РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року Справа № 902/557/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Демянчук Ю.Г.

при секретарі судового засідання: Новоселецький І.А.

за участю представників сторін:

прокурора: Грицак А.В.

позивачів: представники не з'явилися

відповідача 1: представник Юрченко Т.П.

відповідача 2: представник не з'явився

відповідача 3: представник не з'явився

третьої особи: ОСОБА_2, представник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області на рішення господарського суду Вінницької області від 20.01.16р. у справі № 902/557/15 (гол. суддя Грабик В.В., суддя Маслій І.В., суддя Банасько О.О.)

за позовом заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області;

Вінницької обласної державної адміністрації Департаменту цивільного захисту облдержадміністрації

до відповідача 1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області

до відповідача 2. Виконавчого комітету Вінницької міської ради

до відповідача 3. Товариства з додатковою відповідальністю "Вінницяметалопостач"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2

про визнання незаконною приватизації, виключення захисної споруди з переліку та акту, визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету Вінницької міської ради, визнання недійсними свідоцтв про право власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області у справі №902/557/15 від 20.01.16р. відмовлено в задоволенні позову заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, Вінницької обласної державної адміністрації, Департаменту цивільного захисту облдержадміністрації до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області, Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Товариства з додатковою відповідальністю "Вінницяметалопостач", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання незаконною приватизації Відкритого акціонерного товариства "Вінницяметалопостач" в частині приватизації захисної споруди цивільного захисту - сховища, яке згідно приватизаційних документів поіменоване як "склад грузів довгострокового зберігання", розташоване по АДРЕСА_1 у м. Вінниці; виключення захисної споруди цивільного захисту - сховища, яке згідно приватизаційних документів поіменоване як "склад грузів довгострокового зберігання", розташоване по АДРЕСА_1 у м. Вінниці з Переліку нерухомого майна, що передається у власність відкритому акціонерному товариству "Вінницяметалопостач" згідно наказу від 09.09.1996 №637-П, а також з акта передачі нерухомого майна у власність Відкритому акціонерному товариству "Вінницяметалопостач" від 16.04.1999р.; визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 07.09.2006р. №2044 "Про оформлення права власності на нерухоме майно" у частині оформлення Відкритому акціонерному товариству "Вінницяметалопостач" права власності на захисну споруду цивільного захисту по АДРЕСА_1 у м. Вінниці - склад грузів довгострокового зберігання літера "Н" площею 221 м.кв. (приміщення №№ 1-12); визнання недійсним свідоцтва про право власності на будівлі та споруди № 258 від 07.09.2006, у частині посвідчення права власності Відкритого акціонерного товариства "Вінницяметалопостач" на захисну споруду цивільного захисту по АДРЕСА_1 у м. Вінниці - склад грузів довгострокового зберігання літера "Н" площею 221 м (приміщення №№ 1- 12); визнання незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 24.03.2009 № 600 "Про оформлення права власності на нерухоме майно юридичним особам" у частині оформлення відкритому акціонерному товариству "Вінницяметалопостач" права власності на захисну споруду цивільного захисту по АДРЕСА_1 у м. Вінниці - склад грузів довгострокового зберігання літера "Н" площею 221 м2 (приміщення №№ 1- 12); визнання недійсним свідоцтва про право власності на будівлі та споруди № 1165 від 24.03.2009, у частині посвідчення права власності Відкритого акціонерного товариства "Вінницяметалопостач" на захисну споруду цивільного захисту по АДРЕСА_1 у м. Вінниці - склад грузів довгострокового зберігання літера "Н" площею 221 м. кв. (приміщення №№ 1- 12).

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що обраний прокурором спосіб захисту порушених прав та інтересів держави в частині визнання незаконною приватизації захисної споруди цивільного захисту - сховища та виключення цієї споруди, яка розташована в м. Вінниці по АДРЕСА_1 з переліку нерухомого майна, яке передавалося ВАТ "Вінницяметалопостач" згідно наказу від 09.09.1996р. №637-П, а також з акту передачі нерухомого майна від 16.04.1999р., не відповідає способам, встановленим ст. 20 ГК України та ст.ст. 16, 21 ЦК України.

Оскільки, приватизація ВАТ "Вінницяметалопостач" це процес триваючий в часі та визначений межами наказів №637-П від 09.09.1996р. та №128 від 11.02.1999р., а без вирішення питання про визнання незаконними та скасування зазначених наказів, у відповідній частині, відсутні правові підстави для виключення споруди цивільного захисту - "склад грузів довгострокового зберігання" з відповідних переліку нерухомого майна та з акту передачі нерухомого майна, оскільки вони складалися на виконання саме цих наказів.

Також відсутні правові підстави для задоволення похідних вимог про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету Вінницької міської ради №2044 від 07.09.2006р. та №600 від 24.03.2009р., визнання недійсними свідоцтв про право власності на будівлі та споруди №258 від 07.09.2006р. та №1165 від 24.03.2009р., оскільки прокурором не наведені правові підстави для задоволення цих вимог.

Разом з тим, способи захисту запропоновані прокурором в позові не забезпечують захист інтересів держави, які були порушені в процесі приватизації ВАТ "Вінницяметалопостач".

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного позову.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, заступник прокурора Вінницької області звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 20.01.16р. у справі 902/557/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Крім того, апелянт, як на підставу скасування рішення суду першої інстанції, посилається на ч. 1 ст. 1 ГПК України, ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 15 ЦК України та на лист Верховного суду України від 01.04.2014р. «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України». Відтак, не погоджується з практикою судів, які відмовляють у позові у зв'язку з тим, що позивач, звертаючись до суду, обрав спосіб захисту, не встановлений законом або договором для захисту права чи інтересу, що порушене, невизнане або оспорюється. Зазначає, що в таких випадках слід виходити із загальних засад захисту прав, свобод та інтересів, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки, місцевим господарським судом встановлено, що об'єкт цивільної оборони (сховище №00017, яке являється складом грузів довгострокового зберігання) протиправно вибуло з державної власності в процесі приватизації ВАТ «Вінницяметалопостач», тому висновок суду про відсутність підстав для задоволення вимог про визнання незаконною приватизації захисної споруди цивільного захисту (сховища №00017) є безпідставним.

