ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 березня 2016 р. Справа № 903/65/16

за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз", м. Луцьк

до товариства з обмеженою відповідальністю "Луцьке управління механізації", м. Луцьк

про стягнення 43047,93грн.

Суддя Шум М. С.

Представники сторін:

від позивача: Бальбуза В. П,, довір. №176/06-06 від 01.02.2016р.,

від відповідача: Луцик Л.І., довір. б/н від 25.02.2016р.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.ст. 22, 29 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки сторін.

Суть спору: публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" в позовній заяві просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Луцьке управління механізації" 43 047,93 грн. збитків.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час проведеного працівниками ПАТ"Волиньгаз" 26.05.2015р. обстеження (був проведений огляд промислового газового лічильника марки "Візар" типу "G-6", 2002 р. випуску, заводський номер 0116526) об'єкту газопостачання комунально-побутового виявленого втручання в ЗВТ, а саме на момент проведення огляду газового лічильника, його показники стосовно обсягів спожитого природного газу не відповідали показам, які записані в акті перевірки промислових і комунально-побутових підприємств по використанню природного газу від 06.11.2012р.(показник в акті - 78135 м3, показник на газовому лічильнику - 78151 м3).

В зв'язку із встановленими обставинами промисловий газовий лічильних марки Візар типу G-6, 2002 року випуску, заводський №0116526 був направлений на експертизу до ПАТ "Волиньгаз" та до НДЕКЦ України у Волинській області.

Відповідно до висновку експертного дослідження від 08.12.2015р. експерт зазначив, що відтиск на пломбах, які встановлені на газовому лічильнику в лічильнику Візар типу G-6, 2002 року випуску, заводський №0116526, показник 78151,274 м3 та відтиски пломби заводу виробника, яка була надана в якості порівняльного матеріалу, залишені робочими частинами площадок різних пломбувальних лещат.

2 червня 2015 року позивачем було проведено відповідний технічний розрахунок обсягу спожитого природного газу внаслідок втручання в роботу лічильного механізму ЗВТ.

Згідно проведеного розрахунку сума збитків, завданих позивачу, внаслідок заявленого втручання в ЗВТ за період з 01.05.2015р. по 26.05.2015р. становить 43047,93грн.

29.02.2016р. на адресу суду від представника відповідача надійшло заперечення на позов, в якому просить у позові відмовити виходячи з наступного:

Відносини щодо постачання ПАТ по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" на користь ТзОВ "Луцьке управління механізації" природного газу були врегульовані договором №227-КП-12 від 30 грудня 2011 року. Цей договір припинив свою дію з 31.12.2012 року внаслідок збігу строку його дії та подання нами заяви на відключення від газопостачання за нашою ініціативою у зв'язку з встановленням твердопаливних котлів. Поставка газу була зупинена та фактично з 20 грудня 2012 року, тобто з дати коли Відповідачем згідно акту №VG-0004211від 20.12.2012 року було проведено роботи із зупинки ШРП (шкафного розподільчого пункту), який знаходиться на території нашого підприємства та з якого здійснювалась подача природного газу до вузла обліку. Після встановлення в ШРП обмежувальної перегородки будь-яке постачання природного газу стало неможливим технічно. Вказаний факт підтверджується також Протоколом №50 щодо направлення ЗВТ на позачергову повірку від 26.05.2015 року, що був наданий Позивачем при поданні позову. Зокрема в п. З Протоколу зазначено, що прилад обліку не перевірено на мінімальній витраті з причин його відключення. Також за результатом останнього періоду споживання газу нами було зроблено остаточний розрахунок за спожитий газ за показником лічильника 78 151 м.куб. Вказаний факт підтверджується Актом приймання-передачі газу №0020774 від 29.12.2015 року - в графі щодо показників споживання на кінець місяця зазначено 78 151 м3, а на початок місяця - 78 130 м3.

Представник відповідача у відзиві та в судовому засіданні звертає увагу на те, що саме на цьому показнику, який не відповідає показнику акту перевірки від 06.11.2012 року, а саме 78 135 м3 ґрунтуються сумніви Позивача в коректності роботи вузла обліку газу. З огляду на вказане існують незаперечні докази, які підтверджують, що в 2012р. ТзОВ "Луцьке управління механізації" завершило споживання природного газу на показнику лічильника 78135 м3 та повністю його оплатило, вузол обліку було від'єднано від подачі газу та подальше споживання стало неможливим.

