачальником покупцеві, яка зазначена в підписаному обома сторонами акті приймання-передачі продукції (п.3.2 договору).

Розділом 6 договору визначено порядок вирішення спорів та відповідальність сторін.

Так, п.6.7 договору встановлено у випадку порушення стороною будь-якого зі своїх зобов"язань за договором, здійснення стороною або її посадовими особами протиправних дій, сторона-порушник та/або її винні уповноважені особи зобов"язуються відшкодувати іншій стороні в повному обсязі понесені останньою у зв"язку з цим збитки, у тому числі упущену вигоду та моральну шкоду.

За порушення строку поставки продукції постачальник сплачую покупцеві пеню в розмірі 1% вартості непоставленої та/або несвоєчасно поставленої продукції за кожен день прострочення поставки. За порушення строку поставки продукції більше ніж на 15 (п"ятнадцять) календарних днів, постачальник додатково до пені і не виключаючи її, сплачує покупцю штраф у розмірі 10% вартості непоставленої та/або несвоєчасно поставленої продукції (п.6.8 договору).

Пунктом 6.11 договору передбачено, що за кожне порушення зобов"язань, передбачених пунктами 1.3,4.2,9.3,9.4,9.7,9.9-9.14 договору, а також у разі ненадання або несвоєчасного надання податкових накладних чи надання податкових накладних, складених з порушенням вимог, передбачених цим договором чи законодавством України, та/або не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також за кожний випадок допущення постачальником будь-якого з порушень, передбачених п.6.7 договору, постачальник сплачує покупцеві штраф у розмірі 20% загальної вартості продукції, яка передбачена відповідною специфікацією на поставку продукції по договору.

За порушення строку (терміну) надання документів, які підлягають переданню постачальником покупцеві у відповідності до умов цього договору та/або вимог чинного законодавства, постачальник зобов"язаний сплатити покупцеві пеню у розмірі 0,1% загальної вартості продукції, яка передбачена відповідною специфікацією на поставку продукції по договору,за кожен день прострочення виконання зобов"язань (п.6.15 договору).

Розділом 9 договору встановлено строк дії договору та інші умови.

Пунктом 9.1 договору встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його укладання сторонами та діє протягом 12 (дванадцяти) місяців, а в частині гарантійних зобов"язань постачальника - протягом усього гарантійного строку на продукцію.

У разі зміни поштової адреси, банківських або інших реквізитів сторін, включаючи статус платника податку, сторона договору, для якої наступили такі зміни, зобов"язується письмово повідомити про це іншу сторону протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту настання відповідних змін. У випадку неповідомлення чи несвоєчасного повідомлення винна сторона зобов"язана відшкодувати іншій стороні збитки, які понесені у зв"язку з таким неповідомленням (п.9.7 договору).

Постачальник зобов"язаний протягом трьох календарних днів від дня виникнення у нього податкових зобов"язань з ПДВ за операціями, що здійснені за цим договором скласти та надати покупцю податкову накладну у паперовому вигляді та в електронній формі, з дотриманням вимог Податкового кодексу України, Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Міндоходів і зборів України від 14.01.2014р. №10 та Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010р. №1246 та інших вимог законодавства України. (п.9.10 договору).

Пунктом 9.11 договору встановлено, що постачальник зобов"язується своєчасно і в повному обсязі декларувати свої податкові зобов"язання, які пов"язані з цим договором, шляхом подання до контролюючих органів податкової звітності, складеної та заповненої за формою та у відповідності до вимог законодавства України.

