КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2016 р. Справа№ 910/23289/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Станіка С.Р.

Власова Ю.Л.

при секретарі судового засідання - Сташук Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача 1: не з'явився,

від відповідача 2: Бондар О.Г. - за довіреністю,

від відповідача 3: не з'явився,

від відповідача 4: не з'явився,

від відповідача 5: не з'явився,

від відповідача 6: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення господарського суду міста Києва від 05.11.2015 (дата підписання 25.11.2015)

у справі №910/23289/15 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом ОСОБА_3

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Рада",

2. Департаменту економіки та інвестиції виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

3. Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва",

4. Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району м. Києва",

5. Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них "Магістраль"

6. Комунального підприємства по ремонту та утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" комунальної корпорації "Київавтодор"

про визнання недійсною додаткової угоди №3 від 08.05.2015 до інвестиційного договору №049-13/і/115 від 23.12.2011

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.11.2015 у справі 910/23289/15 позов задоволено. Визнано недійсною додаткову угоду №3 від 08.05.2015 до інвестиційного договору №049-13/і/115 від 23.12.2011 та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що укладаючи від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Рада" додаткову угоду № 3 від 08.05.2015 до інвестиційного договору № 049-13/і/115 від 23.12.2011 р. директор ОСОБА_4 діяв з перевищенням повноважень, наданих йому статутом товариства та чинним законодавством України.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 05.11.2015 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги скаржник зазначає, що судом першої інстанції було неповно та не всебічно з'ясовано обставини справи.

Разом з апеляційною скаргою скаржник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2015 у справі №910/23289/15 апеляційну скаргу Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення господарського суду міста Києва від 05.11.2015 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Станік С.Р., Власов Ю.Л., та призначено до розгляду на 03.02.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 розгляд справи відкладено на 17.02.2016.

09.02.2016 до відділу документального забезпечення суду від відповідача 2 надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме: копію протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Рада" № 21/04/15 від 21.04.2015, яким надано директору товариства ОСОБА_4 згоду на укладення Додаткової угоди № 3 до Інвестиційного договору від 23.12.2011 № 049-13/і/115 на здійснення заходів з облаштування пішохідних підземних переходів у Голосіївському та Деснянському районах міста Києва (Лот 1) та додатку № 1 до вказаного протоколу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.02.2016 продовжено строк розгляду спору у справі на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 02.03.2016, зобов'язано ОСОБА_3 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова Рада" надати суду письмові пояснення з приводу існування протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Рада" № 21/04/15 від 21.04.2015, яким надано директору товариства ОСОБА_4 згоду на укладення Додаткової угоди № 3 до Інвестиційного договору від 23.12.2011 № 049-13/і/115 на здійснення заходів з облаштування пішохідних підземних переходів у Голосіївському та Деснянському районах міста Києва (Лот 1), зобов'язано надати суду оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію вказаного протоколу для долучення до матеріалів справи.

В судове засідання 02.03.2016 з'явився представник відповідача 2, представники позивача, відповідачів 1, 3-6 в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивач та відповідач1 вимог ухвали суду від 17.02.2016 не виконали.

Враховуючи, що явка представників позивача, відповідачів 1, 3-6 в судове засідання обов'язковою не визнавалась, з огляду на обмеження розгляду апеляційної скарги процесуальним строком, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача, відповідачів 1, 3-6.

В судовому засіданні 02.03.2016 представник відповідача 2 надала суду для огляду оригінал та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів справи протоколу № 21/04/15 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Рада" № 21/04/15 від 21.04.2015, яким надано директору товариства ОСОБА_4 згоду на укладення Додаткової угоди № 3 до Інвестиційного договору від 23.12.2011 № 049-13/і/115 на здійснення заходів з облаштування пішохідних підземних переходів у Голосіївському та Деснянському районах міста Києва (Лот 1). Також відповідачем 2 надані письмові пояснення щодо причин неподання вказаного протоколу суду першої інстанції.

