номер провадження справи 7/27/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2016 Справа № 908/456/16

За позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ Україна», м.Київ

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», м. Запоріжжя

Суддя Кутіщева Арнет Н.С.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився.

Господарським судом Запорізької області розглядається справа за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ Україна» до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про відшкодування збитків в порядку регресу у сумі 7755 грн. 00 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.02.2016р. справу №908/456/16 призначено до розгляду на 21.03.2016р., про що сторони були повідомлені належним чином, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Ухвали суду були направлені в установленому законом порядку на адреси, зазначені позивачем у позовній заяві.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування ГПК України», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК ( 1798-12 ), зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, акінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене, сторони належним чином були сповіщені судом про дату, час та місце проведення судового засідання.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим кодексом та іншими законами України.

Представники сторін в судове засідання не зявились.

14 березня 2016р. від позивача надійшло клопотання про розгляду справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги позивач підтримав в повному обємі.

21 березня 2016р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач фактично визнав заявлені позовні вимоги, вказує на те, що дійсно, 17.04.2013 року в м.Одеса сталась дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом - ДТП) за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля "Тойота" державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3. Винуватцем ДТП було визнано ОСОБА_3 (постанова Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2013 р.), цивільно-правову відповідальність якого було застраховано в ПрАТ «УАСК АСКА» за полісом АВ/6587569. ПрАТ «УАСК АСКА» було повідомлено про вищенаведене, ДТП визнано страховим випадком та призначено до оплати ПрАТ "СК "ГРАВЕ УКРАЇНА" 7755,00 грн., яка на момент розгляду справи судом не сплачена.

Додатково відповідач повідомив, що надати суду копії документів або оригінали для огляду у судовому засіданні, зокрема договір, страховий акт та ін., не представляється можливим у зв'язку з тим, що усі матеріали по даному страховому випадку знаходяться у зоні проведення антитерористичної операції у м. Донецьку (м. Донецьк, пр. Ілліча, 100 - юридична адреса ПрАТ «УАСК АСКА» до 03.08.2015 р.) та відсутня будь-яка можливість їх отримання.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними у справі матеріалами.

Спір розглянуто згідно ст. 75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

Судовий процес завершено 21.03.2016р. оголошенням рішення суду в повному обємі.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд

ВСТАНОВИВ:

10.08.2012 р. між ОСОБА_1 акціонерним товариством Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» (далі - позивач) та ОСОБА_2 (далі - страхувальник) було укладено договір страхування наземного транспорту № 00729.030-1000.0351 (далі договір страхування).

Згідно договору страхування було застраховано автомобіль марки «ДЕО», державний номерний ВН 1259 ВН (далі - застрахований автомобіль).

Відповідно до договору страхування, страховик повинен відшкодувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП - дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу.

18.04.2013р. страхувальник повідомив позивача, про випадок, а саме дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 17.04.2013 р. в м.Одесі на вул.Торговій.

ДПТ трапилось внаслідок порушення ПДР України гр.ОСОБА_3.

Зазначена обставина підтверджується довідкою про ДТП № 9186753 та постановою Київського районного суду м.Одеси від 22.05.2013 р.

Вартість і перелік пошкоджень визначається на підставі звіту № 04-041 про оцінку автомобіля від 29.04.2013 р. та рахунку-фактури № і-00000095 від 26.04.2013 р.

На підставі укладеного договору страхування та, відповідно, до страхового акту № СНТ/00729.030-1000.0351 від 17.05.2013 р., страховик (позивач) виплатив належне страхове відшкодування у розмірі 8 265,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 39083 від 20.05.2013 р. та акт про взаємозалік боргів від 17.05.2013 р.

Цивільно-правова відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки гр.ОСОБА_3 була застрахована у відповідача (ПрАТ «УАСК АСКА») згідно полісу № АВ/6587569, що підтверджується витягом з Єдиної централізованої бази МТСБУ та довідкою про ДТП № 9186753.

Згідно даного витягу обов'язковий ліміт відповідальності відповідача (ВАТ НАСК «Оранта») за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000,00 гривень на одного потерпілого, франшиза у розмірі 510,00 грн.

Отже, фактичний ліміт відповідальності відповідача за заподіяний збиток становить 49 490,00 грн.

Для отримання страхового відшкодування в порядку регресу позивач (ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА») 01.07.2013 р. звернулося до відповідача (ПрАТ «УАСК АСКА») з заявою на виплату страхового відшкодування (вих. № 41195).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальних або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України, шкоду, завдану працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків відшкодовує юридична особа.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку

Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України „Про страхування ", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 9 п. 1 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах ліміту відповідальності страховика.

За ст. 22 п. 1 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів'', при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За ст. 36 п. 4 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

На момент розгляду спору суті, виплати відповідачем не здійснювались.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 7755грн. 00 коп., обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного, позов слід задовольнити.

Правова позиція суду відповідає правовій позиції Верховного суду України, викладеній в постанові від 15.04.2015р.

Судові витрати, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача, поскільки спір доведено до судового розгляду з його вини.

Керуючись ст. ст. 993, 1172, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст. ст. 3, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ Україна», м.Київ до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», м. Запоріжжя задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», м. Запоріжжя () на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ Україна», м.Київ () 7755 (сім тисяч сімсот пятдесят пять) грн. 00коп. страхового відшкодування в порядку регресу, 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя Н.С. Кутіщева-Арнет