Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

16 березня 2016 року Справа № 927/108/16

Позивач: Релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату Свято-Василівської парафії,

вул. Б. Хмельницького, 143, м. Семенівка, Чернігівська область, 15400

Відповідач: Семенівська міська рада Чернігівської області,

вул. Червона Площа, 6, м. Семенівка, Чернігівська область, 15400

Про визнання права власності

Суддя Моцьор В.В.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_2 (указ №50н від 09 квітня 2009 року),

відповідача: ОСОБА_3 (довіреність №б/н від (без дати)).

Релігійною громадою Української Православної Церкви Київського Патріархату Свято-Василівської парафії подано позов до Семенівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно, розташоване за адресою: вул. Б. Хмельницького, 143, м. Семенівка Чернігівської області.

У судовому засіданні 18 лютого 2016 року суд оглянув оригінали документів, доданих до позовної заяви та перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити.

Ухвалами суду від 18 лютого 2016 року та від 02 березня 2016 року розгляд справи відкладався.

Представник відповідача у судовому засіданні 16 березня 2016 року пояснив, що будівля, розташована за адресою: вул. Б. Хмельницького, 143, м. Семенівка Чернігівської області, в 90-х роках передана Релігійній громаді, але жодних документів в державному архіві та міській раді немає, на обліку в комунальній власності міськради дана будівля не перебуває, хто є власником вказаного майна невідомо, про що також зазначено в заявах від 15 лютого 2016 року та від 01 березня 2016 року, які долучено судом до матеріалів справи. Також, відповідач зауважив, що позовні вимоги визнає повністю.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

Розпорядженням голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 19 серпня 2005 року №222 зареєстровано статут Релігійної громади Української православної церкви Свято-Василівської парафії м. Семенівка Чернігівської області, про що свідчить свідоцтво №827 (а.с. 19).

Відповідно до п.1 Статуту Свято-Василівська релігійна громада (подальше парафія) є релігійне об'єднання релігійна спілка, первинний структурний підрозділ Української Православної Церкви Київського Патріархату, який безпосередньо входить до складу Чернігівської єпархії (а.с. 17-18).

Будівлі, споруди, предмети культу, об'єкти соціального, добровільного та господарського призначення, грошові засоби, література, інше майно, набуте парафією, створене нею за рахунок власних засобів, пожертвуване громадянами, підприємствами, закладами і організаціями, передане державою, а також набуте на інших законних підставах, є власністю релігійної організації УПЦ КП (п. 26 Статуту).

Згідно довідки Семенівської міської ради №1182 від 15 березня 2016 року Релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату Свято-Василівської парафії з 2005 року використовує будинок за №143 по вул. Б. Хмельницького (а.с. 52).

Також, позивачем на підтвердження безперервного володіння та користування нежитловою будівлею надано письмові пояснення громадян ОСОБА_1В та ОСОБА_4, акт розмежування балансової належності електромереж від 20 жовтня 2014 року, рахунки за активну електроенергію за період з 2009 по 2015 роки, квитанції про сплату за електроенергію за 2013, 2014 року, рахунки-фактури за зміну лічильника за 2009 рік, довідка ПАТ "Чернігівобленерго" (а.с. 20-27, 49-51,53). Крім того, як зазначив позивач, силами релігійної громади проведено ремонт будівлі та благоустрій території.

Відповідно до ч.1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Одним із способів набуття права власності глава 24 Цивільного кодексу України визначає набуття права власності на майно за набувальною давністю.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стаття 316 Цивільного кодексу України). Відповідно до приписів статті 328 цього ж Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності може виникати за наявності певних юридичних фактів, що поділяються на первісні та похідні. За первісних підстав право власності виникає на річ вперше або незалежно від волі попередніх власників. За похідними підставами право власності на річ виникає за волею попереднього власника. Набуття права власності за давністю добросовісного володіння, що відноситься до первинного способу набуття права власності, унормоване приписами статті 344 Цивільного кодексу Украйни. Так, відповідно до приписів частин 1, 4 статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Матеріалами справи підтверджується факт того, що позивач добросовісно заволодів нерухомим майном нежитловою будівлею по вул. Б.Хмельницького, 143 в м. Семенівка Чернігівської області та продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років.

Крім того, судом встановлено, що вищевказана будівля станом на день прийняття рішення не за ким не зареєстрована, жодних документів в державному архіві та міській раді на будівлю немає, на обліку в комунальній власності міськради дана будівля не перебуває, хто є власником вказаного майна невідомо, про що свідчать довідка Семенівського відділення КП "Новгород-Сіверського МБТІ" №4 від 01 березня 2016 року, лист Архівного відділу Семенівської РДА №07-13/30 від 01 березня 2016 року, довідка ТОВ "Агрофірма "Імпульс"" від 01 березня 2016 року (а.с. 41-43).

На замовлення позивача 30 жовтня 2015 року КП "Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації" було виготовлено технічний паспорт на нежитлову будівлю по вул. Б.Хмельницького, 143 в м. Семенівка Чернігівської області та проведено незалежну оцінку вартості нерухомості, за результатами якої складено Звіт про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості № 191/11/015 від 20 листопада 2015 року, відповідно до якого вартість вищевказаної будівлі становить 16624,00грн. (а.с. 54-66).

Згідно з частинами 1, 3 ст. 335 Цивільного кодексу України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий; безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Таким чином, з пояснень представників сторін та матеріалів справи вбачається, що будівля по вул. Б.Хмельницького, 143 в м. Семенівка Чернігівської області є безхазяйною річчю і Семенівська міська рада мала право подати заяву до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, про взяття даного нерухомого майна на облік, а в подальшому прийняти майно у комунальну власність.

Проте, Семенівська міська рада своїм правом не скористалася, а напроти визнала позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд дійшов висновку, що судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 22, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за релігійною громадою Української Православної Церкви Київського Патріархату Свято-Василівської парафії () право власності за набувальною давністю на будівлю по вул. Б.Хмельницького, 143 в м. Семенівка Чернігівської області, загальною площею 116,10 кв.м., що складається з тамбуру 25,10кв.м., службового приміщення 53,70 кв.м., службового приміщення 20,90 кв.м., службового приміщення 16,40 кв.м.

Суддя В.В. Моцьор