КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2016 р. Справа№ 910/20380/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Дикунської С.Я.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від ДВС - Савчук К.П. (довіреність б/н від 03.03.2015 р.)

від ПАТ «Президент-готель» - Мазур О.В. (довіреність №100/11-13/01 від 25.09.2015 р.)

від ДП «ДВ «Преса України» - Арделян Ю.В. (довіреність №1-122-д від 28.12.2015 р.)

від ДУС - не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві

на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2015 р.

у справі №910/20380/13 (головуючий суддя Яковенко А.В., судді Босий В.П., Паламар П.І.)

за скаргою Державного підприємства «Державне видавництво «Преса України» Державного управління справами

на дії Відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві

у справі №910/20380/13

за позовом Приватного акціонерного товариства «Президент-готель»

до Державного підприємства «Державне видавництво «Преса України» Державного управління справами

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне управління справами

про стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.06.2014 р. у справі №910/20380/13, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2014 р., позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства «Державного видавництва «Преса України» Державного управління справами на користь Приватного акціонерного товариства «Президент-готель» заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги №08/05 від 08.05.2012 р. у розмірі 2657912,33 грн., з яких 2600000,00 грн. - основного боргу, 57912,33 грн. - 3% річних та судовий збір у розмірі 53158,25 грн.

15.12.2014 р. на виконання вказаного судового рішення господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.11.2015 р. затверджено мирову угоду, укладену 04.11.2015 р. між Приватним акціонерним товариством «Президент-готель» та Державним підприємством «Державне видавництво «Преса України» Державного управління справами на стадії виконання рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2014 р.

До господарського суду міста Києва надійшла скарга Державного підприємства «Державне видавництво «Преса України» Державного управління справами на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, в якій скаржник просить суд зупинити дію постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві №ВП48872370 від 30.10.2015 р. до стягнення виконавчого збору по даній скарзі; заборонити Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві вчиняти будь-які виконавчі дії (виконавче провадження) на час розгляду даної справи; визнати протиправними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві; скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення виконавчого збору №ВП 48872370 від 30.10.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2015 р. скаргу Державного підприємства «Державне видавництво «Преса України» Державного управління справами на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві задоволено частково. Визнано дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві по винесенню в межах виконавчого провадження ВП№48872370 постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 30.10.2015 р. неправомірними. Визнано недійсною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про стягнення з боржника виконавчого збору від 30.10.2015 р., винесену в межах виконавчого провадження ВП№48872370.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу та відмовити в задоволенні скарги Державного підприємства «Державне видавництво «Преса України» Державного управління справами на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції винесена на підставі неправильного застосування норм законодавства та на підставі висновків, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Представник Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити, ухвалу скасувати, у задоволенні скарги відмовити.

Представник Державного підприємства «Державне видавництво «Преса України» Державного управління справами в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, ухвалу залишити без змін.

Представник Приватного акціонерного товариства «Президент-готель» в судовому засіданні повідомив, що при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

Представник Державного управління справами в судове засідання 10.03.2016 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а строки розгляду апеляційної скарги обмежені ст. 102 ГПК України, колегія суддів, вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку без участі представника Державного управління справами.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою від 25.02.2016 р. явка сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Зважаючи на те, що неявка представника Державного управління справами не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, які були присутні в судовому засіданні, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

05.10.2015 р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48872370 по виконанню наказу господарського суду міста Києва №910/20380/13 від 15.12.2014 р. про стягнення з ДП «Державного видавництва «Преса України» Державного управління справами на користь ПрАТ «Президент-готель» боргу в розмірі 2657912,33 грн., надано боржнику 7-ми денний термін для самостійного виконання рішення.

Вказана постанова була отримана боржником 22.10.2015 р., що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

23.10.2015 р. до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві представником боржника було подано заяву вих. №1-1065-к про зупинення виконавчого провадження та повідомлення про відстрочку виконання, в якій ДП «Державне видавництво «Преса України» Державного управління справами просило зупинити виконавче провадження ВП №48872370 з виконання наказу господарського суду м. Києва №910/20380/13.

30.10.2015 р. Відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 265791,23 грн. у зв'язку з невиконанням ним в самостійному порядку рішення суду.