Підставою для обрахування нібито споживання газу наводиться технічний розрахунок від 02 червня 2015 року. В ньому наводиться теоретичне споживання нашим підприємством в травні 2015 року 4 800 м3 газу виходячи з того, що обидва наявних котла працювали протягом 25 робочих днів (600 годин) на повну потужність. При цьому наводиться це всупереч фактичним обставинам та будь-якій елементарній логіці - робота опалювальних приладів в неопалювальний сезон нічим не підтверджується та не може підтверджуватись. Згідно п. 3.12.4. перерахунку обсягу споживання можливий виключно з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача. Очевидним є ігнорування Позивачем положень Постанови НКРЕ № 1181, 13.09.2012 та самовільне нарахування кількості таких годин і, як наслідок неправомірне здійснення перерахунку обсягів споживання газу.

Щодо наведених висновків експертиз які стосуються стану вилученого лічильника навести будь-які пояснення не вбачаємо за можливе, адже збереження непрацюючого приладу в межах приміщення котельні не є підставою для необгрунтованого звернення щодо компенсації споживання газу при повній відсутності технічної можливості такого споживання. Таким чином, наведені в експертизі докази не є належними в контексті ст. 34 ГПК.

Представник позивача в додаткових поясненнях № 503/06-06 від 18.03.2016р. повідомив, що сума збитків завданих позивачу внаслідок виявлення втручання в ЗВТ становить 43047,93грн., витребуванні ухвалою суду від 01.03.2016р. документи надати суду неможливо, в зв'язку із закінченням термінів зберігання даних документів та знищенням.

Відповідач в додаткових письмових поясненнях від 28.03.2016р., повідомив, що запірна арматура перебуває в стані, який виключає подачу газу, що підтверджується актом №VG-0004211 від 20.12.2012р. здачі - приймання виконаних робіт та протоколом № 50 щодо направлення ЗВТ на позачергову повірку від 26.05.2015р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, встановив:

Згідно договору № 227-КП-12 від 30.12.2011р. на постачання природного газу укладеним між позивачем - ПАТ по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" та відповідачем - ТзОВ "Луцьке управління механізації", згідно якого позивачем здійснювалося газопостачання ТзОВ "ЛУМ" за адресою: м. Луцьк, вул. Інустріальна 8.

У грудні 2012 року через відсутність фактичного споживання газу відповідачем, позивач припинив газопостачання ТзОВ "ЛУМ" по вул. Індустріальна 8 в м. Луцьку та здійснив пломбування вхідної засувної арматури підвідного газового стояка низького тиску, шляхом встановлення пломбування дроту, на вхідному крані в закритому положенні та пломби №023858345, про що свідчить акт №VG-0004211 від 20.12.2012р.

Прилад обліку природного газу (ЗВТ) Візар типу G-6 заводський №0116526 працівниками ПАТ "Волиньгаз" було опломбовано пломбою ПАТ "Волиньгаз" № 20430947 та захисною стрічкою промислового виготовлення пломба - наклейка № АС 108202, про що складено акт пломбування вузла обліку газу від 23.11.2010р.

26.05.2015р. під час обстеження працівниками ПАТ "Волиньгаз" об'єкту газопостачання комунально - побутового призначення ТзОВ "Луцьке управління механізації" за адресою м. Луцьк, вул. Індустріальна 8, встановлено, що його покази стосовно обсягів спожитого природного газу не відповідали показам, які записані в акті перевірки промислових і комунально - побутових підприємств по використанню природного газу від 06.11.2012р., а саме: показник в акті - 78135м3, показник на газовому лічильнику - 78151м3.

В зв'язку із встановленими обставинами промисловий газовий лічильних марки Візар типу G-6, 2002 року випуску, заводський №0116526 був направлений на експертизу до ПАТ "Волиньгаз".

Згідно акту № 248-3-27-15 від 27.05.2015р. експертизи лічильників газу виявлено втручання, а саме: невідповідність пломб, пломба - наклейка пошкоджена, виявлено скол на оглядовому склі в місці розташування пломб.

21.10.2015р. промисловий газовий лічильних марки Візар типу G-6, 2002 року випуску, заводський №0116526 був направлений в НДЕКЦ України у Волинській області.

Відповідно до висновку експертного дослідження від 08.12.2015р. експерт зазначив, що відтиск на пломбах, які встановлені на газовому лічильнику в лічильнику Візар типу G-6, 2002 року випуску, заводський №0116526, показник 78151,274 м3 та відтиски пломби заводу виробника, яка була надана в якості порівняльного матеріалу, залишені робочими частинами площадок різних пломбувальних лещат.

