ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.03.16 Справа № 904/8241/15
За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Строй Альянс", м. Дніпропетровськ

до публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", м. Київ

про стягнення 697 137,04 грн.

Головуючий колегії, суддя: Євстигнеєва Н.М.

Суддя: Новікова Р.Г.

Суддя: Загинайко Т.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність 23 вересня 2015 року, представник; ОСОБА_2, довіреність від 24 червня 2013 року, представник

Від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № ББУ/ПУ 291/ВП/15 від 18 грудня 2015 року, начальник юридичного відділу

Від третьої особи: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Строй Альянс" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" заборгованість у розмірі 697 137,04 грн., з яких:

- основна заборгованість у розмірі 285 344,40 грн.;

- пеня у розмірі 162 787,41 грн.;

- інфляційні збитки у розмірі 248 884,51 грн.

- 120,72 грн. - збитки ТОВ БК "Строй Альянс", а саме - неустойка, сплачена ПАТ "Перший Український міжнародний банк" за договором факторингу з регресом №366/59.2 від 08.10.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 14-16/383 ПД/И від 15 травня 2014 року в частині повної та своєчасної оплати за виконані роботи. У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання, позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні збитки за період з жовтня 2014 року по серпень 2015 року. На підставі пункту 5.3 договору позивач нарахував суму пені за порушення строків оплати за виконані роботи у розмірі 162 787,41 грн. за загальний період з 26.09.2014 по 14.09.2015. Вимога позивача про стягнення збитків у вигляді неустойки, яка сплачена на користь публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк", мотивована тим, що за договором факторингу з регресом №366/59.2 від 08.10.2013 ОСОБА_4 зобовязався фінансувати клієнта за плату на умовах факторінгу з регресом. Незважаючи на те, що позивач повертав авансовий платіж банку відразу після перерахування коштів відповідачем, однак за авансовим платежем від 09.07.2014 з вини відповідача утворилася заборгованість перед банком, за прострочення сплати якої позивач змушений був на вимогу банку сплатити неустойку у розмірі 120,72грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, надав до суду відзив (а.с. 113-114) мотивований тим, що ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" не отримувало повідомлення від банку, щодо необхідності та строків оплати ОСОБА_1 виконаних робіт за жовтень 2014року, а тому вважає що строк оплати по Договору, з урахуванням Додаткової угоди №1 не наступив.

Відповідач зазначає, що право вимоги по Договору 14-16/383-ПД/И від 15.05.2014 належить третій особі, а не позивачу.

Третя особа, публічне акціонерне товариство "Перший Український міжнародний ОСОБА_4" надала письмові пояснення на позовну заяву (а.с.141-142, т.1), в яких зазначає, що 08.10.2013 між позивачем та ПАТ "ПУМБ" було укладено договір факторингу з регресом №366/59.2, відповідно до п.1.3. договору факторингу, право вимоги є відступленим клієнтом (позивачем) (набутим фактором) з моменту підписання сторонами Реєстру, що містить таке право вимоги.

Відповідно до п.1.5. договору факторингу, внаслідок відступлення права вимоги фактор змінює клієнта як кредитора боржника, у звязку з чим до фактора переходять відповідні права кредитора за контрактом. Перелік боржників визначається сторонами у Переліку боржників згідно Додатку №1 до цього договору. Умови придбання фактором права вимоги визначаються в реєстрі, що складається за формою згідно додатку №2 до цього договору. 04.06.2014 між позивачем та Банком було укладено додаткову угоду №1 до договору факторингу з регресом №366/59.2 від 08.10.2013. Пунктом 1.2. Додаткової угоди №1 від 04.06.2014 до договору факторингу з регресом внесено зміни до переліку боржників, зокрема, до нього внесено відповідача за договором №14-16/383-ПД/И від 15.05.2014. На виконання вимог договору факторингу підписано чотири реєстри - №5 від 08.07.2014, №7 від 18.08.2014, №8 від 16.09.2014, №10 від 15.10.2014, в яких чітко зазначені акти, за якими відбулось відступлення права вимоги від позивача до ПАТ "ПУМБ". У звязку з порушенням позивачем перед Банком зобовязань була утримана пеня у розмірі 120,72грн.