Зазначає, що виключення об'єкта цивільної оборони (сховища №00017) з Акта передачі нерухомого майна у власність ВАТ «Вінницяметалопостач» від 16.04.1999р. та з Переліку нерухомого майна, що передається у власність ВАТ «Вінницяметалопостач», у сукупності із визнанням незаконною приватизації, частково відновить становище, яке існувало до порушення інтересів держави, оскільки створить правові підстави повернення незаконно відчуженого майна у державну власність (шляхом добровільного повернення майна або із застосуванням способу захисту прав власника, передбачених ст. 388 ЦК України), тому не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для виключення даного об'єкта з відповідного переліку та акта.

Крім того, поза увагою місцевого господарського суду залишилось те, що Перелік нерухомого майна, що передається у власність ВАТ «Вінницяметалопостач» складений значно пізніше у часі від видачі наказу №637-П та після завершення процесу приватизації. Зазначений перелік нерухомого майна складений згідно Додатку №2 до Порядку підтвердження права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 11.02.1999р. З урахуванням цього, складення переліку нерухомого майна у 1999 р. не являється підставою незаконності видачі у 1996р. наказу про створення товариства.

Також у своїх поясненнях посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2015р. у справі №6-39716св14, постанову Вищого господарського суду України від 18.11.2014р. у справі №914/3968/13.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.02.2016р. у справі №902/557/15 апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області прийнято до провадження та призначено до розгляду на 03.03.2016р. об 15:00 год.

Сторони не скористалися правом подачі письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності ч. 2 ст. 96 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду судових актів.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.03.2016р. у справі №902/557/15 розгляд справи відкладено на 23.03.2016р. об 14:30 год., визнано обов'язковою явку представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області в судове засідання 23.03.2016р. та витребовується приватизаційна справа Відкритого акціонерного товариства "Вінницяметалопостач".

Представники позивачів, відповідача 2 та відповідача 3 у судове засідання 23.03.2016р. не з'явивилися, про час і місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 3 а.с. 142-144, 146-147).

Однак, на адресу Рівненського апеляційного господарського суду від директора Товариства з додатковою відповідальністю «Вінницяметалопостач» надійшло клопотання про розгляд даної справи без їхньої участі, у зв'язку із тим, що всі необхідні документи вже були подані, а нових, які могли б вплинути на прийняття рішення у справі немає (вх. №6882/16 від 14.03.2016р.).

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п.п. 3.9.1., 3.9.2. Постанови від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Норма статті 22 Господарського процесуального кодексу України вказує на те, що брати участь в господарських засіданнях - це право, а не обов'язок сторін.

Оскільки, явка представників позивачів, відповідача 2 та відповідача 3 в судове засідання обов'язковою не визнавалася, представники позивачів, відповідача 2 та відповідача 3 були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників позивачів, відповідача 2 та відповідача 3.

У судовому засіданні 23.03.2016р. прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає рішення господарського суду Вінницької області від 20.01.16р. у справі № 902/557/15 незаконним та необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить суд скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 20.01.16р. у справі № 902/557/15 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що даний склад вантажів довгострокового зберігання (сховище) протиправно вибув із власності держави, що підтверджується матеріалами справи.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області виконало вимоги ухвали суду від 03.03.2016р., забезпечивши явку представника в судове засідання суду апеляційної інстанції та надавши для огляду оригінал приватизаційної справи Відкритого акціонерного товариства "Вінницяметалопостач".

З вищезазначеної приватизаційної справи, представником відповідача 1 долучено за його клопотанням копію акту №1 передачі акцій засновником товариства державному органу приватизації від 10.12.1994р.

Представник відповідача 1 апеляційну скаргу не заперечив, надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Зазначив, що на момент приватизації ВАТ "Вінницяметалопостач" Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Вінницькій області не було відомо, що частина складу могла використовувалася як об'єкт цивільної оборони. Крім того, жодних документів, які свідчили, що склад грузів довгострокового зберігання є приміщенням для укриття від стихійного лиха відповідачу 1 надано не було, відтак, зі сторони Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області відсутні будь-які неправомірні дії щодо приватизації.

Третя особа заперечила проти доводів та вимог апеляційної скарги. Звернув увагу, що з його боку незаконних дій не вчинялось, а тому вважає право власності на склад вантажів довгострокового зберігання (сховище) законним. Додатково зазначив, що даний склад є підвальним приміщенням і не є об'єктом цивільної оборони. Також звернув увагу, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій перевірок не проводила.

Представник третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Рішення господарського суду Вінницької області від 20.01.16р. у справі № 902/557/15 вважає законним та обґрунтованим, таким, що прийняте з дотриманням норм чинного законодавства, а тому просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рівненський апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників органу прокуратури, сторін, третьої особи у судовому засіданні, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 20.01.16р. у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу скаржника - без задоволення, виходячи з наступного.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі (ч.2 ст. 101 ГПК України).

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, колегією суддів апеляційної інстанції взято до уваги наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно облікової картки сховища, останнє знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Тип сховища - окреме. Рік здачі в експлуатацію - 1976. Загальна площа - 150,2 м.кв. Місткість на 300 осіб. В мирний час використовується як склад вантажів довгострокового зберігання. Належить: Управлінню "Вінницяметалопостачзбут" Мін. Головпостач УРСР. Група - Б, область ВЦ, клас сховища - ІІІ, номер сховища 00017. Оцінка стану сховища - справне (т. 1 а.с. 153).