В судовому засіданні 02.03.2016 представник відповідача 2 підтримала апеляційну скаргу, просила суд її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача 2, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 23.12.2011 р. між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (відповідачем - 2), Комунальним підприємством "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва" (відповідачем - 3), Комунальним підприємством "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та спору на них Деснянського району м. Києва" (відповідачем - 4), Комунальним підприємством "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них "Магістраль" (відповідачем - 5), Комунальним підприємством по ремонту та утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (відповідачем - 6) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова Рада" (відповідачем - 1), як інвестором, був укладений інвестиційний договір № 049-13/і/115 на здійснення заходів з облаштування пішохідних підземних переходів у Голосіївському та Деснянському районах м. Києва ( лот № 1 ).

Згідно п. 2.1 вказаного інвестиційного договору № 049-13/і/115 від 23.12.2011 р., інвестор здійснює заходи з облаштування об'єкту інвестування, якими згідно п. 1.1. договору є підземні пішохідні переходи у Голосіївському та Деснянському районах м. Києва, перелік яких наведено в додатках №№ 1 - 4 до цього договору.

Відповідно до п.1.2 інвестиційного договору № 049-13/і/115 від 23.12.2011 р., заходами з облаштування об'єкту інвестування є: проведення робіт по поліпшенню технічного стану підземних пішохідних переходів, здійснення експлуатаційного та санітарного утримання підземних пішохідних переходів, їх елементів та інженерних мереж у належному стані, прибирання, очищення (в т.ч. від рекламних оголошень), поливання (у літній період) прохідної частини підземного пішохідного переходу і прилеглої до нього території, здійснення заходів, передбачених у переліку регламентних робіт, наведених у додатку № 5 до цього договору, що є його невід'ємною частиною, а також виконання інших необхідних робіт, які пов'язані з належною експлуатацією підземного пішохідного переходу та забезпечення умов для безпечного руху пішоходів, що виявлені під час складання актів обстеження об'єкту інвестування або на протязі дії даного договору.

Згідно п. 2.2 вказаного договору, загальна вартість наведених заходів з облаштування об'єкту інвестування становить 10982015,00 грн., а термін дії інвестиційного договору складає 5 років (п. 11.1. договору).

Пунктами 1.4. та 1.5. Інвестиційного договору № 049-13/і/115 від 23.11.2011 р. передбачено, що після набрання чинності цим договором, сторони підписують акт обстеження об'єкту інвестування, на підставі даних якого складається графік фінансування і реалізації інвестиційного проекту шляхом підписання додаткової угоди, яка буде невід'ємною частиною інвестиційного договору.

29.01.2013 р. між сторонами була укладена додаткова угода № 2 до інвестиційного договору № 049-13/і/115 від 23.11.2011.

Згідно підпункту 1 пункту 3 вказаної додаткової угоди, розмір витрат інвестора ( відповідача - 1) на здійснення заходів з облаштування та утримання об'єкту інвестування не перевищує 10982015,00 грн.

Підпунктом 3 пункту 3 додаткової угоди № 2 від 29.01.2013 р. до інвестиційного договору № 049-13/і/115 від 23.11.2011 р. передбачено, що відповідач-1 здійснює фінансування витрат на здійснення заходів з облаштування об'єкту інвестування, згідно графіку фінансування і реалізації інвестиційного проекту, що додається ( додаток № 1) відповідно та в межах сум, визначених в підпункті 1 пункту 3 цієї додаткової угоди.

Відповідно підпункту 5 пункту 3 вказаної додаткової угоди № 2 фінансування витрат на здійснення заходів з облаштування об'єкту інвестування, санітарне та експлуатаційне утримання об'єкту інвестування понад суми зобов'язань інвестора, визначені сторонами у графіку, та тих, які не передбачені графіком на відповідний квартал здійснює відповідний балансоутримувач в межах бюджетних асигнувань, передбачених на відповідний бюджетний період.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до інвестиційного договору № 049-13/і/115 від 23.11.2011 р., відповідач - 1 зобов'язався здійснювати фінансування за вказаним договором в розмірі, який не перевищує 10982015,00 грн.

Однак, 08.05.2015 р. між відповідачем - 1, відповідачем - 2, відповідачем - 3, відповідачем - 4, відповідачем - 5 та відповідачем - 6 була укладена додаткова угода № 3 до інвестиційного договору № 049-13/і/115 від 23.11.2011 р.