Третя особа просить розглянути справу за відсутності її представника.

02.02.2016 та 21.02.2016 відповідачем були надані клопотання про зменшення розміру пені, заявленої позивачем до стягнення. Клопотання обґрунтовані тим, що на сьогодні відповідач має тяжке фінансове становище, на момент настання строку розрахунку ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" за виконані роботи за спірним договором була відсутня фінансова можливість вчасно проводити розрахунки, яка обумовлена нестабільною ситуацією в країні та загрозою платоспроможності, оскільки одночасне стягнення з відповідача заборгованості та штрафних санкцій на загальну суму 697 137,04 дестабілізує роботу підприємства, призведе до неможливості вчасного введення ним в експлуатацію виробничих обєктів лав з видобутку вугілля, а також зупинення підрозділів, що приймають участь у виробничому процесі, що, в свою чергу, призведе до зупинення фінансово-господарської діяльності підприємства в цілому. Крім того, за 2104 рік Державний бюджет України не компенсував підприємству середній заробіток, який підприємство сплачувало працівникам, призваним на строкову військову службу, військову службу під час мобілізації, на особливий період. Підприємство виконало свій військово-транспортний обовязок, щодо забезпечення задоволення потреб Збройних Сил України, на особливий період транспортними засобами і технікою у кількості 22 одиниці на суму 1 214 330,00грн. без ПДВ, які були вилучені із робочого процесу підприємства. Станом на 2015 рік підприємство є збитковим, за І квартал збитки складають 476 млн. грн. Заборгованість ГП "Енергоринок" перед ТЕС ДТЕК складає 6,5 млрд.грн., що призвело до виникнення заборгованості ТЕС перед вугледобувними підприємствами ДТЕК в розмірі 4,3 млрд.грн.

Позивач проти задоволення клопотання про зменшення неустойки заперечує.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року у справі №904/8241/15 призначено колегіальний розгляд справи у складі колегії трьох суддів: головуючий колегії, суддя: Кеся Н.Б., члени колегії - судді: Новікова Р.Г., Загинайко Т.В.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2016 року №89 у зв'язку із перебуванням судді Кеся Н.Б. на лікарняному, відповідно до пункту 7 ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" призначено повторний автоматизований розподіл для визначення судді з метою заміни судді, що вибув по вх. № 4-8212/15 справи 904/8241/15, за результатами якого, справу передано для розгляду судді Євстигнеєвій Н. М.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 08.02.2016, справу № 904/8241/15 передано для розгляду колегії суддів: головуючий суддя - Євстигнеєва Н. М., судді: Новікова Р.Г., Загинайко Т.В.

Розгляд справи був відкладений з 02.03.2016 на 24.03.2016.

У судове засідання, призначене для розгляду справи на 24.03.2016, третя особа не з'явилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином.

У судовому засіданні 24.03.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача та відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Строй-Альянс" (підрядник) та публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" в особі директора філії "Павлоградське управління по матеріально-технічному постачанню" (замовник) укладено договір №14-16/383-ПД/И, відповідно до умов якого (п.1.1.) підрядник зобовязується своїми силами та на власний ризик виконати, а замовник прийняти і оплатити наступні види робіт:

капітальний ремонт будівельних конструкцій конвеєрної галереї №17 від головного корпуса до блоку навантажувальних приладів, інвентарний №ЦП-9/000 (надалі обєкт) філії "ЦОФ Павлоградська " ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

Місцем виконання робіт є філія "ЦОФ Павлоградська " ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", розташована за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Вербки, вул. Шахтарська,8 (п.1.3. договору).

Договір набуває чинності в день його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2014, а у випадку неналежного виконання сторонами всіх прийнятих зобовязань до повного їх виконання (п.10.1. договору).

