ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.03.2016 Справа № 905/1049/16

Господарський суд в особі головуючого судді Гринько С.Ю. при секретарі судового засідання Татарині Б.Т., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця», м. Київ

до відповідача Публічного акціонерного товариства «Єнакіївський металургійний завод»,

м. Маріуполь

про стягнення 72565,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 довіреність від 18.12.2015 р.

СУТЬ СПОРУ:

04.03.2016 року позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача 72565,00 грн. штрафу за невірно зазначений код одержувача у залізничній накладній.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач посилається на те, що згідно договору про організацію перевезень вантажів та проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 09.12.2013 р. № 6417023 код вантажоодержувача є 2207 замість вказаного вантажовідправником в накладній 2968, про що складено акт загальної форми від 30.08.2015 р. №1 за що відповідно до статей 118, 122 Статуту залізниць України нарахований штраф в розмірі 5-ти кратному провізній платі за вагон від станції Ясинувата Донецької залізниці до станції ОСОБА_1 залізниці.

21.03.2016 р. Публічне акціонерне товариство «Єнакіївський металургійний завод» надіслало клопотання від 18.03.2016 №73/5-75, в якому просить зменшити розмір штрафу до 0,5 розміру однієї провізної плати, з огляду на те, що на підставі наданого комісіонером доручення №99 від 03.08.2015 р. до договору комісії від 17.02.2015 р., в якому вказані реквізити вантажоотримувача, відповідачем була оформлена залізнична накладна № 53821971, в якій зазначений код отримувача. Будь-яких інших відомостей про отримувача відповідач не мав у своєму розпорядженні.

Перевіряючи надані позивачем документи до позовної заяви, якими він обґрунтовує позовні вимоги, клопотання сторін, заслухавши пояснення представника позивача господарський суд, встановивши фактичні обставини та їх повноту, надавши юридичну оцінку цим обставинам,

ВСТАНОВИВ:

Предметом даного позову є стягнення штрафу за невірно зазначений код одержувача у залізничній накладній № 53821971 при відправленні вагону № 59954156 у розмірі 72565,00 грн.

Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Вимогами частин 2, 3, 4 ст. 909 ЦК України визначено, що договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Частинами 1, 2, 3 ст.306 Господарського кодексу України визначено, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Частиною 2 ст. 307 ГК України передбачено, що договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Статтею 3 Закону України Про залізничний транспорт визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 2 Статуту залізниць України передбачено, що Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту залізниць України передбачено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Вимогами ст.23 Статуту залізниць України визначено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Пунктами 2.1, 6.6, 6.7 Правил оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 червня 2011р.за №765/19503 визначено, що відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.

Заповнення накладної на маршрут або групу вагонів здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил з урахуванням таких особливостей: у графі 19 "Номер вагона" зазначаються загальна кількість вагонів у відправці та напис "Дивись відомість"; у графах 24 "Маса вантажу, визначена відправником" та 25 "Маса вантажу, визначена залізницею" зазначається загальна маса вантажу, у графі 30 "Тарифні відмітки" - загальна сума платежів. У кінці відомості зазначаються загальна маса вантажу і загальна сума платежів. Про відомість вагонів зазначається у графі 9 "Документи, що додані відправником".

Приписами п.2.3. Правил оформлення перевізних документів визначено, що у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Приписами п.5 додатку № 3 до Правил оформлення перевізних документів визначено, код одержувача 4-значний зазначає відправник.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору про організацію перевезень вантажів та проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 09.12.2013 р. № 6417023 код вантажоодержувача є 2207 замість вказаного вантажовідправником в накладній 2968, про що складено акт загальної форми від 30.08.2015 р. №1

Статтею 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

o невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

o у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

o псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

o повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Статтею 920 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Статтею 26 Закону України Про залізничний транспорт визначено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Вимогами ст.122 Статуту залізниць України передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта, стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки,та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до позовної заяви, позивачем згідно з вищевикладеним законодавством нарахований штраф за факт допущення порушень вантажовідправником у розмірі 72565,00 грн., який належить задоволенню у повному обсязі за обґрунтованістю підстав.

Згідно наданого відповідачем клопотання від 18.03.2016 №73/5-75, на підставі наданого комісіонером доручення № 99 від 03.08.2015 р. до договору комісії від 17.02.2015 р., в якому вказані реквізити вантажоотримувача, відповідачем була оформлена залізнична накладна № 53821971, в якій зазначений код отримувача. Будь-якими іншими відомостями про отримувача, відповідач не мав у своєму розпорядженні. Це явилося підставою для заяви відповідача про зменшення нарахованої суми штрафу.

Розглядаючи це клопотання з посиланням на п.3 ч.1 ст.83 ГПК України, господарський суд враховує наступне:

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням господарського суду (частина третя статті 551 ЦК України, стаття 233 ГК України, пункт 3 статті 83 ГПК).

При вирішення цієї заяви господарський суд враховує викладене в підпункті 3.17.4 підпункту 3.17 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (з подальшими змінами), а також в абзацах першому-четвертому пункту 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами).

Господарський суд об'єктивно оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При вирішення питання про зменшення розміру неустойки (пені), господарський суд виходить з того факту, що відповідачем була оформлена залізнична накладна № 53821971на підставі наданого комісіонером доручення № 99 від 03.08.2015 р. до договору комісії від 17.02.2015 р., в якому вказані реквізити вантажоотримувача, та будь-яких інших відомостей про отримувача відповідач не мав у своєму розпорядженні.

З огляду на вищезазначене, штраф підлягає зменшенню до 10% від нарахованої суми.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача, позов задоволений, судові витрати покладаються на нього в розмірі, сплаченому позивачем при подачі позовної заяви відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.49, 82, п.3 ст.83, 84, 85, 81-1 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» до Публічного акціонерного товариства «Єнакіївський металургійний завод» про стягнення штрафу у розмірі 72565,00 грн. задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Єнакіївський металургійний завод» (, 87504, м. Маріуполь, пр. Ілліча, буд. 54, блок. 4) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» (, 01034, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 6) штраф в розмірі 7256,50 грн., судові витрати в сумі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя С.Ю. Гринько