Наказом Державного комітету України з матеріальних ресурсів від 28.03.1994р. №86 створено на базі Вінницького державного підприємства з матеріальних ресурсів "Вінницяголовпостач" Держкомресурсів України Відкрите акціонерне товариство "Вінницяголовпостач" та затверджено його статут (т. 3 а.с. 27).

В акті оцінки вартості цілісного майнового комплексу Вінницького державного підприємства з матеріальних ресурсів "Вінницяголовпостач" Вінницької товарно-сировинної компанії "Вінницяголовпостач" Держкомресурсів станом на 01.03.1994р. вартість об'єктів, які не підлягали приватизації становить 4,24 тис. грн. (т. 3 а.с. 37-39 ).

Згідно довідки (справки) без дати, за підписом голови комісії з корпоратизації, про перелік об'єктів, залишкова вартість яких не включена до статутного фонду: гуртожиток - 15411 тис. крб., об'єкт ЦО - 424 тис. крб. (т. 3 а.с. 44).

Статутом Відкритого акціонерного товариства "Вінницяголовпостач", затвердженого Держкомресурсів України, зареєстрованого рішенням виконкому №91 від 01.04.1994р. передбачено наступне: Товариство з правонаступником державного підприємства з матеріальних ресурсів "Вінницяголовпостач" (п.3.3.); товариство є власником: майна, переданого йому засновником у власність. Товариство здійснює володіння, користування і розпорядження своїм майном відповідно до цілей своєї діяльності (п.3.5.); засновником товариства є держава в особі Державного комітету України з матеріальних ресурсів (п.4.1.); статутний фонд товариства становить 13066512 тис. крб. (п.5.1.); статутний фонд поділений на 24888 простих акцій номінальною вартістю 525 тис. крб. кожна (п.5.2.); засновник, що володіє 100 відсотками акцій товариства, не може відчужувати належні йому акції до прийняття рішення про приватизацію майна товариства (п.6.3.); після прийняття рішення про приватизацію майна товариства засновник передає належну йому кількість акцій державним органам приватизації в порядку, визначеному Міністерством фінансів України та Фондом державного майна України. Разом з цим до органу приватизації переходять всі права та обов'язки акціонера товариства (п.6.4.); припинення діяльності товариства здійснюється шляхом його реорганізації / злиття, приєднання, розділу, перетворення/ або ліквідації. Реорганізація товариства здійснюється за рішенням Вищого органу товариства (п.11.1.); при реорганізації товариства вся сукупність його прав та обов'язків переходить до правонаступників (п.11.2.); ліквідація Товариства вважається завершеною, а Товариство таким, що припинило існування, з моменту внесення запису про це в державний реєстр (п.11.6.) (т. 3 а.с. 28-36).

Наказом РВ ФДМУ №637-П від 09.09.1996р. проведено реструктуризацію Відкритого акціонерного товариства "Вінницяголовпостач" шляхом створення 4 відкритих акціонерних товариств: "Вінницяголовпостач", "Вінницяелектромашпостач", "Вінницяметалопостач", "Вінницясервіспостач". Додатком №2 до Порядку підтвердження права власності на нерухоме майно є перелік нерухомого майна, що передається у власність ВАТ "Вінницямеалопостач" згідно наказу про створення відкритого акціонерного товариства від 09.09.1996р. №637-П, в якому окрім іншого, вказано склад грузів довгострокового зберігання: інвентарний №23, площею 270,6 кв.м., вартістю 5004 тис. крб. ( т. 1 а.с. 210-211).

Згідно змін до акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу Вінницького державного підприємства з матеріальних ресурсів "Вінницяголовпостач" код 01880612, Вінницької товарної сировинної компанії "Вінницяголовпостач" Держкомресурсів, в тому числі ВАТ "Вінницяметалопостач" (код01880575) - об'єкти, які не підлягають приватизації - вартістю 424 тис. крб. станом на 01.03.1994р. (т.1 а.с.212-213).

Судом апеляційної інстанції у судовому засіданні з'ясовано (згідно із поясненнями представника РВ ФДМУ по Вінницькій області), що вказаний об'єкт - це об'єкт цивільної оборони, який знаходиться у м.Хмільнику Вінницької області і представляє собою захисне укриття типу бункера. Саме цей об'єкт цивільної оборони знаходився на території Вінницької товарної сировинної компанії "Вінницяголовпостач" на момент приватизації, і знаходиться там і по теперішній час.

Згідно переліку нерухомого майна, що передається у власність ВАТ "Вінницяметалопостач" згідно наказу про створення відкритого акціонерного товариства (про створення державного підприємства) від 09.09.1996р. №037-П РВ ФДМУ по Вінницькій області у п.10 значиться склад грузів довгострокового зберігання, інвентарний номер 23, вартість 270,6 тис. крб. (вартість за якою об'єкт включено до статутного фонду товариства (т. 1 а.с. 87).

Наказом Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій області №925-П від 27.12.1996р. затверджено розміщення акцій Відкритого акціонерного товариства "Вінницяметалопостач" (т. 1 а.с. 214).

З довідки ВАТ "Вінницяметалопостач" від 06.10.1998р. №3/1-126, наданої ВООБТІ станом на 01.01.1998р. вбачається, що проіндексована вартість складу грузів довготривалого зберігання, який належить ВАТ "Вінницяметалопостач", та введений в експлуатацію в 1976р. становить 208 827,18 грн. (т. 1. а.с. 86).

11.02.1999р. РВ ФДМУ по Вінницькій області видано наказ №128 про завершення процесу приватизації "Вінницяметалопостач" (т. 1 а.с. 216).