Пунктом 1.2. договору передбачено, що роботи мають бути виконані у відповідності до технічного завдання (Додаток №1), що є невід'ємною частиною договору, а також згідно з робочою документацією.

За умовами п.п.2.1., 2.2. договору, роботи виконуються з використанням матеріалів та/або обладнання підрядника. Підрядник відповідає за якість наданих ним матеріалів та обладнання. Замовлення, приймання, розвантаження, складування та збереження матеріалів та/або обладнання підрядника, необхідних для виконання робіт за договором, здійснюється силами підрядника.

Роботи виконуються у відповідності з проектною, технічною та кошторисною документацією. Право власності на використані в процесі виконання робіт матеріали та/або обладнання переходить від підрядника до замовника в момент підписання уповноваженими представниками сторін ОСОБА_1 готовності обєкта до експлуатації (п.п.2.5,2.6).

Відповідно до п.3.1. договору, строк виконання робіт за договором наступний:

- початок робіт протягом п'яти календарних днів з моменту підписання договору,

- закінчення через 120 календарних днів з моменту початку робіт, згідно з графіком виконання робіт (додаток №3), який є невід'ємною частиною договору.

Етапом робіт є виконання робіт в календарному місяці згідно Графіку виконання робіт.

Підрядник зобовязаний придбати матеріали та/або обладнання, необхідне для виконання робіт в такі строки, щоб не порушувались строки виконання робіт, передбачені п.3.1. договору. (п.3.2. договору).

Порядок приймання виконаних робіт встановлено п.4.1. договору, яким встановлено, що приймання виконаних робіт здійснюється сторонами щомісячно за актами приймання робіт (форма КБ-2в), довідками про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3), підписаними уповноваженими представниками обох сторін.

За умовами договору підрядник зобовязаний виконати роботи у обсязі та в строки, передбачені умовами договору, за три календарних дні повідомити замовника про готовність виконаних робіт до приймання та здати виконані роботи у відповідності з умовами договору, щомісячно надавати акт виконаних робіт на паперовому носії та в електронному вигляді (п.6.1. договору).

Замовник зобов'язаний оглянути виконані роботи, а у випадку виявлення допущених підрядником в роботі порушень та/або відступлень від умов договору чи інших недоліків негайно заявити про них підряднику. За відсутності зауважень до виконаних робіт замовник зобовязаний здійснити приймання виконаних підрядником робіт та сплатити їх у відповідності до умов договору (п.6.2. договору).

На виконання умов договору сторони склали та підписали акти виконаних підрядних робіт:

Акт №8-14 від 27.06.2014 на суму 201 745,2грн.,

Акт №13-14 від 28.07.2014 на суму 227 416,8грн.,

Акт №17-14 від 29.08.2014 на суму 334 916,4грн.,

Акт №24-14 від 29.09.2014 на суму 534 247,2грн.,

Акт №28-14 від 20.10.2014 на суму 280 212,00грн.,

Акт №31-14 від 20.10.2014 на суму 5 132,4грн., а всього на загальну суму 1 583 670,00грн.

Наведені вище акти виконаних підрядних робіт підписані двома сторонами (акти підписані як позивачем, так і відповідачем без зауважень).

Відповідно до п.4.2. договору, після закінчення робіт по обєкту комісією що складається з уповноважених представників замовника та підрядника оформляється акт готовності обєкта до експлуатації.

Вартість робіт за договором узгоджується сторонами в договірній ціні (додаток №3), яка є невід'ємною частиною договору і включає вартість необхідних для виконання робіт матеріалів та/або обладнання, інших витрат підрядника, повязаних з виконанням робіт та плату за виконану ним роботу згідно з договірною ціною та кошторисною документацією. Вартість робіт складає 1 588 147,2грн, у тому числі податок на додану вартість 264 691,2грн. (п.5.1. договору).

Оплата робіт здійснюється замовником щомісячно шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника на 90 (дев'яностий) календарний день з моменту підписання сторонами акта приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3) і предявлення рахунку підрядником (п.5.3. договору).

