ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"25" березня 2016 р.Справа № 921/989/15-г/14
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Руденка О.В.

розглянув заяву Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти від 15.03.2016р. про відстрочку виконання рішення суду по справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕО-ІТ", вул. Князя Романа, 34/1, м. Львів, 79005

до Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти, вул. Громницького, 1, м. Тернопіль, 46027

про cтягнення заборгованості в сумі 15 928,68 грн.

за участю представників сторін:

стягувача : ОСОБА_1 - довіреність б/н від 04.09.2015р.,

боржника : ОСОБА_2 - доручення №01-01/213 від 15.03.2016р.

Суть справи

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 19.10.2015р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕО-ІТ" задоволено у повному обсязі та присуджено до стягнення з Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти 10 957, 19 грн. основного боргу; 547, 85 грн. штрафу; 4 184, 08 грн. інфляційних нарахувань; 239, 56 грн. 3% річних та 1 218 грн. в рахунок повернення сплаченого судового збору.

На примусове виконання даного судового акту 03.11.2015 р. видано відповідний наказ.

Разом з тим, 16.03.2016 р. боржник, в порядку ст.121 ГПК України, звернувся до господарського суду із заявою №01/218 від 15.03.2016р. про відстрочення виконання рішення суду терміном на шість місяців.

В судовому засіданні представник боржника вимоги про відстрочку виконання рішення суду обґрунтовує складним матеріальним становищем та вказує на те, що кошти для погашення штрафів, навчальний заклад не в змозі сплатити оскільки вони не були передбачені в кошторисі доходів і видатків на 2015-2016 роки та в бюджеті не закладались. Водночас, навчальна установа зазначає про погашення нею сум основного боргу в повному обсязі.

Разом з тим, як пояснює представник відповідача, за інформацією Тернопільської обласної ради, питання щодо виділення додаткових коштів на погашення штрафних санкцій відповідно до наказів господарського суду Тернопільської області, буде розглянуто на черговій сесії обласної ради, після чого вказану заборгованість буде погашено в повному обсязі.

До початку розгляду заяви від товариства з обмеженою відповідальністю "НЕО-ІТ" надійшло клопотання, у якому позивач частково заперечує проти відстрочки рішення суду, а саме, в частині заявленого строку та просить відстрочити виконання рішення до 01.07.2016р. Дане клопотання було підтримане у судовому засіданні уповноваженим представником, який, крім іншого, підтвердив перерахування боржником своєму контрагенту сум основного боргу в повному обсязі

Розглянувши заяву, матеріали справи, зясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються доводи заявника, заслухавши представників товариства з обмеженою відповідальністю "НЕО-ІТ" та Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Аналогічні приписи містить ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Як зазначено у п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, в основу судового рішення про надання відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання.

Господарський процесуальний кодекс України не містить переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, а тому суд у кожному окремому випадку оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

У своїй заяві про відстрочку Тернопільський обласний комунальний інститут післядипломної педагогічної освіти вказує на те, що примусове виконання рішення суду по справі № 921/989/15-г/14 унеможливить виконання певних фінансових зобов'язань, і ,як наслідок, може призвести до припинення його діяльності.

За таких обставин, суд вважає, що у зв'язку із необхідністю виконання боржником його основних функцій, суспільне значення даного навчального закладу, беручи до уваги подані заявником докази та платіжні доручення, з яких вбачається погашення основного боргу перед контрагентом в повному обсязі , та враховуючи клопотання стягувача, в якому останній не заперечує щодо відстрочки виконання рішення до 01.07.2016 року, суд частково задовольняє заяву боржника про відстрочку виконання рішення суду по справі №921/989/15-г/14 до 01.07.2016р.

Крім того суд зазначає, що згідно п. 7.8. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" ухвала про розстрочку виконання рішення підлягає виконанню на підставі пункту 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", тому відповідний наказ у такому випадку не видається.

Керуючись вищезазначеним та ст.ст. 32-34, 86, 121 ГПК України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти про відстрочку виконання рішення суду задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення господарського суду Тернопільської області у справі №921/989/15-г/14 від 19.10.2015р, яке набрало законної сили 02.11.2015р., про стягнення заборгованості з Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти, вул. Громницького, 1, м. Тернопіль, 46027, в частині стягнення 4184 (чотири тисячі сто вісімдесят чотири) грн. 08 коп. інфляційних втрат; 239 (двісті тридцять дев'ять) грн. 56 коп. 3% річних; 547 (п'ятсот сорок сім) грн. 56 коп. штрафу; 1218( тисячу двісті вісімнадцять) грн. в рахунок повернення судового збору, до 01.07.2016 року.

3. Ухвалу суду направити сторонам у справі

Суддя О.В. Руденко