Відповідно до п. 1 вказаної додаткової угоди пункт 2.2 інвестиційного договору № 049-13/і/115 від 23.11.2011 р. доповнено новим абзацем.

Згідно внесених змін було передбачено, що щоквартальний розмір коштів, необхідний для здійснення заходів з облаштування об'єкта інвестування, складає не менше 1049109 грн.

Датою набрання чинності даною додатковою угодою є дата її підписання, скріплення печатками та реєстрації в Департаменті економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації ). ( п. 5 додаткової угоди № 3 від 08.05.2015 р. )

Згідно графіку фінансування і реалізації інвестиційного проекту, затвердженого сторонами згідно додатку № 1 до додаткової угоди № 2 від 29.01.2013 р., вбачається, що загальний розмір інвестицій відповідача-1 становить 10982015,00 грн., що за вирахуванням інвестицій в розмірі 343984,30 грн. зроблених відповідачем-1 в 2012 році, становить 664876,92 грн. інвестицій на один квартал починаючи з І кварталу 2013 р. по ІV квартал 2016 р. ( 10638030,70 грн. : 16 )

Натомість, з урахуванням внесених змін до оспорюваної додаткової угоди № 3, щоквартальний розмір коштів було збільшено до 1049109,00 грн., тобто щоквартальний розмір інвестицій збільшився на 384232,08 грн., а загальний розмір інвестицій відповідача - 1 за 7 кварталів ( з ІІ кварталу 2015 р. по ІV квартал 2016 р. ) було збільшено до 2689624,56 грн. ( 384232,08 грн. х 7 ).

Таким чином, розмір фінансування, яке відповідач-1 зобов'язався здійснювати у відповідності до Інвестиційного договору № 049-13/і/115 від 23.12.2011 р. , з урахуванням укладеної додаткової угоди № 2 від 29.01.2013 р. збільшився з 10982015,00 грн. до 13671639,56 грн.

Крім того, додатковою угодою № 3 від 08.05.2015 р. положення Інвестиційного договору № № 049-13/і/115 від 23.11.2011 р. було доповнено новим пунктом 2.5.

Відповідно до вказаного пункту кошти витрачені інвестором (відповідачем-1) на утримання (перелік робіт наведено в додатку № 6), не зараховуються до загальної орієнтовної вартості здійснення заходів з облаштування об'єкта інвестування, визначеної у пункті 2.2. інвестиційного договору.

Вказані зміни також додатково призвели до збільшення розміру інвестицій відповідача-1, оскільки грошові кошти, які раніше направлялись на утримання об'єктів інвестування та вважались здійснюваними інвестиціями, відтепер, згідно положень додаткової угоди № 3 від 08.05.2015 р. не зараховуються до загального розміру інвестування (облаштування).

Відповідно до звіту про стан реалізації інвестиційного проекту на здійснення заходів з облаштування пішохідних підземних переходів за ІІ квартал 2015 р., наданого відповідачу - 2, згідно листа від 03.08.2015 р. № 227, відповідач - 1 тільки в ІІ кварталі 2015 р. витратив 112358,97 грн. на утримання об'єктів інвестування.

Приймаючи до уваги, що до кінця дії інвестиційного договору № 049-13/і/115 від 23.12.2011 р. залишилось 7 кварталів, то відповідач - 1 за укладеною додатковою угодою № 3 від 08.05.2015 р. зобов'язаний збільшити розмір своїх інвестицій щонайменше до 14458152,35 грн. ( 112358,97 х 7 = 657580,00 грн. ).

Таким чином, внаслідок укладення додаткової угоди № 3 від 08.05.2015 р., в порівнянні з умовами інвестиційного договору № 049-13/і/115 від 23.12.2011 р., з урахуванням укладеної додаткової угоди № 2 від 29.01.2013 р., розмір інвестицій відповідача - 1 було збільшено на 3476137,35 грн. ( 14458152,35 грн. - 10982015,00 грн. ).

Як вбачається з матеріалів справи спірна додаткова угода № 3 від 08.05.2015 р. до інвестиційного договору № 049-13/і/115 від 23.12.2011 р. з боку інвестора - ТОВ " Торгова Рада " була підписана директором ОСОБА_4, який діяв на підставі Статуту.