Відповідач частково розрахувався за виконані підрядні роботи, що підтверджується банківськими виписками (а.с.66-68, т.1):

від 26.11.2014 на суму 201 745,2грн.,

від 26.12.2014 на суму 227 416,8грн.,

від 21.01.2015 на суму 334 916,4грн.,

від 02.03.2015 на суму 534 247,2грн., а всього на суму 1 298 325,6грн.

Таким чином, залишок несплаченої суми за виконані роботи становить 285 344,4грн. (1 583 670,00грн. - 1 298 325,6грн.).

08 жовтня 2013 року між публічним акціонерним товариством "Перший Український ОСОБА_4" (далі - ОСОБА_4 або Фактор) та товариством з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Строй-Альянс" (Клієнт) укладений договір факторингу з регресом №366/59.2, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобовязується здійснювати факторингове фінансування клієнта за плату на умовах факторингу з регресом.

Ліміт факторингового фінансування за цим договором встановлюється в розмірі 2 483 000,00грн. зі строком дії до 01.02.2015 (п.1.2. договору).

Відповідно до пункту 1.3 договору факторингу право вимоги є відступленим клієнтом (набутим фактором) з моменту підписання сторонами реєстру, що містить таке право вимоги.

Як визначено в пункті 1.5 вказаного договору, внаслідок відступлення права вимоги фактор замінює клієнта як кредитора боржника, у звязку з чим до фактора переходять відповідні права кредитора за контрактом, включаючи права на отримання вартості майна(продукції)/виконаних робіт/наданих послуг, суми будь-яких штрафних санкцій (неустойки, штрафів, пені) та суми інших платежів за контрактом.

Згідно абзацу 2 пункту 13.1 договору факторингу положення договору щодо відступлення клієнтом на користь фактора певного права вимоги до боржника, так само як і здійснення фактором факторингового фінансування набирають чинності з дати підписання сторонами і скріплення їх печатками реєстрів (згідно додатку №2 до договору).

В пунктах 2.1 та 2.2 договору факторингу вказано, що перелік боржників визначається сторонами у Переліку боржників згідно додатку №1 до договору, а умови придбання фактором права вимоги визначаються у Реєстрі, що складається за формою згідно додатку №2 до договору.

04.06.2014 між позивачем та ПАТ "ПУМБ" було укладено Додаткову угоду №1 до договору факторингу з регресом №366/59.2 від 08.10.2013.

Пунктом 1.2. Додаткової угоди №1 від 04.06.2014 до договору факторингу з регресом №366/59.2 від 08.10.2013 внесено зміни до переліку боржників, зокрема, до переліку внесено публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" за договором №14-16/383-ПД/И від 15.05.2014.

На виконання умов договору факторингу, між товариством з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Строй-Альянс" та публічним акціонерним товариством "Перший Український міжнародний ОСОБА_4" було підписано чотири реєстри, а саме: №5 від 08.07.2014, №7 від 18.08.2014, №8 від 16.09.2014, №10 від 15.10.2014, в яких чітко зазначені акти, за якими відбулось відступлення права вимоги від позивача до ПАТ "ПУМБ".

Згідно Реєстру №5 від 08.07.2014, підписаного та засвідченого печатками товариств, клієнт уступив фактору на умовах договору факторингу право вимоги за актом №8-14 від 27.06.2014 на суму 201 745,2грн. за договором №14-16/383-ПД/И від 15.05.2014 (а.с.167,т.1).

Згідно Реєстру №7 від 18.08.2014 клієнт уступив фактору на умовах договору факторингу право вимоги за актом №13-14 від 28.07.2014 на с уму 227 416,8грн. за договором №14-16/383-ПД/И від 15.05.2014 (а.с.169-170, т.1).

Згідно Реєстру №8 від 16 вересня 2014 року клієнт уступив фактору на умовах договору факторингу право вимоги за актом №17-14 від 29.08.2014 на суму 334 916,4грн. за договором №14-16/383-ПД/И від 15.05.2014 (а.с.171-172, т.1).