Згідно акту передачі нерухомого майна від 16.04.1999р. Регіональне відділення ФДМ України по Вінницькій області передало, а Відкрите акціонерне товариство "Вінницяметалопостач" прийняло у власність, окрім іншого, склад грузів довгострокового зберігання, площею 270,6 кв.м., інвентарний номер 23, вартістю за якою об'єкт включений до статутного фонду 50004 тис. крб. (т. 1 а.с. 217).

В матеріалах справи міститься лист директора ВАТ "Вінницяметалопостач" ОСОБА_2, яким повідомлено начальника ООБТІ ОСОБА_5 про перейменування назв деяких основних засобів, яке сталося в результаті інвентаризації на ВАТ в 1998р., порівняно з назвами станом на 01.03.1994р. в тому рахунку й приміщення для укриття від стихійного лиха площею 221 м.кв на склад грузів довгострокового зберігання (т. 1. а.с. 209).

Як вбачається з реєстраційного свідоцтва, виданого 16.05.2000р. Вінницьким міжміським бюро технічної інвентаризації, будинковолодіння АДРЕСА_1 зареєстроване ВАТ "Вінницяметалопостач" на праві колективної власності на підставі наказів Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій області №637-П від 09.09.1996р. та №128 від 11.02.1999, акту передачі майна від 16.04.1999р. Перелік нерухомого майна, виданий Регіональним відділенням ФДМ України по Вінницькій області №1-16/1190 від 12.05.2000р., про що зроблено реєстраційний запис в реєстрову книгу №3 р. №167 (т. 1 а.с. 218).

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 07.09.2006р. №2044, оформлено право приватної власності Відкритому акціонерному товариству "Вінницяметалопостач" на будівлі та споруди по АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 272-273) та видано свідоцтво №258 від 07.09.2006р. (т. 1 а.с. 274) на наступні приміщення:

- частина літер "А" - І поверх - пр. №1-11; №13-№15; №18-№60; №63-№67; №117-№118 - 930,9 кв.м.; ІІ поверх - пр.№67а; №76 - 25,2 кв.м.; ІІІ поверх - пр.№91-№95; №98; №101-№108; №110-№112; №115-№116; №119-№120 - 377,0 кв.м. Всього по частині літер "А" - загальна площа - 1333,1 кв.м.;

- літер "Б" - І поверх - пр..№1:№1-№3 - 43,3 кв.м.;

- літер "В" - І поверх - пр.№1-№18-146,8 кв.м.; пр..№2:№1-№2 - 10,6 м.кв.; пр.№3:№1-№2 - 10,4 кв.м. Всього по І поверху - загальна площа - 167,8 кв.м.; ІІ поверх - пр.№4: №1-№8 - 95,3 кв.м.; пр.№6: №1-№5 - 56,7 кв.м. Всього по ІІ поверху - загальна площа - 152,0 кв.м. ІІІ поверх - пр.. №5: №1-№3 - 159,0 кв.м. Всього по літ. "В" - загальна площа - 478, 8 кв.м.;

- літер "Г" - І поверх - пр.№1- пр.№1:№1-№13 - 3390,2 кв.м.;

- літер "З" - І поверх - пр.№1-7,3 кв.м.;

- літер "И" - пр.№1 - 7,6 кв.м.;

- літер "К" - І поверх - пр.№1-№2 - 53,4 кв.м.;

- літер "Л" - І поверх - пр.№1-№25 - 178,3 кв.м.;

- літер "М" - І поверх - пр.№1-№2 - 44,1 кв.м.;

- літер "Н" - І поверх - пр.№1-№12 - 221,0 кв.м.;

- літер "О" - І поверх - пр.№1-№11 - 16,9 кв.м.;

- літер "П" - І поверх - пр.№1:№1-№9- 83,8 кв.м.;

- літер "Р"- І поверх - пр.№1:№1 - 10,0кв.м.;

- літер "С" - І поверх - пр.№1:№9 - 1580,8 кв.м.; №1-№5 споруди.

Всього по комплексу - загальна площа - 7448,6 кв.м.

Відповідно до паспорта сховища №00017, складеного (оформленого) 26.11.2007р., дане сховище знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Призначення сховища в мирний час - склад. Дата прийняття в експлуатацію - 1976р., загальна площа - 150,2 кв.м., приміщення розміщене окремо, клас сховища - ІІІ. Експлуатуюча організація - ВАТ "Вінницяголовпостач" (т. 1 а.с. 107).

Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 24.03.2009р. №600 оформлено право власності Відкритому акціонерному товариству "Вінницяметалопостач" на комплекс по АДРЕСА_1 , який складається з 31/50 частки будівель та споруд (т. 1 а.с. 275-276) та видано свідоцтво №1165, виданого 24.03.2009р. (т. 1 а.с. 277) на:

- частини літер "А" - І поверх - пр. №1-11; №13-№15; №18-№60; №63 -№67; №117-№118-930,9 кв.м.; ІІ поверх - пр.. №67а; №76 -25,2 кв.м.; ІІІ поверх - пр.. №91-№95; №98; №101-№108; №110-№112; №115-№116; №119-№120-377,0кв.м. Всього по частині літер "А" - загальна площа - 1333,1 кв.м..

- літер "Б" - І поверх - пр..№1:№1-№3 - 43,3 кв.м.

- літер "В" - І поверх - пр..№1-№18-146,8 кв.м.; пр..№2:№1-№2-10,6 м.кв.; пр..№3:№1-№2-10,4 кв.м. Всього по І поверху - загальна площа - 167,8 кв.м.; ІІ поверх - пр.. №4: №!-№8 - 95,3 кв.м. пр..№6: №1-№5 - 56,7 кв.м. Всього по ІІ поверху - загальна площа - 152,0 кв.м.. ІІІ поверх - пр.№5: №1-№3 - 159,0 кв.м.. Всього по літ. "В" - загальна площа - 478, 8 кв.м..

