ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2016р. Справа № 914/381/16

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Росан-Агро», с. Підгороддя, Рогатинський р-н, Івано-Франківська обл.;
до відповідача:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів;
про:стягнення 26225,82 грн. боргу та 20806,00 грн. штрафу за договором суборенди від 01.04.2015р.
Суддя - Крупник Р.В. Секретар - Цяпка О.І.
Представники сторін:
від позивача:Рибенок М.М. - представник (довіреність №1/06-15 від 04.06.2015р.);
від відповідача:ОСОБА_1
Представнику позивача та відповідачу роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

11.02.2016р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Росан-Агро» (надалі - Позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) про стягнення 26225,82 грн. боргу та 26250,00 грн. штрафу за договором суборенди від 01.04.2015р.

Ухвалою суду від 12.02.2016р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 22.02.2016р. Ухвалою від 22.02.2016р. суд прийняв заяву ТОВ «Росан-Агро» про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 26225,82 грн. боргу та 20806,00 грн. штрафу, розгляд справи відклав на 14.03.2016р. Ухвалою від 14.03.2016р. суд продовжив строк розгляду справи на п'ятнадцять днів, її розгляд відклав на 28.03.2016р.

Представник позивача в судове засідання з'явився, зменшені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити повністю. В судовому засіданні подав довідку про розмір боргу відповідача №87/03 від 25.03.2016р. та письмові пояснення по справі б/н від 24.03.2016р. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 01.04.2015р. між позивачем та відповідачем укладено договір суборенди, на виконання якого відповідачу було передано в користування нежитлове приміщення площею 60 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1. За умовами договору суборенди відповідач зобов'язувався до 10 числа поточного місяця перераховувати орендну плату, однак взятих на себе зобов'язань належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 26225,82 грн. Крім цього, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, позивач просить стягнути з ФОП ОСОБА_1 20806,00 грн. штрафу.

Відповідач в судове засідання з'явився, пояснив суду, що заборгованість за договором суборенди утворилася у зв'язку з фінансовими труднощами, пов'язаних із значним зменшенням обсягів реалізації продукції (м'яса птиці). Станом на день слухання справи, відповідач немає можливості погасити заборгованість в повному обсязі, лише частинами, а тому звернувся до позивача з листом про розстрочення сплати боргу та не застосування штрафних санкцій до нього, однак відповіді наразі не отримав.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2014р. між ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції «Шувар» та ТОВ «Росан-Агро» укладено Договір № Р-19м, за яким ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції «Шувар» передало, а позивач прийняв у строкове, платне володіння та користування нежитлові приміщення терміналу дрібно-гуртової торгівлі, які знаходяться в регіональному аграрному центрі з приміщеннями адміністративно-побутового призначення, загальною площею 130,2 кв.м. та розташовані за адресою: АДРЕСА_1, позначені на схемі розміщення ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції «Шувар» під номером (символом) НОМЕР_2.

На підставі пп. 5.1.2. п. 5.1. Договору № Р-19м від 01.12.2014р., 01.04.2015р. між позивачем (Орендарем) та відповідачем (Суборендарем) було укладено Договір суборенди (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого орендар зобов'язується передати, а суборендар зобов'язується прийняти в строкове, оплатне користування нежитлові приміщення загальною площею 60 кв.м.

За умовами п.п. 1.2., 1.3., 2.1. Договору об'єкт знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Об'єкт належить орендарю на підставі договору № Р-19м від 01.12.2014р. Метою суборенди є використання об'єкта суборендарем для здійснення торгово-виробничої діяльності, що є цільовим призначенням об'єкта.

Передача об'єкта в суборенду здійснюється уповноваженими представниками сторін за відповідним актом приймання-передачі, який є доказом фактичної передачі об'єкта суборендарю.

На виконання умов Договору, позивачем 01.04.2015р. було передано, а відповідачем прийнято в користування об'єкт суборенди, що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом приймання-передачі об'єкта від вказаної дати.

У відповідності до п. 5.1., 5.2. Договору, розмір суборендної плати складає 10000,00 грн., в т.ч. 20% ПДВ за один календарний місяць. Орендна плата включає вартість додаткових послуг та комунальних платежів. Суборендна плата за використання об'єкта сплачується суборендарем шляхом внесення належної до оплати суми на банківський рахунок орендаря або за згодою орендаря - іншим способом, не забороненим законодавством, до 10 числа місяця, за який вона сплачується.

Як свідчить наявний в матеріалах справи Акт приймання-передачі об'єкта (повернення об'єкта), 15.12.2015р. об'єкт суборенди був переданий позивачу відповідачем.

З наявних в матеріалів справи судом встановлено, що предметом позову являється заборгованість за вересень 2015р. - 3000,00 грн., за жовтень 2015р. - 10000,00 грн.. за листопад - 10000,00 грн., за грудень 3225,82 грн.. всього 26225,82 грн. Вказане стверджується і сторонами.

Докази сплати відповідачем заборгованості в матеріалах справи - відсутні.

Встановивши наведені обставини справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення повністю, виходячи з наступного.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконану роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку.

Положеннями ч. 1 ст. 283 ГК України, які кореспондуються з положеннями ст. 759 ЦК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) заплату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму (ст. 774 ЦК України).

Як було встановлено судом, згоди на передачу об'єкта в суборенду від ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції «Шувар» за Договором № Р-19м від 01.12.2014р. не вимагалося.

Приписами ч. 1 ст. 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

У відповідності із ст. 193 ГК України, положення якої є аналогічні до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, у встановлений в Договорі строк, орендна плата відповідачем сплачена не була, така підлягає стягненню з нього в судовому порядку, в розмірі 26225,82 грн.

Положеннями ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

За змістом п. 8.1. Договору, суборендар взяв на себе зобов'язання у випадку несвоєчасної сплати орендної плати, сплатити орендарю штраф у розмірі 25% від суми простроченого платежу за кожний випадок такого порушення.

Перевіривши правильність нарахування штрафу, суд прийшов до висновку, що у зв'язку з простроченням зобов'язання штраф підлягає стягненню з відповідача повністю, в розмірі 20806,00 грн.

З огляду на викладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, а тому підлягають до задоволення повністю.

Судовий збір відповідно до положень ст. 49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 1378,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росан-Агро» (77023, Івано-Франківська обл., Рогатинський р-н, с. Підгороддя; ) 26225,82 грн. боргу, 20806,00 грн. штрафу та 1378,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 31.03.2016р.

Суддя Крупник Р.В.