Пунктом 9.14 договору встановлено, що постачальник зобов"язаний під час укладання договору, але не пізніше ніж через 10 (десять) календарних днів з моменту його укладання, надати покупцю засвідчені нотаріально чи підписом уповноваженої особи та печаткою постачальника наступні документи щодо постачальника:

- копії установчих документів (Статут, установчий договір тощо);

- копії документів, що дозволяють займатися підприємницькою діяльністю та її окремими видами;

- копію витягу з ЄДРПОУ;

- копію свідоцтва про державну реєстрацію або виписки з ЄДРПОУ;

- копію довідки органу державної податкової служби про взяття на облік платника податків;

- копію документа, що підтверджує повноваження представника постачальника на укладання (підписання договору, як-то : довіреність, наказ по підприємству про призначення керівника, рішення про уповноваження особи на підписання договорів, протокол вищого органу підприємства про обрання особи на відповідну посаду тощо);

- копію свідоцтва про реєстрацію в якості платника податку на додану вартість 9якщо постачальник є платником цього податку);

- копію свідоцтва про реєстрацію платника єдиного податку (якщо постачальник є платником цього податку).

Договір підписаний особа сторонами у встановленому порядку та скріплений печатками підприємств.

ОСОБА_7 №2 від 14.11.2014р. до договору поставки №766971 від 26.09.2014р. передбачено найменування продукції та її характеристики, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю з ПДВ, сума у грн. з ПДВ (т.1, а.с.47).

Пунктом 1 даної ОСОБА_7 передбачена загальна вартість продукції, передбаченої даною специфікацією, яка складає 35 380,38 грн., у т.ч. ПДВ 5896,73 грн.

Пунктом 4 цієї ОСОБА_7 встановлено, що постачальник зобов"язаний поставити продукцію покупцю в повному обсязі протягом 20 (двадцяти) календарних днів від дати направлення покупцем письмової заявки про необхідність поставки продукції.

ОСОБА_7 підписана сторонами та скріплена печатками підприємств.

21.11.2014р. позивачем на адресу відповідача направлено письмову заявку вих №ОиС-892 про поставку продукції передбаченої ОСОБА_7 №2 на поставку продукції до 11.12.2014р. (т.1, а.с.48).

В той же час, 26.11.2014 позивачем направлено відповідачу листа № ОиС-897 щодо виключення поставки обладнання, передбаченого позицією № 8 ОСОБА_7 №2 від 14.11.2014. Таким чином, загальна вартість продукції, що підлягала поставці по ОСОБА_7 № 2 від 14.11.2014, склала 35 283,19 грн. (т.1, а.с.49).

Згідно видаткової накладної № ЛС-842/12 від 09.12.2014р. відповідач відвантажив на адресу позивача продукцію на суму 35 283,19 грн. (т.1, а.с.50).

Представником позивача ОСОБА_8 за довіреністю № АЗ/1289 від 05.12.2014 згідно підпису останнього на вказаній накладній, був отриманий товар за специфікацією №2 на загальну суму 35 283,19 грн. і за позиціями узгодженими сторонами як в специфікації, так і в відповідних заявках позивача. При цьому, будь-яких відміток або зауважень щодо поставки неякісного або некомплектного товару представником позивача в накладній не вказано (т.1, а.с.116). Довіреність дійсна до 14.12.2014р.

З товарно-транспортної накладної №ЛС-842/12 від 09.12.2014р. вбачається, що товар був доставлений автомобільним перевізником ТОВ "Лугспецтехносервіс" через водія ОСОБА_9 вантажоодержувачу ПАТ "Дніпроазот" на суму 35 283,19 грн., а отриманий з боку позивача представником ОСОБА_8 15.12.2014р. (т.1, а.с.118-119).

15.12.2014р. під час приймання продукції по кількості та комплектності позивачем (т.1, а.с. 51) були виявлені факти порушення відповідачем умов договору, що підтверджується актом приймання товарів за кількістю та комплектністю № 2617 від 15.12.2014р., складеним в односторонньому порядку, а саме:

- невідповідність фактично поставленої продукції позиції № 3 ОСОБА_7 на поставку продукції від 14.11.2014р. та позиції № 3 видаткової накладної № ЛС-842/12 від 09.12.2014р. Дана продукція була повернута відповідачеві 22.01.2015 згідно видаткової накладної (повернення) № АЗ-0000001 від 22.01.2015 (т.1, а.с.57);

- фактичну відсутність продукції, передбаченої позицією № 9 за видатковою накладною № ЛС-842/12 від 09.12.2014р.;

- недопоставку продукції, передбаченої позицією №12 за видатковою накладною № ЛС-842/12 від 09.12.2014р. у кількості 3 штук.