- літер "Г" - І поверх - пр..№1- пр.. №1:№1-№13 - 3390,2 кв.м.;

- літер "З" - І поверх - пр..№1-7,3 кв.м.;

- літер "И" - пр.. №1 - 7,6 кв.м.;

- літер "К" - І поверх - пр..№1-№2 - 53,4 кв.м.;

- літер "Л" - І поверх - пр..№1-№25 - 178,3 кв.м.;

- літер "М" - І поверх - пр..№1-№2 - 44,1 кв.м.;

- літер "Н" - І поверх - пр..№1-№12 - 221,0 кв.м.;

- літер "О" - І поверх - пр..№1-№11 - 16,9 кв.м.;

- літер "П" - І поверх - пр..№1:№1-№9 - 83,8кв.м.,

- літер "Р"- І поверх - пр..№1:№1 - 10,0 кв.м.,

- літер "С" - І поверх - пр..№1:№9 - 1580,8 кв.м., - №1-№5 споруди.

Всього по комплексу - загальна площа - 7448,6 кв.м.. .

Право власності зареєстроване КП "ВМБТІ" 06.04.2009р. згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22392214.

Згідно висновку комісії по акту технічної інвентаризації захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони) (сховища, ПРУ) №00017 від 25.06.2010р., затвердженого заступником Вінницького міського голови захисна, споруда не готова (т. 1 а.с. 108).

Актом комплексної перевірки (спеціального огляду) захисної споруди цивільної оборони від 28.09.2012р. сховища №00017, що знаходиться в АДРЕСА_1, в приватній власності, клас сховища - ІІІ, окремо розміщене, площа - 150,2 кв.м., місткістю 300 осіб, сховище оцінюється як неготове (т. 1 а.с. 116-118).

Рапортом начальника ВМВ Управління Держтехогенбезпеки у Вінницькій області, майором служби цивільного захисту ОСОБА_6 від 18.01.2013р., адресованого заступнику начальника Управління - начальнику відділу пожежного нагляду дізнання та ліцензування Управління Держтехногенбезпеки у Вінницькій області, повідомлено, що 16.01.2013р. було здійснено перевірку сховища ПАТ "Вінницяметалпостач" №00017 за адресою: АДРЕСА_1. За наданими документами встановлено, що на даний час об'єкт являється підвальним приміщенням та не є сховищем (т. 1 а.с. 121).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 21.12.2013р. приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Свириденком А.Б. за реєстраційним №597 посвідчено договір, за яким ПАТ "Вінницяметалопостач" передав у власність (продав), а ОСОБА_2 прийняв у власність (купив) частину нежитлової будівлі літ. А (пр. 2 площею 5,7 кв.м., пр. 3 площею 14,0 кв.м., пр. 4 площею 16,0 кв.м., пр.93 площею 12.1 кв.м., пр. 115 площею 29,4 кв.м., пр. 116 площею 13,2 кв.м.) - загальною площею 90,4 кв.м. (пр.21 - пр.41) загальною площею 280,7 кв.м.; будівлі літ. "П"- загальною площею 83,8 кв. м.; будівлі літ. "М" - площею 44,1 кв.м.; будівлі літ. "Н" - загальною площею 221,0 кв.м.,будівлі літ. "К" - загальною площею 53,4 кв. м.; частини будівлі літ. "Г" (пр. 2 площею 103,1 кв.м., пр. 7 площею 15,5 кв.м.) загальною площею 118,6кв.м.; будівлі літ. "Р" - загальною площею 10,0 кв.м.; будівлі літ. "О" - загальною площею 16,9 кв.м.; будівлі літ. "З" - загальною площею 7,3 кв.м.; споруди №2; частини споруди №3, що складає 11/50 частки комплексу виробничих будівель та споруд; частини будівлі літ. "Г": пр.16 загальною площею 434,2 кв.м., що складає 1/100 частки комплексу виробничих будівель та споруд, а разом складає 23/100 частки комплексу виробничих будівель та споруд, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 166).

Відповідно до Положенням про Департамент цивільного захисту облдержадміністрації, затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації від 14.11.2014р. №687, зареєстровано державним реєстратором 26.11.2014р. за №1012557: Департамент цивільного захисту облдержадміністрації (далі - Департамент) є структурним підрозділом облдержадміністрації, уповноваженим органом управління Вінницької обласної територіальної підсистеми єдиної державної системи цивільного захисту населення і територій, підпорядкований голові облдержадміністрації, а також підзвітний та підконтрольний Державній службі України з надзвичайних ситуацій (п.1.); Департамент, як юридична особа публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органі Державної Казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки (п.13.) (т. 1 а.с. 157-166).

Листом ТДВ "Вінницяметалопостач" №16 від 13.03.2015р., адресованого Головному Державному інспектору нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки у м. Вінниці ОСОБА_6, повідомлено, що на балансі підприємства ТДВ "Вінницяметалопостач" захисна споруда відсутня (т. 1 а.с. 123).

