ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.03.2016 р. Справа №914/589/16

За позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «НОВАКОММЕРС», м. Боярка,

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Реал Україна», м. Львів,

про: стягнення 78 549,47 грн.

Суддя М. Синчук

при секретарі О. Гринчишин

За участю представників:

позивача: ОСОБА_2 довіреність б/н від 10.03.16р.;

відповідача: не зявився.

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «НОВАКОММЕРС» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Реал Україна» про стягнення 78 549,47 грн.

Ухвалою суду від 03.03.2016 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 21.03.2016 р.

В судове засідання 21.03.2016 р. представник позивача зявився, вимоги ухвали суду від 03.03.2016р. виконав частково, надав довідку про відсутність тотожного спору та оригінали витребуваних ухвалою суду документів, п. 3.3. ухвали суду від 03.03.2016р. не виконав.

В судове засідання 21.03.2016 р. представник відповідача не зявився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом за адресою вказаною у позовній заяві, про причини неявки уповноваженого представника в судове засідання не повідомив, вимог ухвали суду від 03.03.2016р. не виконав.

Розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «НОВАКОММЕРС» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні ТОВ «Реал Україна» () у розмірі 78 549,47 грн (ціна позову) та 1378,00 грн (судовий збір), а разом на суму 79 927,47 грн, що є на рахунку 024 у ПАТ «КРЕДОБАНК» МФО 325365 або на будь-яких інших рахунках відповідача суд встановив таке.

Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як зазначено в п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог. Так, у позові про стягнення грошей слід застосовувати накладення арешту на кошти. Арешт на майно треба застосовувати тоді, коли кошти в боржника відсутні, а тому виконання рішення про стягнення коштів неможливо. Не допускається застосування заходів забезпечення позову, які не повязані із заявленими вимогами.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України "Про Вищу раду юстиції", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження" від 16 червня 2011 року N 5-рп/2011 зазначено 1315, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Вибір способу забезпечення залежить від суті позовної вимоги. Так, у позові про стягнення грошей слід застосовувати накладання арешту на кошти. Арешт на майно треба застосовувати тоді, коли кошти в боржника відсутні, а тому виконання рішення про стягнення коштів є неможливим.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, метою застосування заходів до забезпечення позову є запобігання утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, а також ознаки, які ідентифікують відповідне майно та відрізняють його від іншого (однорідного чи подібного) майна, та за необхідності місцезнаходження майна надаються суду заявником.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. Оскільки заява про забезпечення позову розглядається судом без виклику сторін, тягар доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст. 33 ГПК.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

З огляду на вищезазначене, позивач не навів та не надав до суду належних доказів того, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 22, 66, 67, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

2.Розгляд справи відкласти на: 04.04.16 р. о 11:20год.

3.Зобовязати відповідача:

3.1.Надати суду документально - обгрунтований письмовий відзив на позовну заяву з посиланням на докази та норми чинного законодавства.

3.2.Надати письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України, або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, нема справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та нема рішення цих органів з такого спору.

3.3.Надати суду докази врегулювання спору в добровільному порядку.

3.4. Провести з позивачем звірку взаєморозрахунків.

3.5.Надати суду акт звірки.

4.Довести до відома учасників процесу, що згідно з п. 5 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України за ухилення від виконання дій, покладених господарським судом на сторону, з винної сторони стягується штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

5.Довести до відома учасників процесу, що згідно з ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У звязку із запровадженням автоматизованої системи документообігу у господарському суді клопотання, пояснення, документально обґрунтуванні відзиви та додаткові документи подавати за 3 дні до судового засідання з обовязковою реєстрацією у канцелярії суду з посиланням на № справи.

Суддя Синчук М.М.