ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.03.16р. Справа № 904/483/16
За позовом Державного підприємства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий Ріг

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії у розмірі 28 500,46 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - Бібленко І.В., довір. №30/01 від 04.01.16р.;

від відповідача - не з'явився.

Суть спору:

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом, у якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) суму 13 782, 25 грн. основного боргу, 499, 26 грн. 3% річних, 7 140, 35 грн. пені, 6 113, 90 грн. інфляційних, 7% штрафу, а всього 28 500, 46 грн. заборгованості за порушення виконання зобов'язань за договором №397с купівлі-продажу теплової енергії від 26.12.13р.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав. В матеріалах справи наявний поштовий конверт з ухвалою суду про виклик у судове засідання, який було направлено на вказану у витягу з ЄДРПОУ адресу відповідача та повернуто до суду у зв'язку за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.3.9.2 постанови).

Згідно ст. 75 ГПК України суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

26.12.2013 року між позивачем (теплопостачальною організацію-продавцем) та відповідачем (споживачем-покупцем) було укладено договір №397с купівлі-продажу теплової енергії (далі - Договір), у відповідності з умовами якого позивач зобов'язався поставити відповідачу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами), в терміни, передбачені цим Договором (п.п. 1.1 Договору).

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного Договору енергопостачання, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно положень ст. ст. 4, 173-175 і ч.1 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Положеннями п.п.3.2.5 Договору визначено зобов'язання відповідача виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором.

Згідно п. 2.1. договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком № 1 до Договору в гарячій воді для опалення та вентиляції - в період опалювального сезону, гарячого постачання - протягом року.

Вартість теплової енергії, що постачається на об'єкти відповідача, становить 657, 11 грн. за Гкал без ПДВ.

Дата зняття споживачем показань для надання звіту по приладам обліку - з 20 числа по 31 число поточного місяця, надання звіту постачальнику - не пізніше 31 числа поточного місяця (п.3 додатку №1 до Договору)

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2. Договору).

Статтею 530 ч. 1 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.6.3 Договору, оплата за теплову енергію здійснюється споживачем-покупцем виключно грошовими коштами відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України, шляхом 30 (тридцяти) відсоткової попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 (п'ять) днів до початку здійснення споживання. Решта 70 (сімдесят) відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем-покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли при цьому від споживача-покупця, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості споживача-покупця за цим Договором. Остаточний розрахунок за фактично спожиту споживачем-покупцем теплову енергію здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії.

Згідно до приписів ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

На виконання умов вказаного Договору позивач належним чином поставляв споживачу теплову енергію, проте відповідач свої зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати поставленої теплової енергії належним чином не виконував, у зв'язку з чим за період з 01.01.2014 - 30.11.2015 р.р. у останнього утворилась заборгованість перед позивачем за поставлену теплову енергію у розмірі 13 782, 25 грн.

Факт отримання відповідачем замовлених у позивача послуг підтверджується наявними у справі копіями актів здачі-прийняття послуг (а.с.16-30).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно п.7.3 Договору за порушення строків сплати споживачем-покупцем за отриману теплову енергію, у нього нараховується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі семи відстоків вказаної суми.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 21.02.14р. по 21.12.15р. у розмірі 7 140, 35 грн., 7% штрафу у розмірі 964, 70 грн., 3% річних за період з 21.02.14р. по 21.12.15р. у розмірі 499, 26 грн., інфляційні за період з березня 2014 року по листопад 2015 року у розмірі 6 113, 90 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд визнає їх обґрунтованими вірно розрахованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Наведене є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (50049, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1; ) суму 13 782, 25 грн. (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят дві грн. 25 коп.) основного боргу, 499, 26 (чотириста дев'яносто дев'ять грн. 26 коп.) 3% річних, 7 140, 35 грн. (сім тисяч сто сорок грн. 35 коп.) пені, 6 113,90 грн. (шість тисяч сто тринадцять грн. 90 коп.) інфляційних, 964, 70 грн. (дев'ятсот шістдесят чотири грн. 70 коп.) 7% штрафу, 1 378, 00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 грн.) судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст підписаний - 18.03.2016р.