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Законом України "Про цивільну оборону України" від 03.02.1993р., в редакції чинній станом на 09.09.1996р., передбачалося наступне: громадяни України мають право на захист свого життя і здоров'я від наслідків аварій, катастроф, значних пожеж, стихійного лиха і вимагати від Уряду України, інших органів державної виконавчої влади, адміністрації підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання гарантій щодо забезпечення його реалізації. Держава як гарант цього права створює систему цивільної оборони, яка має своєю метою захист населення від небезпечних наслідків аварій і катастроф техногенного, екологічного, природного та воєнного характеру (преамбула); заходи цивільної оборони поширюються на всю територію України, всі верстви населення, а розподіл за обсягом і відповідальністю за їх виконання здійснюється за територіально-виробничим принципом. Завданнями Цивільної оборони України є: запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного походження і запровадження заходів щодо зменшення збитків та втрат у разі аварій, катастроф, вибухів, великих пожеж та стихійного лиха; захист населення від наслідків аварій, катастроф, великих пожеж, стихійного лиха та застосування засобів ураження (ст.2); адміністрація підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання надає своїм працівникам сховище, забезпечує засобами індивідуального захисту, сприяє здійсненню евакозаходів, створенню сил для ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій та їх готовності до практичних дій, а також виконанню заходів з цивільної оборони (ст. 8).

Положенням "Про цивільну оборону України", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №299 від 10.05.1994р., в редакції чинній станом на 09.09.1996р. було передбачено наступне. З метою виконання завдання здійснюється комплекс заходів, які мають забезпечити укриття населення в захисних спорудах, його евакуацію, медичний, радіаційний і хімічний захист, а також захист від впливу біологічних засобів ураження. Укриття населення в захисних спорудах досягається: завчасним будівництвом захисних споруд і підтриманням їх у готовності до використання; комплексним освоєнням підземного простору міст та інших населених пунктів для розміщення підприємств, установ і організацій соціально-побутового, виробничого і господарського призначення (з урахуванням пристосування і використання частини приміщень для укриття населення в надзвичайних ситуаціях); обстеженням і обліком підземних і наземних будівель і споруд, що відповідають вимогам з захисту населення; дообладнанням з урахуванням реальної обстановки підвальних та інших заглиблених приміщень. Потреба у захисних спорудах визначається виходячи з необхідності укриття всіх робітників і службовців за місцем роботи і проживання, усього непрацюючого населення за місцем проживання (ст. 3).

Законом України "Про приватизацію державного майна" передбачено наступне: приватизація майна державних підприємств України (надалі - приватизація) - це відчуження майна, що перебуває у загальнодержавній, республіканській (Республіки Крим) і комунальній власності, на користь фізичних та недержавних юридичних осіб (ст.1); приватизації не підлягають: інші об'єкти державної власності, необхідні для виконання державою своїх функцій (ч. 2 ст. 5 в редакції Закону чинній станом на 09.09.1996р. - початок приватизації ВАТ "Вінницяметалопостач"); приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства. До об'єктів, що мають загальнодержавне значення, відносяться майнові комплекси підприємств, їх структурних підрозділів, основним видом діяльності яких є виробництво товарів (робіт, послуг), що мають загальнодержавне значення. Загальнодержавне значення мають: а) об'єкти, які забезпечують виконання державою своїх функцій, забезпечують обороноздатність держави, її економічну незалежність, та об'єкти права власності Українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету України; в) об'єкти, контроль за діяльністю яких з боку держави гарантує захист громадян від наслідків впливу неконтрольованого виготовлення, використання або реалізації небезпечної продукції, послуг або небезпечних виробництв, зокрема: протирадіаційні споруди (ч. 2 ст. 5 в редакції Закону чинній станом на 11.02.1999р. - завершення приватизації ВАТ "Вінницяметалопостач").

Колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Відповідно ст. 15 Цивільного кодексу (надалі - ЦК) України передбачено, право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу (надалі - ГПК) України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України. Якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Господарський суд у випадках, передбачених законом або міжнародним договором, застосовує норми права інших держав.

Відповідно до положень ст. 20 Господарського кодексу (надалі - ГК) України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно приписів ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Як встановлено судом першої інстанції, в основу позовних вимог прокурора покладено твердження про незаконне вибуття об'єкта цивільної оборони (захисту) з державної власності в процесі приватизації ВАТ "Вінницяметалопостач" та запропоновано здійснити захист державних інтересів, окрім іншого, шляхом визнання незаконною приватизації захисної споруди цивільного захисту - сховища та виключення цієї споруди, яка розташована в м. Вінниці по АДРЕСА_1 з переліку нерухомого майна, яке передавалося ВАТ "Вінницяметалопостач" згідно наказу від 09.09.1996р. № 637-П, а також з акту передачі нерухомого майна від 16.04.1999р.

Встановлені факти у даній справі свідчать про те, що місцевим господарським судом вірно встановлено, що об'єкт цивільної оборони - окреме сховище, 1976 року введено в експлуатацію, на 300 осіб, площею 150 м.кв., групи Б, клас ІІІ, № 00017, розташоване в АДРЕСА_1, яке згідно запису в його обліковій картці в мирний час могло використовуватися як склад вантажів довготривалого зберігання, всупереч ч. 2 ст. 5 ЗУ "Про приватизацію державних підприємств " вибуло з державної власності в процесі приватизації ВАТ "Вінницяметалопостач", а в подальшому перейшло у власність ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2013р. (т. 1 а.с. 224-225), хоча вказаний об'єкт забезпечував виконання державою своїх функцій, в тому рахунку із захисту населення від наслідків аварій, катастроф, великих пожеж, стихійного лиха та застосування засобів ураження.

Вищевикладене підтверджується наказом №86 від 28.03.1994р. про створення ВАТ "Вінницяголовпостач", довідкою та актом оцінки вартості переданого йому майна в якому окремо зазначалося майно, яке не підлягало приватизації - об'єкт цивільної оборони, вартістю 4,24 тис. грн. (т. 1 а.с. 126, а.с. 144-147) .

Як зазначалося вище, наказом Регіонального відділення ФДМУ по Вінницькій області №637-П від 09.09.1996р. проведено корпоратизацію ВАТ "Вінницяголовпостач" шляхом створення чотирьох відкритих акціонерних товариства, в тому рахунку й ВАТ "Вінницяметалопостач". Цим наказом зобов'язано голову правління ВАТ "Вінницяголовпостач" скласти розподільчий баланс утворених підприємств станом на 01.03.1994р., а начальника відділу корпоратизації зобов'язано здійснити приватизацію майна новостворених цілісних майнових комплексів, в тому числі й "Вінницяметалопостач" (т. 1 а.с. 210).