22.01.2015р. згідно видаткових накладних №ЛС-842-2/12 від 19.01.2015, № ЛС-842-3/12 від 21.01.2015р. відповідачем було замінено невідповідну умовам договору продукцію та допоставлено продукцію на суму 9 843,84 грн. (т.1, а.с.53-54).

Таким чином, позивач вважає, що відповідач порушив умови договору та здійснив поставку продукції, передбачену ОСОБА_7 № 2 від 14.11.2014 до договору та заявками позивача, з порушенням строку поставки.

Пеня за порушення строку поставки продукції, передбаченої ОСОБА_7 № 2 від 14.11.2014, згідно п. 6.8. договору, складає 4 628,44 грн.

Штраф за допущення відповідачем порушення, передбаченого п. 6.7. договору, а саме щодо недопоставки продукції, у відповідності до п. 6.11 договору, складає 7 056,64 грн. (20% загальної вартості продукції, яка передбачена ОСОБА_7 № 2 від 14.11.2014р.)

Штраф за порушення відповідачем строку поставки продукції, передбаченої позиціями 3, № 10, № 13 ОСОБА_7 № 2 від 14.11.2014р., більше ніж на 15 (п'ятнадцять) календарних днів, згідно п. 6.8 договору, складає 939,46 грн. (10% загальної вартості продукції, яка передбачена ОСОБА_7 № 2 від 14.11.2014р.).

Також, позивач наполягає на порушенні з боку відповідача передбаченого договором строку надання податкових накладних.

Згідно видаткової накладної № ЛС-842-2/12 від 19.01.2015р. відповідач 22.01.2015р. здійснив часткову поставку продукції, передбаченої позиціями № 10, № 13 ОСОБА_7 № 2 від 14.11.2014р., на загальну суму 4 408,56 грн. (у тому числі ПДВ (20%) - 734,76 грн.).

Таким чином, податкові зобов"язання з ПДВ за поставку продукції, передбаченої видатковою накладною № ЛС-842-2/12 від 19.01.2015р. виникли у відповідача 19.01.2015р., і відповідно до п. 9.10 договору, строк реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних настав 22.01.2015р.. Проте, відповідач зареєстрував податкову накладну у Єдиному реєстрі податкових накладних лише 03.02.2015р., тобто з порушенням строку, передбаченого п. 9.10. Договору.

Згідно видаткової накладної № ЛС-842-3/12 від 21.01.2015р. відповідач 22.01.2015р. здійснив поставку продукції, передбаченої позицією № 3 ОСОБА_7 № 2 від 14.11.2014р. на загальну суму 4 986,00 грн. (у тому числі ПДВ (20%) - 831,00 грн.)

Таким чином, як вважає позивач, податкові зобов"язання з ПДВ за поставку продукції, передбаченої видатковою накладною № ЛС-842-3/12 від 21.01.2015р. виникли у відповідача 21.01.2015р.

Штраф за вказане порушення, передбачений п. 9.10 договору, щодо строку надання зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №8 від 19.01.2015р. на продукцію, поставлену за видатковою накладною № ЛС-842-2/12 від 19.01.2015р., згідно п. 6.11 договору, складає 7 056,64 грн. (20% загальної вартості продукції, яка передбачена ОСОБА_7 № 2 від 14.11.2014)

Штраф за припущене порушення, передбачений п. 9.10 договору, щодо строку надання зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №9 від 21.01.2015р. на продукцію, поставлену за видатковою накладною № ЛС-842-3/12 від 21.01.2015р., згідно п. 6.11 договору, та складає 7 056,64грн. (20% загальної вартості продукції, яка передбачена ОСОБА_7 № 2 від 14.11.2014).