Згідно Реєстру №10 від 15 жовтня 2014 року клієнт уступив фактору на умовах договору факторингу право вимоги за актом №24-14 від 29.09.2014 на суму 534 247,2грн. за договором №14-16/383-ПД/И від 15.05.2014 (а.с.173-174, т.1).

Право вимоги за актами №28-14 від 20.10.2014 на суму 280 212,00грн. та №31-14 від 20.10.2014 на суму 5 132,4грн. клієнтом фактору за договором №14-16/383-ПД/И від 15.05.2014 не відступалось.

В пункті 1 наведених вище реєстрів передбачено, що зазначені права вимоги (включаючи усі види штрафних санкцій (неустойки, штрафів, пені), будь-яких інших платежів, які повинні бути сплачені боржником, а також повязані з цими правами вимоги відповідно до умов договору факторингу, які клієнт відступив фактору на умовах договору факторингу, підтверджуються документами, які вказані в цьому Реєстрі.

Відповідно до п.1.4. договору факторингу передбачено, що за здійснення факторингового фінансування за цим договором Клієнт (позивач) сплачує банку плату в порядку та розмірі, визначеному в статті 4 цього договору.

За здійснення факторингового фінансування за цим договором клієнт зобовязаний сплачувати банку (факторові) відповідну плату на умовах, обумовлених договором (п.4.1. договору факторингу).

У разі порушення зобовязання боржником клієнт зобовязаний не пізніше першого банківського дня після спливу періоду очікування виконати зобов'язання, незалежно від факту направлення фактором відповідної вимоги. Фактор не зобовязаний підтверджувати яким би то не було чином факт невиконання зобовязання боржником. Порушення зобовязання боржником буде достатньою для клієнта підставою виконати зобовязання без будь-яких застережень, умов чи вимог фактора про надання додаткової інформації чи документів. Моментом предявлення вимоги фактора вважається момент порушення зобовязання боржником (п.3.6. договору факторингу).

У відповідності до вимог п.11.3 договору факторингу у разі порушення клієнтом строків виконання будь-якого з боргових зобовязань, банк має право вимагати, а клієнт зобовязаний на письмову вимогу банку сплатити на користь банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Розрахунок пені здійснюється на суму простроченого боргового зобовязання за весь час прострочення.

Відповідно до довідки ПАТ "ПУМБ" за вих. №59-3/18.11.15 від 18.11.2015 з клієнта за договором факторингу з регресом №366/59.2 списана пеня у сумі 120,72грн. (а.с.175, т.1).

Укладенням цього договору сторони домовились, що клієнт поручається перед фактором за виконання боржником грошових зобовязань перед фактором, що випливають з контракту/документів, права вимоги за якими відступлено фактору, в сумі несплаченої вартості прав вимоги (далі зобовязання), пункт 3.2 договору факторингу.

Відповідно до положень пункту 3.9 договору факторингу після виконання клієнтом зобовязання, до нього переходить відповідна частина прав фактора у зобовязанні вимагати від боржника відшкодування в повному обсязі виплат, здійснених клієнтом як поручителем на користь фактора.

Позивач посилається на обставини неналежного виконання умов договору №14-16/383-ПД/И від 15.05.2014 щодо своєчасної і повної оплати вартості виконаних підрядних робіт, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною спору.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Згідно п.5.3. договору оплата робіт здійснюється замовником щомісячно шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника на 90 (дев'яностий) календарний день з моменту підписання сторонами акта приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3) і предявлення рахунку підрядником.

Обов'язок своєчасної оплати виконаних підрядних робіт встановлено також пунктом 6.2. договору.

Позивачем надані відповідачу рахунки на оплату № СФ-0000012 від 28.07.2012 на суму 227 416,8грн., № СФ-0000017 від 29.08.2014 на суму 334 916,4грн., № СФ-0000025 від 29.09.2014 на суму 534 247,2грн., № СФ-0000030 від 20.10.2014 на суму 280 212,00грн., № СФ-0000034 від 20.10.2014 на суму 5 132,4 грн., (а.с.126-130, т.1).