04.11.2015 р. ДП «Державне видавництво «Преса України» Державного управління справами повторно звернулось до ВДВС із заявою вих. №1-1086-к про зупинення виконавчого провадження, укладення мирової угоди та відстрочення виконання.

Як зазначалось вище, в абз. 2 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець зазначає про добровільне виконання рішення у строк до 7 днів.

Пунктом 4.1.1 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 р. встановлено, що державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

У постанові про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2015 р. зазначено, що виконати рішення необхідно у строк до семи днів з моменту винесення (отримання) постанови.

Отже, оскільки постанова отримана 22.10.2015 р., то останнім днем добровільного виконання рішення є 29.10.2015 р.

Проте, 29.10.2015 р. державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів та майна ДП «Державне видавництво «Преса України» Державного управління справами. 05.11.2015 р. вказана постанова була передана до всіх банківських установ, в яких ДП «Державне видавництво «Преса України» Державного управління справами було відкрито рахунки.

Таким чином, в порушення ч. 3 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», ВДВС здійснено примусове виконання (накладено арешт) при наявності заяви про відстрочення виконання рішення.

Як зазначалось вище, заявою від 23.10.2015 р., на наступний день після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, позивач повідомив ВДВС про відстрочку виконання рішення починаючи з 01.10.2017 р. Вказане підтверджується також додатковою угодою №1 від 01.09.2014 р. до договору про надання поворотної Фіндопомоги №08/05 від 08.05.2012 р. підписаною стягувачем, за якою Фіндопомога підлягає поверненню з 01.10.2017 р. рівними траншами. Однак, всупереч вказаним повідомленням, 29.10.2015 р. ВДВС накладено арешт на кошти та майно ДП «Державне видавництво «Преса України» Державного управління справами.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, якщо не закінчилась відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення.

Вищевикладені обставини вказують на те, що дії державного виконавця по арешту майна та коштів боржника, винесення постанови про закриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору суперечать приписам ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відтак, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 05.10.2015 р. та повинна була бути направлена 06.10.2015 р.

Проте, як вбачається з матеріалів справи вказана постанова була направлена ДП «Державне видавництво «Преса України» Державного управління справами лише 20.10.2015 р., що тягне за собою неможливість виконання її у 7-ми денний строк з моменту винесення.

Згідно ч. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанови про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику.

Як вбачається з матеріалів справи, постанови про арешт коштів та майна боржника взагалі не направлялись позивачу. Так, винесені 29.10.2015 р. постанови, були отримані банками 05.11.2015. Станом на день звернення з даною скаргою на дії ВДВС постанови про арешт коштів та майна на адресу ДП «Державного видавництва «Преса України» Державного управління справами не направлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», витрати виконавчого провадження та виконавчий збір відповідно до статей 45, 46 Закону України «Про виконавче провадження» стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконано примусово.

Щодо посилань представника ВДВС на те, що у нього, відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження», були відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження у зв'язку із зверненням сторін до суду із заявою про затвердження мирової угоди, то колегія суддів оцінює вказані посилання критично з огляду на наступне.

Статтею 35 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

З матеріалів справи вбачається, що незважаючи, на неодноразові заяви ДП «Державного видавництва «Преса України» Державного управління справами щодо відстрочення виконання рішення, державний виконавець не скористався передбаченим законом правом на відкладення виконавчих дій за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду від 30.12.2015 р. по справі №904/8903/14.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

З огляду на обставини справи та приписи ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві по винесенню в межах виконавчого провадження ВП№48872370 постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 265791,23 грн. від 30.10.2015 р. є неправомірними, а постанова підлягає визнанню недійсною.

Відповідно до ст. 1212 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Пунктом 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 р. №9 встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Щодо вимоги скаржника про скасування постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення виконавчого збору №ВП48872370 від 30.10.2015 р., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та відмовляє в задоволенні такої вимоги з огляду на те, що чинним законодавством не передбачено право господарських судів на скасування постанов державного виконавця при умові визнання їх дій неправомірними.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування ухвали суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що ухвала суду першої інстанції винесена на підставі неправильного застосування норм законодавства та на підставі висновків, що не відповідають дійсним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду міста Києва від 21.12.2015 р. у даній справі є такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.ст. 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2015 р. у справі №910/20380/13 залишити без змін.

Справу №910/20380/13 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

С.Я. Дикунська