Також позивачем до стягнення заявлений штраф за неповідомлення відповідачем про зміну юридичної адреси відповідно до п. 9.7 договору в сумі 7 056,64 грн.

Згідно п. 9.7 договору у разі зміни поштової адреси, банківських або інших реквізитів сторін, включаючи статус платника податку, сторона договором, для якої наступили такі зміни, зобов"язується письмово повідомити про це іншу сторону протягом трьох календарних днів з моменту настання відповідних змін. У випадку неповідомлення чи несвоєчасного повідомлення винна сторона зобов"язана відшкодувати іншій стороні збитки, понесені у зв"язку з таким неповідомленням.

Позивач зазначає, що відповідач змінив юридичну адресу і місцезнаходження та не повідомив про це позивача.

Так, ТОВ "Лугспецтехносервіс" з 09.02.2012р. зареєстровано Реєстраційною службою Виконавчого комітету Луганської міської ради, номер запису: 0019191, у період з 09.02.2012р. до 12.03.2015р. підприємство перебувало за адресою: 91005, АДРЕСА_1 та з 13.03.2015р. Реєстраційною службою Сватівського районного управління юстиції Луганської області внесені зміни щодо юридичної адреси: товариства, а саме - Луганська область, Сватівський район, місто Сватове, вулиця Набережна - Водокачка, буд. 1"А".

Згідно з п. 9.14 договору відповідач зобов"язався під час укладення договору, але не

пізніше ніж через 10 (десять) календарних днів з моменту його укладення, надати позивачу засвідчені нотаріально чи підписом уповноваженої особи та печаткою відповідні статутні та інші документи, що ним зроблено не було.

Пунктом 6.11 договору передбачено, що за кожне порушення зобов"язань, зокрема, передбачених пунктами 9.7, 9.14 договору відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 20% загальної вартості продукції, яка передбачена відповідною специфікацією на поставку продукції.

Відповідно до п. 6.15 договору за порушення строку (терміну) надання документів, які підлягають переданню постачальником покупцеві у відповідності до умов цього договору або вимог чинного законодавства, постачальник зобов"язаний сплатити покупцеві пеню розмірі 0,1% загальної вартості продукції, передбаченої відповідною специфікацією на поставку продукції до договору, за кожний день прострочення виконання зобов"язань.

Згідно п. 6.18 договору нарахування штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені), передбачених п. п. 5.3, 6.8-6.11, 6.15 цього Договору за прострочення виконання Постачальником своїх зобов"язань за Договором не припиняється через 6 (шість) місяців від дня, коли відповідне зобов"язання мало бути виконане.

Штраф за ненадання відповідачем документів, передбачених п. 9.14 договору, у відповідності до п. 6.11. договору, складає 7 056,64 грн. (20% загальної вартості продукції, яка передбачена ОСОБА_7 № 2 від 14.11.2014р.).

Пеня за порушення відповідачем строку надання документів, передбачених 9.14. договору, згідно п. 6.15 договору, станом на 28.10.2015р. складає 4 490,98 грн.

03.06.2015р. позивач направив на адресу відповідача претензію № 016/25/н з вимогою про сплату штрафних санкцій за порушення виконання зобов"язань по договору, яка була отримана відповідачем 09.06.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1, а.с.56-65). Станом на дату пред"явлення позову відповідь на претензію на адресу позивача не надходила.

Оскільки відповідачем вимоги позивача виконані не були, позивач звернувся до суду із даним позовом, який зокрема обґрунтовує посиланням на ст.ст. 193, 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530, 610, 612 Цивільного кодексу України.

Суть спірних правовідносин полягає у вирішення питання щодо стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору поставки.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Разом з тим, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Як зазначалося вище, 26.09.2014 між сторонами у справі був укладений договір поставки № 766971, за умовами якого відповідач як постачальник зобов'язався передати у власність позивача покупця відповідну продукцію, а останній зобов'язався прийняти та оплатити прийняту продукцію на умовах договору.

