ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2016р. Справа№ 914/17/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «Укрмашпроект», м. Луцьк

до відповідача: Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод», м. Львів

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне підприємство «Експертно-консалтинговий центр «ТАРКОМ», м. Львів

про стягнення заборгованості за договором №870 від 19.12.2014р. в сумі 394 157,69 грн.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Сало О.А.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю від 22.12.2015р., ОСОБА_2 - керівник згідно витягу ТзОВ «Проектний інститут «Укрмашпроект»;

Від відповідача: ОСОБА_3 представник за довіреністю від 21.01.2016р. №142.

Від третьої особи: не зявився.

На розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «Укрмашпроект» подано позов до Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» про стягнення заборгованості за договором №870 від 19.12.2014р. в сумі 388 549,34 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 05.01.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 27.01.2016р., про що сторони були повідомлені належним чином під розписку, що підтверджуються повідомленнями про вручення поштового відправлення (оригінали поштівок в матеріалах справи).

З підстав зазначених в ухвалі суду від 27.01.2016р. розгляд справи відкладено на 16.02.2016р.

10.02.2016р. позивачем подана заява про збільшення позовних вимог (вх.№ 698/16), яка прийнята до розгляд. Заява позивачем подана з додержанням правил щодо подачі заяви про збільшення позовних вимог (докази повідомлення відповідача та докази доплати судового збору у матеріалах справи).

Ухвалою суду від 22.02.2016р. у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Коссак С.М. розгляд справи призначено на 29.02.2016 року.

29.02.2016р. ухвалою суду продовжено строк розгляду спору, відкладено розгляд справи на 15.03.2016р. та залучено до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне підприємство «Експертно-консалтинговий центр «ТАРКОМ».

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач у порушення умов договору № 870 від 19.12.2014р. не оплатив вартість наданих йому послуг в сумі 306 215,20 грн. та за неналежне виконання умов договору позивачем нараховано 5 818,09 грн. інфляційних втрат, 5 763,56 грн. 3% річних та 76 360,84 грн. пені (заяви про збільшення позовних вимог від 10.02.2016р.)

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях (вх.№ 8430/16 від 29.02.2016р.) доданих до матеріалів справи. Просив позов задоволити з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог та стягнути 306 215,20 грн. основного боргу, 76 360,84 грн. пені, 5 763,56 грн. 3% річних та 5 818,09 грн. інфляційних втрат.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву (вх.№ 8024/16 від 26.02.2016р.).

Третя особа в судове засідання явку повноважного представника не забезпечила.

В судовому засіданні 15.03.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

19 грудня 2014 року між ТзОВ «Проектний інститут «Укрмашпроект» (виконавець, позивач у справі) та ДП «Львівський бронетанковий завод» (замовник, відповідач у справі) було укладено Договір підряду № 870 на розробку проектно - кошторисної документації (далі - Договір).

Крім цього, сторонами підписаний Кошторис № 1 на проектні роботи (додаток № 1 до Договору) та протокол погодження ціни (додаток № 2 до Договору).

Також, відповідачем затверджено та підписаний сторонами Технічне завдання на розробку робочого проекту реконструкції існуючого цеху під експериментальний цех по складанню бронемашини «Дозор».

Відповідно п.1.1. Договору виконавець бере на себе зобовязання своїми силами і засобами за рахунок замовника виконати зазначені в п. 1.2. Договору роботи, а замовник зобовязується прийняти результат таких робіт(проектно-кошторисну документацію) і сплатити виконавцю вартість виконаних робіт.

Обєкт проектно-кошторисних робіт: «Робочий проект реконструкції існуючого цеху під експериментальний цех по складанню бронемашини «Дозор» на ДП «Львівський бронетанковий завод в м. Львів, вул. Стрийська, 73» (п.1.2. Договору).

Вартість робіт, згідно п. 3.1. Договору, включаючи вартість проектно-кошторисної документації, за домовленістю сторін становить 890 538,00 грн.

