ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" березня 2016 р. Справа № 5004/635/12

Суддя господарського суду Волинської області Костюк С.В., розглянувши заяву державного комунального підприємства "Луцьктепло" про відстрочку виконання рішення суду

по справі 5004/635/12

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до відповідача Державного комунального підприємства "Луцьктепло"

про стягнення 9 252 881,26 грн.,

Суддя С.В.Костюк

ПРЕДСТАВНИКИ:

від заявника: ОСОБА_1, дов.№7178/08 від 31.12.2015 року

від стягувача: н/з

Права та обовязки учаснику судового процесу розяснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 19.06.2012 р. у справі №5004/635/12 позов Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до Державного комунального підприємства Луцьктепло задоволено частково, вирішено стягнути 8 087 994,53 грн. заборгованості, 45 291,71 грн. пені, 58 353,18 грн. збитків заподіяних інфляцією, 87 456,84 грн. процентів річних, а всього 8 279 096,26 грн. та 57 607,22 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

28.11.2012 року на виконання вказаного рішення судом було видано наказ №5004/635/12-1, який звернуто стягувачем до виконання.

21.03.2016 року Державне комунальне підприємство "Луцьктепло" звернулось до господарського суду Волинської області з заявою про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 19.06.2012р. у справі №5004/635/12 до 31.12.2016р.

В обґрунтування даної заяви боржник посилається на наявність кредиторської та дебіторської заборгованості, що виникла через несвоєчасну оплату населенням міста Луцька послуг з теплопостачання, які надаються ДКП "Луцьктепло", непогашення заборгованості перед ДКП Луцьктепло з різниці в тарифах на теплову енергію, невиконанням інших виконавчих проваджень щодо ДКП "Луцьктепло", що спричинило збитковість підприємства та важке фінансово-економічне становище. ДКП Луцьктепло з 20.05.2015р. не надає послуги з централізованого постачання гарячої води у звязку з припиненням постачання газу на котельні підприємства, тому у підприємства відсутні надходження грошових коштів від споживачів. На підтвердження зазначеного в заяві долучає: довідку №1241/05 від 16.03.2016р., довідка №1240/05 від 16.03.2016 року, інформацію (довідка) про претензійно-позовну роботу з боржниками станом на 01.01.2016 року (за період 01.01.2010 - 31.12.2015р.р), постанову про поновлення виконавчого провадження (ВП№28694996 від 06.10.2015р.), постанову про поновлення виконавчого провадження (ВП№46994254 від 23.02.2016 року), звіт про фінансові результати за 2015 рік.

Також в заяві вказує, що станом на день подання заяви залишок суми, яка підлягає стягненню за наказом становить 655 348,39 грн. Виконання наказу №5004/635/12-1 від 28.11.2012 року на суму 8 145 601,74 грн. підтверджується платіжними дорученнями №5 від 11.12.2012 року, №164 від 11.09.2012 року, №1792 від 17.07.2012 року, №162 від 27.08.2012 року, №163 від 31.08.2012 року, №1258 від 01.07.2014 року, №430 від 28.01.2016 року, копії яких надані клопотанням від 29.03.2016 року.

У судовому засіданні 29.03.2016р. представник ДКП «Луцьктепло» заяву про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 19.06.2012 року у справі №5004/635/12 до 31.12.2016р. підтримав, просить її задовольнити.

Стягувач в судове засідання не зявився, пояснень по суті поданої заяви не надав.

Розглянувши заяву Боржника про відстрочку виконання рішення до 31.12.2016 року, суд дійшов висновку про її часткове задоволення з врахуванням наступного.

Як слідує з матеріалів справи, рішення господарського суду Волинської області від 19.06.2012 р. у справі №5004/635/12 позов Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до Державного комунального підприємства Луцьктепло задоволено частково, вирішено стягнути 8 087 994,53 грн. заборгованості, 45 291,71 грн. пені, 58 353,18 грн. збитків заподіяних інфляцією, 87 456,84 грн. процентів річних, а всього 8 279 096,26 грн. та 57 607,22 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.10.2012 року, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 26.12.2012 року, рішення господарського суду Волинської області від 19.06.2012р. у справі №5004/635/12 скасовано в частині відмови у задоволенні пені та 7% штрафу та прийнято нове рішення, яким стягнуто з ДКП «Луцьктепло» в користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 226 458,55 грн. пені та 283 079,81 грн. 7% штрафу.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 18.03.2013 року наказ господарського суду Волинської області від 30.07.2012 року №5004/635/12-1 визнано таким, що не підлягає виконанню повністю.

На виконання рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції господарським судом Волинської області видано наказ від 28.11.2012 року №5004/635/12-1.

Постановою ДВС Головного управління юстиції у Волинській області від 24.12.2012 року відкрито виконавче провадження на підставі наказу господарського суду Волинської області від 28.11.2012 року 5004/635/12-1.Ухвалою суду від 02.02.2016 року частково задоволено заяву ДКП «Луцьктепло» відстрочено виконання рішення до 01.04.2016 року

21.03.2016 року ДКП «Луцьктепло» повторно звернулось з заявою про відстрочку виконання рішення до 31.12.2016 року, на момент подачі заяви залишок суми, що підлягає стягненню по наказу №5004/635/12-1 становить 655 348,39 грн. штрафних санкцій.