Згідно п. 1.2 договору найменування продукції, кількість, асортимент, характеристики та інші вимоги до продукції, яка підлягає поставці узгоджуються сторонами в специфікаціях до договору, які є його невід"ємною частиною.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір №766971 від 26.09.2014р., є договором поставки .

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього кодексу ( ст. 663 ЦК України).

Згідно п. 1.3 договору постачальник разом з продукцією на товар передає наступний комплект документації: акт приймання передачі продукції, податкову накладну, рахунок/ фактуру, товарно-транспортну накладну, сертифікат якості заводу виробника.

Згідно п. 2.1 ціна продукції узгоджується сторонами у специфікаціях до договору.

Згідно п. 2.4 покупець зобов"язаний оплатити поставлену продукцію протягом шістдесяти календарних днів від дати підписання покупцем акту приймання-передачі продукції, але не раніше моменту отримання від постачальника всіх необхідних документів.

Відповідно до п. 3.1 постачальник здійснює поставку на умовах МТП-ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року.

Згідно п. 3.2 договору строки поставки узгоджуються сторонами в специфікаціях до договору. Датою поставки продукції вважається дата передачі продукції постачальником покупцю, яка зазначена в підписаному обома сторонами акті приймання передачі продукції.

Як свідчать матеріали справи та пояснення сторін, при передачі відповідної продукції акти приймання-передачі товару не складалися.

Відповідно до п. 5.1 приймання-передача продукції за кількістю здійснюється згідно з товаросупровідними документами на продукцію, а за якістю та комплектністю, згідно з документами, які засвідчують якість та комплектність продукції.

Відповідно до п. 5.2 приймання продукції за кількістю здійснюється покупцем відповідно до Інструкції про порядок приймання передачі продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Деражарбітражу при ОСОБА_10 СРСР від 15.06.1965 № П-6, а за якістю та комплектністю відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_10 СРСР від 25.04.1966 № П-7, з усіма змінами та доповненнями. У випадку виявлення під час приймання продукції недостачі, невідповідності якості та комплектності продукції вимога стандартів, технічних умов, умовам даного договору та його додатків чи даним зазначеним в товаросупровідних документах чи документах, що засвідчують якість та комплектність продукції, подальше її приймання здійснюється покупцем за участю громадськості, компетентного у питаннях визначення кількості, якості та комплектності продукції.

Відповідно до п. 5.3 у випадку поставки неякісної та некомплектної продукції, постачальник зобов"язаний протягом двадцяти календарних днів від дати одержання ним вимоги покупця за свій рахунок та своїми силами замінити неякісну та некомплектну продукцію, продукцією належної якості та комплектності або за свій рахунок у той же строк усунути виявлені недоліки та доукомплектувати неякісну і некомплекту продукцію. Якщо у визначений строк постачальник не виконає заміну неякісної і некомплектної продукції постачальник зобов"язаний на вимогу покупця сплатити останньому штраф за поставку такої продукції у розмірі 20% від вартості такої продукції та повернути відповідні гроші.

Згідно п. 5.4 договору покупець має право повністю або частково відмовитися від прийняття та оплати продукції у разі, якщо постачальником при поставці продукції не дотримана будь-яка вимога за умовами договору.

Як свідчать матеріали справи між сторонами було складено та підписано ОСОБА_7 №1 на поставку продукції на загальну суму 11 634,66 грн.

Згідно п. 3 специфікації постачання здійснюється на склад покупця (м. Дніпродзержинськ, вул. С.Х.Горобця,1).

Постачальник зобов"язаний поставити продукцію протягом 45 днів від дати направлення покупцем письмової заявки.

Також, між сторонами було підписано ОСОБА_7 №2 від 14.11.2014р. на суму 35 380,38 грн.

З метою отримання продукції за специфікацією №2 від 14.11.2014р., позивачем відповідачу була направлена заявка від 21.11.2014 № ОиС-892 та зазначено, що постачання слід здійснити до 11.12.2014р. (протягом 20 календарних днів.).

В той же час, листом від 26.11.2014р. № ОиС-897 позивач просив відповідача виключити із постачання позицію №8 за специфікацією.