Згідно п. 3.2 Договору, за фактично виконані роботи згідно умов Договору, замовник перераховує виконавцеві кошти наступним чином:

1.) До початку робіт замовник здійснює попередню оплату у розмірі 30 % від вартості робіт.

2.) В процесі виконання робіт замовник здійснює оплату 60% вартості проектних робіт поетапно згідно проміжних актів виконаних робіт.

3.) Кінцевий розрахунок проводиться після підписання акту прийому-передачі повного комплекту проектної документації, виконаної виконавцем згідно умов Договору.

Пунктом 4.3. Договору було передбачено, що замовник зобов'язаний на протязі трьох днів з дня одержання документації направити виконавцеві підписаний Акт прийому-передачі повного комплекту проектної документації та провести розрахунок згідно умов Договору.

На виконання умов Договору, позивачем надано послуги на суму 890 538,00 грн., що підтверджується відповідними Актами надання послуг № 870/1 від 10.03.2015р. на суму 534 322,80 грн., № 870/2 від 06.05.2015 р. на суму 267 161,40 грн. та № 870/3 від 01.07.2015 р. на суму 89 053,80 грн.

Дані акти підписані та скріплені печатками сторін без жодних застережень. Крім цього, в актах зазначено, що замовник претензій по обєму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

При цьому, роботи згідно Договору, а саме виготовлення проектної документації «Робочий проект реконструкції існуючого цеху під експериментальний цех по складанню бронемашини «Дозор» на ДП «Львівський бронетанковий завод» були виконані 06.05.2015 р. та згідно накладної № 870/1 від 06.05.2015р. передані замовнику, а Акт надання послуг підписано замовником 01.07.2015р.

Також проект пройшов державну експертизу (експертний звіт № 14-1699-15 від 24.06.2015р.)

На виконання умов Договору відповідачем частково здійснено оплату наданих послуг в сумі 584 322,80 грн., а саме: 23.12.2014 року в якості попередньої оплати (пп. 3.2.1 Договору) було сплачено 267 161,40 грн., 31.03.2015р. оплата в розмірі 100 000,00 грн.; 15.04.2015 р. оплата в розмірі 167 161,40 грн. та 28.07.2015 р. оплата в розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (копії в матеріалах справи), підтримується позивачем та визнається відповідачем.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору відповідачем не здійснено повної оплати наданих послуг.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач 10.11.2015р. направив відповідачу претензію про сплату заборгованості за Договором в сумі 306 215,20 грн., яка отримана відповідачем 12.11.215р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Сторона підписано Акт звірки взаєморозрахунків, згідно якого вбачається, що станом на 01.11.2015р. заборгованість у відповідача перед позивачем становить 306 215,20 грн., що підписаний сторонами та скріплений печатками без жодних застережень.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач своєчасно покладені на нього зобовязання щодо оплати наданих послуг за Договором в повній мірі не виконав, у звязку з чим у нього заборгованість в сумі 306 215,20 грн., що підтримується позивачем та належними та допустимими доказами не заперечується відповідачем.

За неналежне виконання умов позивач просить стягнути 76 360,84 грн. пені, 5 763,56 грн. 3% річних та 5 818,09 грн. інфляційних втрат (заява про збільшення позовних вимог від 10.02.2016р.)

Доказів повного або часткового погашення заборгованості на момент розгляду справи в суді сторонами суду не подано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу положень статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Між сторонами у справі виникли зобов'язання на підставі договору підряду № 870, в силу пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (п. 1 ст. 843 ЦК України).

Відповідно до п. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові (ст. 853 ЦК України).

Факт виконання позивачем своїх зобовязань по Договору підтверджується матеріалами справи, зокрема, повний комплект проектної документації було видано відповідачу по накладній №870/1 від 06.05.2015 р., а роботи прийняті відповідачем по актам №870/1 від 10.03.2015р., № 870/2 від 06.05.2015р. та № 870/3 від 01.07.2015р, що наявні в матеріалах справи. В даних актах сторони погодили, що замовник (відповідач) претензій по об'єму, якості та строках виконання робіт (надання послуг) не має.