Відповідно саме на виконання цього наказу, органом приватизації було складено перелік нерухомого майна, що передається ВАТ "Вінницяметалопостач", до якого було включено: "склад грузів довгострокового зберігання " (т. 1 а.с. 211). Факт передачі у власність ВАТ "Вінницяметалопостач" в процесі приватизації саме об'єкту цивільної оборони підтверджується також змістом довідки ВООБТІ від 06.10.1998р. №3/1-126 (т. 1 а.с. 86), а також план-поверхом на будівлю "Н" по АДРЕСА_1, експлікацією приміщень та письмовим зверненням директора ВАТ "Вінницяметалопостач" до ВООБТІ, в якому йдеться про зміну в назви основного засобу, а саме станом на 01.03.1994р. об'єкт обліковувався як "приміщення укриття від стихійного лиха", а в процесі інвентаризації нерухомості в 1998р. став обліковуватися як "склад грузів довгострокового зберігання " (т. 1 а.с. 207-209).

Також, з матеріалів справи вбачається, що завершення приватизації ВАТ "Вінницяметалопостач" оформлене наказом Регіонального відділення ФДМУ по Вінницькій області №128 від 11.02.1999р. (т. 1 а.с. 216), а остаточна передача об'єкта цивільного захисту ВАТ "Вінницяметалопостач" оформлена актом передачі нерухомого майна від 16.04.1999р. в якому вказаний об'єкт рахується як "склад грузів довгострокового зберігання" (т. 1 а.с. 217) .

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, апелянт не погоджується з позицією суду першої інстанції щодо невідповідності обраного прокурором способу захисту порушених прав та інтересів держави в частині визнання незаконною приватизації захисної споруди цивільного захисту - сховища та виключення цієї споруди, яка розташована в м. Вінниці по АДРЕСА_1 з переліку нерухомого майна, яке передавалося ВАТ "Вінницяметалопостач" згідно наказу від 09.09.1996р. №637-П, а також з акту передачі нерухомого майна від 16.04.1999р., з цього приводу слід зазначити наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що дійсно обраний прокурором спосіб захисту порушених прав та інтересів держави не відповідає способам, встановленим ст. 20 ГК України та ст.ст. 16, 21 ЦК України, оскільки зміна предмету позову (заява про зміну предмету позову; т. 1 а.с. 170-171) не кореспондується з даними статтями ГК України та ЦК України.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, обраний прокурором спосіб захисту не забезпечує захист інтересів держави, які були порушені в процесі приватизації ВАТ "Вінницяметалопостач".

Суд апеляційної та першої інстанцій звертає увагу на те, що національним законодавством передбачені ефективні способи захисту порушеного права у даних правовідносинах. Так захист прав держави, як власника майна, необхідного їй для здійснення своїх функцій, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову, за наявності підстав, передбачених ст. 388 ЦК, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах: від 07.11.2012р. у справі №6-107цс12; від 29.10.2014р. у справі №6-164цс14; від 19.11.2014р. у справі №6-170цс14; від 16.09.2015р. у справі №6-1203.

Крім того, місцевий господарський суд правомірно врахував позицію Верховного Суду України, висловленої у постанові від 21.05.2012р. у справі №6-20цс11. Згідно цієї постанови, суд вказав на те, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Отже, сукупність встановлених вище обставин переконує суд апеляційної інстанції, у правомірності висновку суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, що в свою чергою не виключає захисту інтересів держави в інший спосіб, встановлений національним законодавством з урахуванням норм міжнародного права.

Згідно ст. 1 ЗУ "Про приватизацію майна державних підприємств" в редакції чинній станом на 09.09.1996р., приватизація майна державних підприємств України (надалі - приватизація) - це відчуження майна, що перебуває у загальнодержавній, республіканській (Республіки Крим) і комунальній власності, на користь фізичних та недержавних юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, приватизація ВАТ "Вінницяметалопостач" це процес триваючий в часі та визначений межами наказів №637-П від 09.09.1996р. та №128 від 11.02.1999р.

Враховуючи те, що без вирішення питання про визнання незаконними та скасування зазначених наказів, у відповідній частині, відсутні правові підстави для виключення споруди цивільного захисту - "склад грузів довгострокового зберігання" з відповідних переліку нерухомого майна та з акту передачі нерухомого майна, оскільки вони складалися на виконання саме цих наказів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог прокурора про визнання незаконною приватизації захисної споруди цивільного захисту - сховища та виключення цієї споруди, яка розташована в м. Вінниці по АДРЕСА_1 з переліку нерухомого майна, яке передавалося ВАТ "Вінницяметалопостач" згідно наказу від 09.09.1996р. №637-П, а також з акту передачі нерухомого майна від 16.04.1999р., а тому і відсутні правові підстави для задоволення похідних вимог про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету Вінницької міської ради №2044 від 07.09.2006р. та №600 від 24.03.2009р., визнання недійсними свідоцтв про право власності на будівлі та споруди №258 від 07.09.2006р. та №1165 від 24.03.2009р., оскільки прокурором інші правові підстави для задоволення цих вимог не наведені.