Відповідно до статті 45 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.

В силу статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарському суду надано право при наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим, за заявою сторони надавати відстрочку або розстрочку виконання рішення у виняткових випадках.

Відповідно до п. п. 7.1.1, 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 26.12.2003 р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Тобто, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Отже, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансований стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання відповідачу відстрочки виконання судового рішення.

Також, при оцінці виняткових обставин суд має враховувати дотримання балансу інтересів як боржника, так і кредитора при одночасному врахуванні вимоги закону про обов'язковість виконання судового рішення (ст. 115 ГПК України).

По суті вищенаведеної норми, при відстрочці виконання судового рішення йдеться про перенесення строку його виконання з однієї дати, що встановлено законом чи судом, на іншу.

При аналізі підстав надання відстрочки слід виходити з доведення неможливості здійснення передбаченої судовим рішенням дії, зокрема, вчинення платежу. Необхідно також доводити неможливість вчинення такого платежу на певну дату.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути виняткові обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Тобто, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватись господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін і господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача так і заперечення відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку відстрочки.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 31.01.2016 року дебіторська заборгованість споживачів за теплову енергію та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води становить 124 845,7 тис.грн. Крім того, заборгованість державного бюджету з різниці в тарифах на теплову енергію становить 1 348,0 тис. грн., що підтверджено бухгалтерською довідкою.

Основним джерелом надходжень грошових коштів на комунальне підприємство є оплата теплової енергії та послуг з теплопостачання споживачами, однак оплата послуг не здійснюється своєчасно та в повному обсязі.

Зі сторони ДКП «Луцьктепло» вживаються заходи по стягненню заборгованості з боржників. Однак, вжиті заходи з незалежних від Боржника причин не призводять до повного погашення дебіторської заборгованості.

Важке фінансове становище Боржника зумовлене також тим, що всупереч вимогам ст.20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, які встановлюються Національною комісією, не забезпечують відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, тобто не покривають дійсних фактичних затрат, понесених комунальним підприємством.

У зв'язку з цим, ДКП «Луцьктепло» є збитковим підприємством. За 2015 рік збитки підприємства склали 12 630,0 тис. грн., що підтверджується звітом про фінансові результати.

Кошти, що надходять на рахунки із спеціальним режимом використання, самостійно перераховуються банком в автоматичному режимі згідно з порядком розподілу коштів, затвердженим Кабінетом Міністрів України, виключно на рахунок: гарантованого постачальника (ПАТ «НАК «Нафтогаз України»), теплогенеруючої організації, теплопостачальної організації, теплотранспортуючої організації. Лише тими коштами, які залишилися після розподілу та відрахування на користь гарантованого постачальника газу, теплогенеруючих організацій, і які перераховуються банком на звичайний поточний рахунок, може розпоряджатися комунальне підприємство.

Боржник є комунальним підприємством, яке створено для задоволення потреб споживачів, у тому числі населення та державних органів, в теплопостачанні у вигляді опалення та гарячого водопостачання.

Основним видом діяльності ДКП Луцьктепло є постачання пари та гарячої води. Підприємство є виконавцем послуг по теплопостачанню (централізованому опаленню та гарячому водопостачанню) для населення, бюджетних організацій та інших споживачів.

Тобто, з матеріалів долучених до заяви вбачається, що на підприємстві ДКП "Луцьктепло" склалась складна економічна ситуація, яка виникла у зв'язку зі збитковістю послуг з теплопостачання. Однією з причин тяжкого економічного стану відповідача є дефіцит коштів, пов'язаний з постійними неплатежами споживачів за наданні спожиті послуги.

Зі сторони підприємства-боржника вживаються всі можливі заходи для стабілізації та забезпечення сталого функціонування підприємства в умовах зростання кризових явищ в Україні, вишукуються способи погашення існуючої кредиторської заборгованості. Однак, для вирішення проблем спрямованих на зміцнення фінансової стабільності ДКП "Луцьктепло" потребується певного періоду.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що наведені заявником обставини є винятковими, які дають підстави для часткового задоволення заяви ДКП Луцьктепло про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 19.06.2012р. у справі №5004/635/12 до 01.08.2016р. При цьому суд враховує також те, що основна заборгованість по наказу №5004/635/12-1 від 28.11.2012 року боржником погашена, залишилась непогашеною лише сума штрафних санкцій 655 348,39 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103, 105, 106, 121 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

1. Заяву Державного комунального підприємства Луцьктепло про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 19.06.2012р. у справі №5004/635/12 до 31.12.2016р. задоволити частково.

2. Відстрочити виконання рішення господарського суду Волинської області від 19.06.2012р. у справі №5004/635/12 до 01 серпня 2016 року.

Суддя С. В. Костюк