Таким чином у відповідача були відсутні претензії щодо повноти виконаних позивачем робіт з розробки проектної документації.

Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони відповідача в актах не зазначено. Відтак, відповідач підписуючи акти наданих послуг погодився із обємом та вартістю робіт виконаних позивачем.

Крім цього, те що послуги були надані позивачем в повній мірі, якісно та надійно, про свідчить експертний звіт щодо розгляду проектної документації в частині міцності, надійності та довговічності об'єкта будівництва та кошторисної вартості, виконаний філією ДП «Укрдержбудекспертиза» № 14-1699-15 від 24.06.2015 р.

Також сторона підписано Акт звірки взаєморозрахунків, який надісланий позивачу відповідачем листом від 21.12.2015р. № 4155, згідно якого вбачається, що станом на 01.11.2015р. заборгованість у відповідача перед позивачем становить 306 215,20 грн., що підписаний сторонами та скріплений печатками без жодних застережень.

Факт проведення відповідачем повної оплати вартості наданих послуг підтверджений не був. Відповідач не подав належних та допустимих доказів на заперечення факту існування заборгованості на суму 306 215,20 грн.

У відзиві відповідач зазначає, що дійсно, на даний час відповідачем не сплачено повну вартість проектної документації, оскільки у склад проектної документації «Реконструкція існуючого цеху під експериментальний цех по складанню бронемашин «Дозор» не було додано розділ «інженерно-технічні заходи цивільного захисту».

Суд вважає, дані твердження відповідача безпідставним та необґрунтованих з врахуванням наступного.

Відповідно п.1.3. Договору передбачено, що конкретні види робіт, технічне завдання на розробку робочого проекту оформляються додатками до цього Договору.

Так сторонами було підписано технічне завдання на проектування на розробку робочого проекту реконструкції існуючого цеху під експериментальний цех по складанню бронемашин «Дозор». Даним технічним завданням не передбачено розробку розділу «Інженерно-технічні заходи цивільного захисту». В процесі проектування позивачем отримані технічні умови, видані Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, з інженерного забезпечення об'єкта будівництва щодо пожежної та техногенної безпеки за №58-8/2785 від 23.03.15р.

Даними технічними умовами розробка розділу «Інженерно-технічні заходи цивільного захисту» не вимагалась.

Крім цього, проект пройшов державну експертизу. Експертний звіт №14-1699-15 від 24.06.2015р. щодо розгляду проектної документації в частині міцності, надійності та довговічності об'єкта будівництва та кошторисної вартості, виконаний філією ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області підписаний головним експертом проекту у частині дотримання вимог пожежної, техногенної безпеки ОСОБА_4

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості в сумі 306 215,20 грн., оскільки такі обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснивши перерахунок 3% річних, дійшов висновку, що заявлені позивачем до стягнення 3% річних в межах заявлених позовних вимог в сумі 5 763,56 грн. нараховані правомірно та підлягають стягненню.

Відповідно п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд здійснивши перерахунок інфляційних втрат, з врахуванням вище наведеного, приходить до висновку, що заявлені до стягнення інфляційні втрати в сумі 5 818,09 грн., в межах заявлених позовних вимог підлягають задоволеню.

Відповідно п.5.3. Договору за несвоєчасну оплату за виконані виконавцем проектні роботи, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен календарний день такого прострочення.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно статті 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд здійснивши перерахунок пені, дійшов висновку, що заявлена позивачем до стягнення пеня в сумі 76 360,84 грн. нарахована правомірно та підлягає стягненню (в межах заявлених позовних вимог).

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи.

Виходячи зі змісту наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 27, 33, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» (79031, м.Львів, вул. Стрийська, 73, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «Укрмашпроект» (43005, м. Луцьк, вул. Президента Грушевського, 30, ) 306 215,20 грн. основного боргу, 76 360,84 грн. пені, 5 763,56 грн. 3% річних, 5 818,09 грн. інфляційних втрат. та 5 912,37 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати відповідно до статті 116 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.03.2016 року.

Суддя Коссак С.М.