Формулюючи у позовній заяві (а.с.9, т1) позовну вимогу (предмет позову), позивач просить визнати незаконними дії регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області щодо включення до статутного фонду відкритого акціонерного товариства "Вінницяметалопостач" захисної споруди цивільного захисту (сховища № 00017) по АДРЕСА_1 у м. Вінниці, - складу грузів довгострокового зберігання літера "Н" площею 221 м.кв. (приміщення №№ 1- 12); визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 07.09.2006 № 2044; Визнати недійсним свідоцтво про право власності на будівлі та споруди № 258 від 07.09.2006р.; Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 24.03.2009 № 600; Визнати недійсним свідоцтво про право власності на будівлі та споруди № 1165 від 24.03.2009р. що стосується захисної споруди цивільного захисту (сховища № 00017) по АДРЕСА_1 у м. Вінниці, - складу грузів довгострокового зберігання літера "Н" площею 221 м.кв. (приміщення №№ 1- 12).

У цій же позовній заяві позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 21.12.2013, укладений між публічним акціонерним товариством "Вінницяметалопостач" та ОСОБА_2 у частині купівлі-продажу захисної споруди цивільного захисту по АДРЕСА_1 у м.Вінниці - складу грузів довгострокового зберігання літера "Н" площею 221м.кв. (приміщення №№ 1-12); скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 в частині державної реєстрації права власності на захисну споруду цивільного захисту по АДРЕСА_1 у м.Вінниці - склад грузів довгострокового зберігання літера "Н" площею 221м.кв. (приміщення №№ 1-12). При цьому у якості відповідача позивач до участі у даній справі залучає громадянина України ОСОБА_2.

Суддя господарського суду Вінницької області звернув увагу на таке протиріччя та невідповідності позовних вимог нормам процесуального закону, про що виніс ухвалу (а.с.1-2, т.1) від 20.04.15р., відмовивши заступнику прокурору Вінницької області у прийнятті позовної заяви від 14.04.15р. в частині вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.12.2013, укладеного між публічним акціонерним товариством «Вінницяметалопостач» та ОСОБА_2, у частині купівлі-продажу захисної споруди цивільного захисту по АДРЕСА_1 у м. Вінниці - складу грузів довгострокового зберігання літера «Н» площею 221 м.кв. (приміщення № 1- 12) та скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 в частині державної реєстрації права власності на захисну споруду цивільного захисту по АДРЕСА_1 у м. Вінниці - склад грузів довгострокового зберігання літера «Н» площею 221 м.кв. (приміщення №№ 1-12).

Ухвалу господарського суду Вінницької області від 20.04.15р. прокуратура Вінницької області оскаржила до Рівненського апеляційного господарського суду, який постановою від 02.06.15р. (а.с.64-70, т.1) залишив її без змін в частині відмови у прийнятті позовної заяви від 14.04.15р.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 14.07.15р. (а.с.76, т.1) провадження за рештою позовних вимог заступника прокурора Вінницької області було порушено та зобов'язано, зокрема, заявника в порядку передбаченому ст. 22 ГПК України конкретизувати дії РВФДМУ по Вінницькій області, які пропонується визнати незаконними; належним чином завірені копії оспорюваних рішень та свідоцтв; витяги з ЄДРЮОФОП на позивачів та відповідачів на час розгляду справи в суді; письмові пояснення щодо невідповідності площ спірного приміщення за паспортом сховища документам технічної інвентаризації 1998р.

Заявою від 29.07.15р. (а.с.110-111, т.1) заступник прокурора Вінницької області змінив предмет позову, мотивуючи це тим, що "виникла необхідність в конкретизації та уточненні позовних вимог, зокрема, щодо оскаржуваних дій регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області".

Разом з тим у зміненій редакції позовних вимог не міститься жодної позовної вимоги щодо оскаржуваних дій регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області.

Натомість орган прокуратури просить визнати незаконною приватизацію відкритого акціонерного товариства «Вінницяметалопостач» у частині приватизації захисної споруди цивільного захисту - сховища, яке згідно приватизаційних документів поіменоване як «склад грузів довгострокового зберігання», розташоване по АДРЕСА_1 у м. Вінниці; виключити захисну споруду цивільного захисту - сховище, яке згідно приватизаційних документів поіменоване як «склад грузів довгострокового зберігання», розташоване по АДРЕСА_1 у м. Вінниці з Переліку нерухомого майна, що передається у власність відкритому акціонерному товариству «Вінницяметалопостач» згідно наказу від 09.09.1996 № 637-П, а також з Акта передачі нерухомого майна у власність відкритому акціонерному товариству «Вінницяметалопостач» від 16.04.1999р.

Інші позовні вимоги заяви про зміну предмету позову співпадають із позовними вимогами первісної позовної заяви за винятком позовних вимог до ОСОБА_2

Рівненський апеляційний господарський суд, дослідивши наказ регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області від 09.09.1996 № 637-П (а.с.210, т.1), приходить до висновку, що він стосується у першу чергу прав та обов'язків відкритого акціонерного товариства "Вінницяголовпостач", а також юридичних осіб, які були створені цим наказом шляхом реструктуризації ВАТ "Вінницяголовпостач": ВАТ "Вінницяголовпостач", ВАТ "Вінницяелектромашпостач", ВАТ «Вінницяметалопостач», ВАТ «Вінницясервіспостач».

Окрім того, ототожнюючи «склад грузів довгострокового зберігання» із захисною спорудою цивільного захисту - сховищем, заступник прокурора Вінницької області не звернув увагу, що у паспорті сховища №00017, складеного 26.11.2007р. (а.с.107, т.1) його належність віднесена до ВАТ "Вінницяголовпостач". І ця ж організація його експлуатує у мирний час як склад.

За таких обставин до участі у справі у якості відповідача (співвідповідача) мало бути залучене відкрите акціонерне товариство "Вінницяголовпостач", чого за позовними вимогами зроблено не було.

У відповідності до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону.

Враховуючи наведене, Рівненський апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з врахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області від 02.02.16р. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Вінницької області від 20 січня 2016 року у справі №902/557/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №902/557/15 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Демянчук Ю.Г.