Редакція Статуту товариства (відповідача-1), яка діяла на момент укладення додаткової угоди № 3 від 08.05.2015 р., була затверджена протоколом Загальних зборів часників ТОВ " Торгова Рада " № 1/14 від 23.09.2014 р. та зареєстрована державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 від 30.09.2014 р. за № 9037793.

Згідно п. 4.2. вказаної редакції Статуту, учасниками товариства є: ОСОБА_3 (позивач), ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідно до п. 4.6 Статуту, розмір статутного капіталу становить 115888,00 грн.

Згідно п.4.7. Статуту статутний капітал розподілений наступним чином: ОСОБА_3 - 50% статутного капіталу, ОСОБА_6- 25% статутного капіталу, ОСОБА_7 - 25% статутного капіталу, що також підтверджується Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців.

Позивач просить суд визнати недійсною додаткову угоду №3 від 08.05.2015 до інвестиційного договору №049-13/і/115 від 23.12.2011, мотивуючи свої вимоги тим, що під час укладення спірної додаткової угоди директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Рада" ОСОБА_4 діяв із перевищенням своїх повноважень, наданих йому Статутом товариства та чинним законодавством України, оскільки директором за оспорюваною додатковою угодою фактично здійснено розпорядження грошовими коштами відповідача 1 на суму 3476137,35 грн. без належного погодження загальними Зборами учасників товариства, чим порушені корпоративні права позивача.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У відповідності зі ст. ст. 140-145 ЦК України, ст. ст. 50, 58 Закону України "Про господарські товариства" товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється Статутом. Статут товариства є установчим документом, який має містити відомості про розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника, склад та компетенцію органів управління, порядок прийняття ними рішень. Вищим органом товариства є загальні збори учасників.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 145 ЦК України у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства.

Статтею 92 ЦК України визначено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до п. 8.2. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Рада" вищим органом управління товариством є Загальні збори учасників товариства.

Пунктом 8.6.2. Статуту товариства визначена компетенція зборів учасників товариства до якої належить, зокрема, надання за поданням директора товариства попередньої згоди на укладення правочинів на суму, що перевищує 500 000,00 грн., в тому числі визнання претензій, позовів на суму, що перевищує 500 000,00 грн.(п.п. 8.6.2.16. Статуту).

За змістом п.8.6.3. Статуту товариства вирішення вказаного питання належить до виключної компетенції Загальних зборів товариства.

Відповідно до п. 8.9.1. Статуту товариства директор є одноособовим виконавчим органом товариства, який здійснює поточне керівництво та оперативне управління діяльністю товариства.

Згідно з п.8.9.2.1. Статуту товариства директор вирішує всі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать чи відносяться до компетенції Загальних зборів учасників.

Пунктом 8.9.2.4. Статуту передбачено, що директор не має права приймати рішень, які є виключною компетенцією Загальних зборів товариства та укладати угоди, без відповідного рішення загальних зборів товариства, якщо прийняття рішення про укладення певних угод, згідно положень цього Статуту, є компетенцією Загальних зборів товариства.

Відповідно до п.8.9.3.7. Статуту товариства у випадках, коли згідно цього Статуту для вчинення правочинів від імені товариства необхідне рішення Загальних зборів товариства, директор укладає відповідні правочини ( підписує угоди, договори, контракти, заяви та листи про визнання позовів або претензій та інші) після прийняття відповідного рішення загальними зборами товариства у порядку, встановленому цим Статутом.

Отже, з положень Статуту товариства слідує, що для укладення директором товариства правочину на суму, що перевищує 500 000,00 грн., необхідна обов'язкова попередня згода Загальних зборів учасників товариства шляхом прийняття відповідного рішення Загальними зборами товариства.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що такого попереднього погодження Загальними зборами учасників відповідача 1 при укладенні спірної додаткової угоди директор товариства не отримував.

Однак, представник відповідача 2 в суді апеляційної інстанції надала суду для огляду оригінал та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів справи протоколу № 21/04/15 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Рада" № 21/04/15 від 21.04.2015, яким надано директору товариства ОСОБА_4 згоду на укладення Додаткової угоди № 3 до Інвестиційного договору від 23.12.2011 № 049-13/і/115 на здійснення заходів з облаштування пішохідних підземних переходів у Голосіївському та Деснянському районах міста Києва (Лот 1).