На виконання умов договору, відповідач, за накладною № ЛС-842/12 від 09.12.2014р. поставив позивачу продукцію, передбачену специфікацією №2, з урахуванням вимог за наведеними вище листами на загальну суму 35 283,19 грн.

Представником позивача ОСОБА_8 за довіреністю № АЗ/1289 від 05.12.2014р. згідно підпису останнього на вказаній накладній, був отриманий товар за ОСОБА_7 №2 на загальну суму 35 283,19 грн. і за позиціями узгодженими сторонами як в специфікації, так і в відповідних заявках позивача. При цьому, будь-яких зауважень щодо поставки неякісного або некомплектного товару представником позивача в накладній не вказано. Позивачем підтверджено повноважність ОСОБА_8 на отримання відповідної продукції.

Позивачем, в якості обґрунтувань щодо некомплектності поставленого товару до суду надано акт № 2617 від 15.12.2014р., який судом не прийнятий в якості належного доказу недопоставки відповідачем товару, узгодженого за специфікацією №2, з чим колегія суддів погоджується з наступного (арк. справи 51).

Так, 15.12.2014р. комісією працівників ПАТ «Дніпроазот» у складі 5 осіб був складений акт приймання товарів за кількістю і комплектністю № 2617. Вказаний акт узгоджено заступником голови правління ПАТ «Дніпроазот» ОСОБА_11

Згідно п. 11 акту вказано, що виявлені наступні дефекти: позиція 5 повертається у зв"язку із невідповідністю із заявленою номенклатурою, позиція 10 відсутня, позиція 13 недопоставлена у кількості 3 штук.

За вказаним актом зазначено, що прийнято продукції на загальну суму 30 859, 44 грн.

Як вже було встановлено, сторонами був узгоджений певний порядок приймання продукції за кількістю, про що визначено в договорі та досягнуто домовленості щодо застосування положень Інструкції про порядок приймання передачі продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Деражарбітражу при ОСОБА_10 СРСР від 15.06.1965 № П-6 (далі Інструкція П-6).

Згідно п. 3 вказаної Інструкції, підприємство яке отримує продукцію забезпечує приймання продукції у відповідності до стандартів, технічних умов, Особистих умов поставки, інших обов"язкових правил та договору.

Згідно п. 11 Інструкції П-6 приймання продукції здійснюється особами уповноваженими та це керівником підприємства або його заступником та несуть відповідальність за дотримання цією інструкції.

Для приймання товару за кількістю підприємство зобов"язано утворити відповідні умови для отримання продукції.

Згідно п. 12 Інструкції П-6 приймання продукції за кількістю здійснюється на підставі транспортних і супровідних документів.

Відповідно до п. 16 і п. 17 Інструкції П-6 у випадку виявлення недостачі покупець зобов"язаний зупинити приймання та скласти відповідний акт. Одночасно із зупиненням приймання продукції покупець зобов"язаний повідомити про невідповідність за кількістю іногороднього постачальника, у випадку, якщо це передбачено договором.

В даному випадку, п.п. 5.2, 5.3 договору сторони передбачили обов"язкову участь в прийманні продукції представника громадськості компетентного у питання визначення кількості продукції.

Як свідчить акт № 2617 від 15.12.2014р. позивачем вказані вимоги Інструкції і договору дотримані не були.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно видаткової накладної № А3-000001 від 22.01.2015р. позивач повернув відповідачу товар на суму 4 986,00 грн. (арк. справи 52)

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем позивачу за видатковою накладною № ЛС-842-2/12 від 19.01.2015р. було поставлено 22.01.2015р., а позивачем прийнято товару на суму 4 408,56 грн. При цьому умова продажу визначена як договір № 766971 від 26.09.2014р. додаток 2 (арк. справи 53)

Згідно товарно-транспортної накладної № ЛС-842-2/12 від 19.01.2015р. відповідач поставив на склад покупця, а останній через уповноважену особу ОСОБА_8 22.01.2015р. отримав продукцію на суму 4 408,56 грн.

