ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Справа № 920/1559/15
Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

головуючого - суддів:Поляк О.І. (доповідач), Бакуліної С.В., Грейц К.В.,
розглянувшиу відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Спільного українсько-білоруського підприємства "Укртехносинтез" (у формі Товариства з обмеженою відповідальністю)
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 03.11.2015
у справі № 920/1559/15 Господарського суду Сумської області
за позовомСумської міської ради
доСпільного українсько-білоруського підприємства "Укртехносинтез" (у формі Товариства з обмеженою відповідальністю)
проприпинення договору оренди шляхом його розірвання,

у судовому засіданні взяли участь представники

від позивача: Вереьовкін С.В. дов. № 2812/03.01.02-17 від 23.11.15;

від відповідача: не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 07.10.2015 у справі № 920/1559/15 (головуючий - Зайцева І.В., судді Рунова В.В., Соп'яненко О.Ю.), залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 (головуючий - Барбашова С.В., судді Білецька А.М., Слободін М.М.) задоволено заяву Сумської міської ради № 487/09-1512 від 25.09.2015 про вжиття заходів до забезпечення позову. Заборонено відповідачу - Спільному українсько-білоруському підприємству "Укртехносинтез" (у формі Товариства з обмеженою відповідальністю) та будь-яким іншим особам виконувати будівельні роботи на земельній ділянці за адресою: м. Суми, вул. 1-ша Набережна р. Стрілка, 3/1, кадастровий номер :02:006:0024, до вирішення справи по суті.

Не погоджуючись із зазначеними ухвалою та постановою, Спільне українсько-білоруське підприємство "Укртехносинтез" (у формі ТОВ) звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 07.10.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 у справі № 920/1559/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Сумської міської ради № 487/09-1512 від 25.09.2015 про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 66 Господарського процесуального кодексу України.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

У призначене судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Звертаючись до господарського суду із заявою про забезпечення позову, Сумська міська рада в якості підстав зазначила те, що відповідно до умов договору оренди землі, розірвання якого є предметом позову, у разі його припинення або розірвання відповідач зобов'язаний повернути позивачу земельну ділянку у стані не гіршому, в порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду, та придатному для подальшого використання за цільовим призначенням. Разом з тим, відповідачем вчинено дії, які свідчать про намагання розпочати будівельні роботи на земельній ділянці, яка є предметом вказаного договору оренди. Зокрема, Спільним українсько-білоруським підприємством "Укртехносинтез" у формі ТОВ отримано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою: м. Суми, вулиця 1-ша Набережна р. Стрілка, 1а та 3/1 щодо наміру забудови: нове будівництво торгівельного центру, а також декларацію про початок виконання будівельних робіт від 13.08.2015 № СМ84 на будівництво нового торгівельного центру. Крім того, 24.09.2015 відповідачем була здійснена спроба завезти будівельні матеріали на земельну ділянку за вказаною адресою. Таким чином, не вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам виконувати будівельні роботи на вищевказаній земельній ділянці утруднить виконання судового рішення, оскільки за час розгляду справи відповідачем чи будь-якими іншими особами будуть виконанні певні будівельні роботи, усунення наслідків яких потребує значних матеріальних затрат.

Задовольняючи заяву Сумської міської ради про забезпечення позову, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що вимога позивача про забезпечення позову пов'язана із предметом позовних вимог, а з матеріалів справи вбачається наявність достатніх правових підстав вважати, що невжиття вказаних заходів, у разі задоволення позовних вимог, значно утруднить або зробить неможливим виконання такого рішення. Крім того, застосування заходів до забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, та не призведе до втручання у звичайну діяльність учасників судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками господарських судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадженні у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, виходячи з наведеного, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу у даній справі та будь-яким іншим особам виконувати будівельні роботи на земельній ділянці за адресою: м. Суми, вул. 1-ша Набережна р. Стрілка, 3/1, місцевий та апеляційний господарські суди встановили наявність правового зв'язку між вказаним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог з урахуванням того, що заявлений позивачем спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову про розірвання договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. 1-ша Набережна р. Стрілка, 3/1. При цьому, господарські суди попередніх інстанцій встановили наявність достатніх правових підстав вважати, що невжиття такого заходу, у разі задоволення позовних вимог, значно утруднить або зробить неможливим повернення вказаної земельної ділянки у стані не гіршому, в порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду, та придатному для подальшого використання за цільовим призначенням, у зв'язку з тим, що за час розгляду справи відповідачем чи будь-якими іншими особами виконуватимуться певні будівельні роботи, усунення наслідків яких буде потребувати значних матеріальних затрат. Крім того, як обгрунтовано зазначив апеляційний господарський суд, застосування вказаного заходу забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки заявлений позивачем спосіб забезпечення позову, не є суттєвим обмеженням для відповідача та не заважає веденню господарської діяльності на орендованій за спірним договором земельній ділянці, вільної від забудови, під розміщення парковки легкового автотранспорту. Застосування вказаного заходу до забезпечення позову лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім того, колегією суддів враховано також ту обставину, що термін дії спірного договору оренди земельної ділянки встановлено до 22.02.2016.

Отже, задовольнивши заяву позивача та застосувавши визначений ним захід до забезпечення позову, суди попередніх інстанцій виходили з положень чинного законодавства, зокрема, з приписів ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України та дотрималися вимог щодо розумності, обґрунтованості і адекватності, а також збалансованості інтересів сторін. Доводи касаційної скарги зазначеного не спростовують.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 у справі № 920/1559/15 слід залишити без змін, а касаційну скаргу Спільного українсько-білоруського підприємства "Укртехносинтез" (у формі Товариства з обмеженою відповідальністю) - без задоволення.

В силу ст. 49 ГПК України судовий збір за розгляд касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Спільного українсько-білоруського підприємства "Укртехносинтез" (у формі Товариства з обмеженою відповідальністю) на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 у справі № 920/1559/15 залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 у справі № 920/1559/15 залишити без змін.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді С.В. Бакуліна

К.В. Грейц