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому, обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Згідно наданих представником відповідача 2 суду апеляційної інстанції пояснень при укладенні додаткової угоди № 3 відповідачем 2 було перевірено наявність повноважень ОСОБА_4 на укладення додаткової угоди, однак протокол загальних зборів не витребовувався. При укладанні додаткової угоди № 4 у листопаді 2015 року, маючи рішення господарського суду м. Києва від 05.11.2015 по справі № 910/23289/15 відповідачем 2 було наголошено на необхідності отримання підтвердження про наявність у директора відповідача 1 повноважень на підписання. Додатковою умовою було надання відповідного протоколу загальних зборів учасників відповідача 1 про надання ОСОБА_4 згоди на укладання додаткової угоди № 3 до Інвестиційного договору від 23.12.2011. Після надання документів додаткову угоду № 4 було підписано. Враховуючи, що відповідач 2 отримав можливість надати вказаний протокол загальних зборів учасників відповідача 1 № 21/04/15 від 21.04.2015 вже після винесення рішення судом першої інстанції, відповідач 2 просить суд прийняти вищезазначені документи та визнати їх належними доказами по справі, оскільки вони підтверджують надання згоди загальними зборами відповідача 1 на укладення додаткової угоди № 3 до інвестиційного договору від 23.12.2011 №049-13/і/115.

Колегія суддів, з'ясувавши причини неподання відповідачем 2 суду першої інстанції протоколу № 21/04/15 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Рада" від 21.04.2015, вважає їх поважними та приймає вказаний протокол як доказ у справі.

Як вбачається з протоколу № 21/04/15 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Рада" від 21.04.2015 на яких були присутні учасники товариства: ОСОБА_3, частка якого становить 50 % статутного капіталу, та ОСОБА_6, частка якого становить 25 % статутного капіталу, директору товариства ОСОБА_4 надано згоду на укладення Додаткової угоди № 3 до Інвестиційного договору від 23.12.2011 № 049-13/і/115 на здійснення заходів з облаштування пішохідних підземних переходів у Голосіївському та Деснянському районах міста Києва (Лот 1), оскільки обсяг інвестицій передбачений в цій угоді, збільшується на суму, що перевищує 500 000 грн.

Вказане рішення прийнято одноголосно.

Відповідно до п. 8.6.5. Статуту товариства Загальні збори вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Оскільки на вказаних вище зборах були присутні учасники, що володіють у сукупності 75% статутного капіталу, що дорівнює 75 % голосів, то такі збори були правомочними.

Таким чином, директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Рада" ОСОБА_4 отримав погодження загальних зборів учасників товариства на укладення додаткової угоди №3 від 08.05.2015 до інвестиційного договору №049-13/і/115 від 23.12.2011, відтак діяв в межах повноважень наданих йому Статутом товариства, а тому відсутні підстави для визнання додаткової угоди №3 від 08.05.2015 до інвестиційного договору №049-13/і/115 від 23.12.2011 недійсною.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Тобто незалежно від суб'єктного складу, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам.

Пунктом 51 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" встановлено, що законом не передбачено право акціонера (учасника) господарського товариства звертатися до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів товариства поза відносинами представництва. На цій підставі господарським судам належить відмовляти акціонерам (учасникам) господарського товариства в задоволенні позову про укладення, зміну, розірвання чи визнання недійсними договорів та інших правочинів, вчинених господарським товариством. Однак, спори цієї категорії є підвідомчими (підсудними) господарським судам незалежно від їх суб'єктного складу на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України, якщо акціонер (учасник) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

Так, статтею 10 Закону України "Про господарські товариства" визначено, що учасники товариства мають право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим законом; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства; мати інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність позивачем порушення його корпоративних прав укладенням спірної додаткової угоди, а отже позовні вимоги є необгрунтованими, неправомірними та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду міста Києва від 05.11.2015 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення господарського суду міста Києва від 05.11.2015 у справі №910/23289/15 задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 05.11.2015 у справі №910/23289/15 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул Хрещатик, 36; ) 1 339 (одна тисяча триста тридцять дев'ять) грн. 80 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи №910/23289/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді С.Р. Станік

Ю.Л. Власов