Відповідно до видаткової накладної № ЛС-842-3/12 від 21.01.2015р. відповідач поставив, а позивач прийняв на власному складі через уповноваженого представника товар за договором № 766971 від 26.09.2014р. додаток 2 в сумі 4 986,00 грн., що також підтверджується і товарно-транспортною накладною № ЛС-842-3/12 від 21.01.2015р. (а.с. 54).

Але, як правильно зазначено судом, вказані вище документи не спростовують факт поставки відповідного товару, передбаченого ОСОБА_7 №2 від 14.11.2014р., у визначеній кількості за накладною № ЛС-842/12 від 09.12.2014р.

З метою отримання оплати за поставлену продукцію відповідно до ОСОБА_7 №2, відповідачем було складено та передано позивачу рахунок-фактуру № ЛС-842/12 від 09.12.2014р. на суму 35 283,19 грн. (арк. справи 102).

Позивачем доказів оплати поставленої продукції не надано.

Також було складено рахунок фактуру № ЛС-842-2/12 від 19.01.2015р. на суму 4 408,56 грн. та рахунок-фактуру № ЛС-842-3/12 від 21.01.2015р. (а.с. 103, 104).

Відповідно до п. 5.4 договору покупець має право повністю або частково відмовитися від прийняття та оплати продукції, якщо постачальнику не будуть виконані вимоги договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитись від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

В даному випадку, позивачем до суду не надано доказів відмови від прийняття товару.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем було допущено прострочення поставки товару на три доби. Так, відповідно по умов договору поставка товару здійснюється протягом 20 календарних днів від дати направлення покупцем письмової заявки. В даному випадку, заявка направлена 21.11.2014р. і постачання повинно бути здійснено до 11.12.2014р. Як було вказано вище, постачання здійснено фактично 15.12.2014р., тобто прострочення склало три доби (12,13,14 грудня 2014 року).

Виходячи з цього, колегія суддів вважає висновок суду стосовно часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення пені за порушення строку поставки, передбаченої ОСОБА_7 №2 відповідно до п. 6.8 договору в сумі 1058,50 грн., виходячи з суми поставки товару у розмірі 35 283,19грн., правильним та таким, що відповідає обставинам справи.

Оскільки матеріалами справи підтверджено та встановлено фактичними обставинами, що відповідачем товар був поставлений в повному обсязі 15.12.2014р. то у відповідача відсутні правові підстави застосування штрафу за порушення строку поставки продукції більш ніж на 15 календарних днів (п. 6.8), з чим колегія суддів погоджується.

Також позивачем заявлено до стягнення:

- штраф за порушення, передбаченого п. 9.10 договору строку надання податкової накладної №8 від 19.01.2015, у відповідності до п. 6. 11 договору в сумі 7056,64 грн.,

- штраф за порушення, передбаченого п. 9.10. договору строку надання податкової накладної №9 від 21.01.2015, у відповідності до п. 6. 11 договору в сумі 7056,64 грн.,

- штраф за порушення, передбаченого п. 9.7 договору у відповідності до п. 6. 11 договору в сумі 7056,64 грн.

Згідно п. 6.11 договору за кожне порушення зобов"язань, передбачених пунктами 1.3,4.2,9.3,9.4,9.7,9.9-9.11, а також в разі ненадання або несвоєчасного надання податкових накладних чи надання податкових накладних, складених з порушенням вимог, передбачених цим договором чи законодавством України, та не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також за кожний випадок допущення постачальником будь-якого з порушень передбачених п. 6.7 договору, постачальник сплачує покупцеві штраф в розмірі 20% загальної вартості продукції, яка передбачена відповідною специфікацією на поставку продукції.

В даному випадку, позивачем нарахований штраф за несвоєчасну реєстрацію відповідачем податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податкова накладна це звітний податковий документ, що підтверджує виникнення податкового обов"язку платника податків у зв"язку з продажем товарів (робіт, послуг) і одночасно підтверджуюча право на податковий кредит у покупця - платника податків у зв"язку з придбанням таких товарів (робіт, послуг).