Акти приймання-передачі виконаних підрядних робіт підписані відповідачем та частково оплачені, отже, з урахуванням положень п.5.3. договору строк оплати виконаних робіт є таким, що настав:

за актом №8-14 від 27.06.2014 на суму 201 745,2грн. строк оплати настав 25.09.2014,

за актом №13-14 від 28.07.2014 на суму 227 416,8грн. - строк оплати настав 27.10.2014,

за актом №17-14 від 29.08.2014 на суму 334 916,4грн. - строк оплати настав 27.11.2014,

за актом №24-14 від 29.09.2014 на суму 534 247,2грн. - строк оплати настав 29.12.2014,

за актом №28-14 від 20.10.2014 на суму 280 212,00грн. - строк оплати настав 19.01.2015,

за актом №31-14 від 20.10.2014 на суму 5 132,4грн. - строк оплати настав 19.01.2015.

Відповідач частково оплатив виконані роботи, залишились неоплаченими роботи, виконані за актами №28-14 від 20.10.2014 на суму 280 212,00грн. та №31-14 від 20.10.2014 на суму 5 132,4грн., а всього на суму 285 344,4грн.

З огляду на наведені вище умови договору щодо строку оплати виконаних робіт строк оплати вартості цих робіт є таким, що настав.

Доказів оплати цих робіт відповідач не надав, доводів позивача щодо наявності боргу не спростував.

Отже, вимога позивача про стягнення боргу у сумі 285 344,4грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Договором №14-16/383-ПД/И від 15.05.2014 передбачена відповідальність замовника за порушення своїх зобов'язань, передбачених пунктом 5.3. договору у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення виконання зобовязань (п.8.8. договору).

Позивач нарахував та просить стягнути пеню у сумі 162 784,41грн. за загальний період з 26.09.2014 по 14.09.2015.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлена до стягнення пеня та втрати від інфляції, які нараховані за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за актами приймання-передачі виконаних підрядних робіт за період, в якому позивач не має права вимагати на свою користь пені, неустойки, штрафів інших платежів у звязку із відступленням на умовах договору факторингу право вимоги за актами №8-14 від 27.06.2014, №13-14 від 28.07.2014, №17-14 від 29.08.2014, №24-14 від 29.09.2014.

За умовами п.1.3. договору право вимоги є відступленим клієнтом з моменту підписання сторонами Реєстру, що містить таке право вимоги.

Так, за актом №8-14 від 27.06.2014 право вимоги є відступленим з 08.07.2014, а період нарахування пені з 26.09.2014 по 26.11.2014, за актом №13-14 від 28.07.2014 право вимоги є відступленим 18.08.2014, а період нарахування пені з 28.10.2014 по 26.12.2014, за актом №17-14 від 29.08.2014 право вимоги є відступленим 16 вересня 2014 року, а період нарахування пені з 28.11.2014 по 21.01.2015, за актом №24-14 від 29.09.2014 право вимоги є відступленим 15 жовтня 2014 року, а період нарахування з 30.12.2014 по 01.03.2015.

Таким чином, є неправомірним нарахування пені за зобовязаннями, які виникли на підставі зазначених актів.

Пеня за спірними актами №28-14 від 20.10.2014 та №31-14 від 20.10.2014:

за актом №28-14 від 20.10.2014 на суму 280 212,00грн. за період прострочки з 20.01.2015 по 14.09.2015 (237дн) пеня складає 100 431,05грн. (позивачем заявлено - 99 471,41грн.);

за актом №31-14 від 20.10.2014 на суму 5 132,4грн. за період прострочки з 20.01.2015 по 14.09.2015 (237дн) пеня складає 1 835,57грн. (позивачем заявлено 1 821,93грн.).

Отже, в межах заявлених вимог стягненню підлягає пеня у сумі 101 293,34грн. (99 471,41грн. + 1 821,93грн.)

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача втрати від інфляції у сумі 248 884,51грн. за загальний період з жовтня 2014 року по липень 2015 року.