Правовідносини, які виникають між газопостачальними, газорозподільними, газотранспортними підприємствами та споживачами природного газу (крім населення) регулюються Правилами користування природним газом для юридичних осіб, що затверджені постановою НКРЕ України № 1181 від 13.12.2012р. Дія цих Правил, відповідно до п. 1.2. поширюється на юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до пункту 3.12.5 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ України № 1181 від 13.09.2012 р., газопостачальне підприємство, за наявності виявлених та документально підтверджених фактів втручання в роботу ЗВТ, що призвело до викривлення результатів вимірювань обсягу споживання /розподілу/ транспортування газу, здійснюється відповідний перерахунок згідно з підпунктами 3.12.3, 3.12.4 цього пункту

- перерахунок обсягу споживання, розподілу, транспортування природного газу проводяться за період відсутності (несправності ) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

- у разі якщо такі перевірки не проводились або немає актів зняття ЗВТ перерахунки проводяться за період починаючи з розрахункової доби поточного календарного місяця або з моменту пуску газу після планових та інших відключень у поточному місяці, які здійснювались спільно з газорозподільним газотранспортним підприємством.

- якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки обсягу споживання розподілу транспортування природного газу за період відсутності ЗВТ здійснюється газорозподільним газотранспортним підприємством за показами дублюючого вузла обліку, а у разі відсутності дублюючого вузла обліку - за проектною номінальної потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

2 червня 2015 року позивачем було проведено відповідний технічний розрахунок обсягу спожитого природного газу внаслідок втручання в роботу лічильного механізму ЗВТ.

Згідно проведеного розрахунку сума збитків, завданих позивачу, внаслідок заявленого втручання в ЗВТ за період з 01.05.2015р. по 26.05.2015р. становить 43047,93грн.

Відповідно до пункту 5.16. Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами постачання та споживання, затверджених Наказом Мінпаливенерго України № 618 від 27.12.2005р., у разі висновків органів Держспоживстандарту України або акредитованих спеціалізованих лабораторій, що підтверджують факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що призвело до викривлення результатів вимірювань об'єму протранспортованого газу, і, як наслідок, до заподіяння матеріальних збитків, сторона, якій завдано збитків, може звернутися до суду.

Як встановлено судом, згідно акту прийомки - передачі природного газу № 0020774 від 29.12.2012р. зафіксовано показник лічильника 78151м3, що відповідає показнику, який зафіксовано при припиненні 2012 року газопостачання відповідачу та при здійсненні пломбування вузла обліку газу.

З протоколу № 50 щодо направлення ЗВТ на позачергову перевірку від 26.05.2015р. показник промислового газового лічильника марки Візар типу G-6, 2002 року випуску, заводський №0116526 є незмінним, а саме 78151м3, тобто на протязі 2013р. - 2015р. відповідач природнім газом не користувався.

Враховуючи викладене, спростовується твердження позивача про те, що покази стосовно обсягів спожитого природного газу не відповідали показам, які записані в акті перевірки промислових і комунально - побутових підприємств по використанню природного газу від 06.11.2012р., а саме: показник в акті - 78135м3, показник на газовому лічильнику - 78151м3.

Вказане свідчить про невикористання відповідачем природного газу у період з 01.05.2015р. по 26.05.2015р.

Крім того, 20.12.2012р. відповідачу припинено (обмеження) газопостачання, про що свідчать акт № VG-40004211 здачі - прийняття виконаних робіт від 20.12.2010р. (зупинка ШРП).

Оскільки факти втручання в систему газопостачання приміщення, не встановлені, то відсутні підстави стверджувати про споживання газу відповідачем в цей період, що виключає можливість проведення перерахунку спожитого газу в період з 01.05.2015р. по 26.05.2015р.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що відповідач з 20.12.2012р. природній газ не одержував та не споживав.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків є необґрунтованими та безпідставними.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; настання шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та шкодою; та вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд України при здійсненні касаційного перегляду судових рішень у справах про відшкодування збитків (постанова Верховного Суду України від 30.05.2006 у справі N 42/266-6/492).

Як визначає ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 ГПК України докази подаються сторонами, іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим.

За змістом статті 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

В даному випадку із аналізу наданих позивачем обґрунтувань позовних вимог та документів в їх підтвердження, наданого відповідачем відзиву, судом встановлено, позивачем не доведено фактів споживання природного газу, отже у позивача відсутні підстави для перерахунку обсягів спожитого газу та визначення розміру збитків, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по справі при відмові в позові покладаються на позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України № 903/340/14 від 23.09.2014р.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Повний текст рішення

складено 01.04.2016

Суддя М. С. Шум