УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.04.2016Справа № 910/5612/16

Суддя Стасюк С.В., розглянувши

позовну заяву Іноземного підприємства "1+1 ПРОДАКШН"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНЖАГРО"

про стягнення 128 750,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Іноземне підприємство "1+1 Продакшн" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжагро" про стягнення128 750,94 грн. збитків, завданих неналежним виконанням відповідачем умов договору суборенди від 04.12.2013 №485.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву з доданими до неї документами без розгляду з наступних підстав.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У пункті 2.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Отже, додана до позовної заяви копія платіжного доручення від 19.02.2016 №1176 не є належним доказом сплати судового збору.

За приписами статті 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Так, у пункті 2 розділу позовної заяви «Додатки» зазначено «Доказ направлення копії позовної заяви Відповідачеві».

Разом з тим, матеріали позовної заяви не містять жодних доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, про що відділом діловодства суду складено акт від 29.03.2016 №б/н (згідно з вимогами підпункту 2.1.5 пункту 2.1 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом голови Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 року №28).

Зазначені обставини є суттєвими, оскільки нормами статті 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Крім того, позивачу при наступному зверненні до суду слід врахувати, що відповідно до частини 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

За умовами пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Судом встановлено, що надані позивачем ксерокопії документів належним чином не засвідчені, оскільки не містять дати та особистого підпису особи, яка їх засвідчувала, а тому не можуть бути сприйняті судом в якості належних доказів в розумінні статті 36 Господарського процесуального кодексу України, що тягне за собою наслідки передбачені пунктом 3 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню для усунення допущеного порушення, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (частина 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись пунктами 3, 4 і 6 частини першої статті 63 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Іноземного підприємства "1+1 Продакшн" і додані до неї документи повернути без розгляду.

Додаток:

Акт Господарського суду міста Києва від 29.03.2016 року б/н.

Суддя С.В. Стасюк