Відповідно до абзацу 3 п.3.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

За змістом пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Таким чином, з урахуванням рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р., втрати від інфляції підлягають стягненню з відповідача у розмірі 100 155,88грн. виходячи з наступного:

за актом №28-14 від 20.10.2014: 280 212,00грн. х 135,11164641% (сукупний індекс за січень-лютий 2015 року) = 98 387,05грн. (позивачем заявлено до стягнення 98 354,41грн.),

за актом №31-14 від 20.10.2014: 5 132,4грн. х 135,11164641% (сукупний індекс за січень-лютий 2015 року) =1 802,07грн. (позивачем заявлено до стягнення 1 801,47грн.)

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума втрат від інфляції 100 155,88грн. (98 354,41грн. + 1 801,47грн.).

З огляду на те, що позивачем сплачена на користь банку (фактору) пеня за прострочку виконання основного зобовязання у сумі 120,72грн., вимога позивача до відповідача про відшкодування цієї суми є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини під терміном "власність" розуміє також грошові кошти, що підлягають оплаті за виконані роботи. Невиконанням обовязку щодо оплати виконаних робіт відповідач порушує права позивача, безпідставно не перераховуючи кошти (вартість робіт) у власність позивача.

Враховуючи вищевикладене, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу у сумі у сумі 285 344,4грн., пені у сумі 101 293,34грн., втрати від інфляції у сумі 100 155,88грн., пені у сумі 120,72грн., сплачена на користь ПАТ "ПУМБ" за договором факторингу з регресом №366/59.2 від 08.10.2013, а всього 486 914,34грн.

В решті позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідач посилається на те, що позивачем не дотримано договірних зобовязань щодо умов здійснення платежів, не надано доказів направлення відповідачеві рахунку; прострочення кредитора (позивача) щодо надіслання на адресу відповідача рахунків дає право останньому відстрочити виконання обовязку по оплаті вартості виконаних робіт.

З огляду на те, що відповідач не відмовився від прийняття виконаних робіт, всі необхідні реквізити для перерахування грошових коштів за виконані роботи відповідач мав виходячи з відомостей, вказаних у договорі № 14-16/383 ПД/И від 15 травня 2014 року та додатковій угоді до нього та частково виконав зобовязання за договором по оплаті вартості виконаних підрядних робіт, суд вважає доводи відповідача необґрунтованими.

Окрім того, слід зазначити, що рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні ст.212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст.613 Цивільного кодексу України, тому відсутність рахунка-фактури не звільняє відповідача від обовязку сплатити вартість виконаних робіт. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 29.09.2009 року у справі №37/405.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У зазначеній нормі Господарського процесуального кодексу України йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені), а тому вона не може застосовуватися у вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням сум збитків та шкоди (стаття 22, глава 82 Цивільного кодексу України).

Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у зв'язку з порушенням зобов'язання, а з інших передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом.

Оскільки даний випадок не є винятковим, зобовязання за спірними актами за жовтень 2014 року відповідачем не виконані, відповідач продовжує ухилятися від сплати заборгованості, неналежне виконання зобовязання відповідачем за попередніми актами сприяло понесенню позивачем додаткових збитків, суд не вбачає підстав задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки.

Відповідно до ст. 49 ГПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 7 303,71грн. (486 914,34грн.х1,5%).

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна,76, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Строй-Альянс" (49000, м. Дніпропетровськ, пров. Жовтневий, 17, ) основний борг за договором підряду № 14-16/383 ПД/И від 15 травня 2014 року у сумі 285 344,4грн., пеня у сумі 101 293,34грн., втрати від інфляції у сумі 100 155,88грн., пеня у сумі 120,72грн., сплачена на користь ПАТ "ПУМБ" за договором факторингу з регресом №366/59.2 від 08.10.2013, витрати, повязані зі сплатою судового збору 7 303,71грн., про що видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Головуючий колегії, суддя Євстигнеєва Н.М.

Суддя Новікова Р.Г.

Суддя Загинайко Т.В.

Повне рішення складено, - 25.03.2016.