Згідно вимог ст. 109.1 Податкового кодексу України податковим правопорушенням є протиправні діяння (дія, чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючи органи.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (п.1 ст. 218 ГК України).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, відмовив у задоволені позовних вимог в цій частині, посилаючись на те, що штраф за несвоєчасну реєстрацію відповідачем податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є податковим правопорушенням, застосовування відповідальності за яке покладено на відповідні контролюючи органи відповідно до вимог Податкового кодексу України. Крім того, реєстрація податкових накладних не є господарським зобов"язанням за договором поставки.

Згідно п. 9.7 договору у разі зміни поштової адреси, банківських або інших реквізитів сторін, включаючи статус платника податку, сторона за договором, для якої наступили такі зміни, зобов"язується письмово повідомити про це іншу сторону протягом трьох календарних днів з моменту настання відповідних змін. У випадку неповідомлення чи несвоєчасного повідомлення винна сторона зобов"язана відшкодувати іншій стороні збитки, понесені у зв"язку з таким неповідомленням.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Лугспецтехносервіс" з 09.02.2012р. зареєстровано Реєстраційною службою Виконавчого комітету Луганської міської ради, номер запису: 0019191, у період з 09.02.2012р. до 12.03.2015р. підприємство перебувало за адресою: 91005, АДРЕСА_2 та з 13.03.2015р. Реєстраційною службою Сватівського районного управління юстиції Луганської області внесені зміни щодо юридичної адреси: товариства, а саме - Луганська область, Сватівський район, місто Сватове, вулиця Набережна Водокачка, буд. 1"А".

Тобто, з даного пункту договору вбачається, що для сторони, яка порушила умови договору наступають наслідки у вигляді відшкодування збитків, позивачем до стягнення заявлений штраф за неповідомлення відповідачем про зміну юридичної адреси відповідно до п. 9.7 договору в сумі 7 056,64грн., в задоволенні якого судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено.

Позивачем заявлені до стягнення з відповідача штраф відповідно до пунктів 6.11, 9.14 договору за ненадання певних документів в сумі 7056,64 грн. та пеня за порушення строку надання документів, передбачених п. 9.14 договору в сумі 4 4690,98 грн.

Відповідно до п. 9.4 договору постачальник зобов"язаний під час укладання договору, але не пізніше ніж через десять календарних днів з моменту його укладення надати покупцю засвідченні нотаріально чи підписом уповноваженої особи та печаткою постачальника статутні та інші документи.

При цьому, позивач жодним чином не довів суду допущення з боку відповідача порушень, визначених п.6.11, 9.14 договору.

Відповідно до вимог ст.ст.33.34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При цьому в договорі не зазначено, яким чином ці документи передаються стороні. З пояснень відповідача документи були передані позивачу одночасно при укладанні договору (а.с.111-115).

Доводи апелянта стосовно відмови у задоволені штрафу за допущення порушення, передбаченого п.6.7 договору, у відповідності до п.6.11 договору в розмірі 7 056,64 грн. без зазначення місцевим господарським судом в рішенні відповідного обгрунтування не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються висновком суду про те, що матеріалами справи підтверджено та встановлено фактичними обставинами, що відповідачем товар був поставлений в повному обсязі 15.12.2014р., а відтак у позивача відсутні правові підстави застосування штрафу за порушення строку поставки продукції більш ніж на 15 календарних днів.

Враховуючи викладене, Донецький апеляційний господарський суд вважає, що оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду та не вбачає підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпроазот", м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область на рішення господарського суду Луганської області від 01.02.2016 року у справі №913/1045/15 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Луганської області від 01.02.2016 року у справі №913/1045/15 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.О.Радіонова

Судді І.В.Зубченко

ОСОБА_3

Надр.5 прим:1 у справу; 1позивачу; 1 відповідачу; 1 ДАГС; 1ГС Запорізької обл.