РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2016Справа №910/31013/15

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/31013/15

за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»

до 1) приватного підприємства «АГАПІТ»;

2) публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк»;

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: 1) товариство з обмеженою відповідальністю "Річер";

2) товариство з обмеженою відповідальністю "Зернопорт Миколаїв";

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання одностороннього правочину недійсним

Представники сторін:

від позивача: Мартинюк Є.В., довіреність № 4722 від 17.01.2015р.;

Нагнибедюк А.В., довіреність № 5320 від 04.08.2015р.;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: Тума О.В., довіреність № 26/01/16-1;

від третьої особи-1: Забродський В.В., довіреність б/н від 04.11.2015р.

від третьої особи-2: Цирулевська М.В., довіреність б/н від 04.11.2015р.;

від третьої особи-3: не з'явився.

обставини справи:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного підприємства «АГАПІТ» про визнання недійсним одностороннього правочину

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що між ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та ПАТ «Інтеграл-Банк» було укладено Договір застави № 2 від 30.07.2015р., за умовами якого позивачу в забезпечення виконання зобов'язань заставодавця (ПАТ «Інтеграл-Банк») передано в заставу майнові права на отримання грошових коштів у сумі 28 000 000,00 грн., що випливають з Кредитного договору № 891 від 03.12.2010р. (з усіма змінами та доповненнями), укладеного між ПАТ «Інтеграл-Банк» та ПП «Агапіт». Однак, позивачу стало відомо, що 14.09.2015р. ПП «Агапіт» було вчинено Акт зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог, відповідного до якого припиняються зобов'язання відповідача перед ПАТ «Інтеграл-Банк» за Кредитним договором № 891 від 03.12.2010р.

Таким чином, позивач є заінтересованою особою у визнанні недійсним одностороннього правочину - Акту зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015р., вчиненого відповідачем-1, оскільки припинення зобов'язань за Кредитним договором № 891 від 03.12.2010р. ставить під сумнів дійсність заставлених прав за Договором застави № 2 від 30.07.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2015р. порушено провадження у справі № 910/31013/15, залучено до участі у розгляді справи в якості іншого відповідача - публічне акціонерне товариство «Інтеграл-банк» (надалі - відповідач-2) та розгляд справи призначений на 14.01.2016р.

13.01.2016р. через загальний відділ господарського суду надійшли клопотання від ТОВ «Річер» та ТОВ «Зернопорт Миколаїв» про залучення до участі у розгляді справи вказаних юридичних осіб в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Подані клопотання обґрунтовані тим, що ТОВ «Річер» та ТОВ «Зернопорт Миколаїв» є майновими поручителями ПП «АГАПІТ» за кредитним договором № 891 від 03.12.2010р., а відтак визнання одностороннього правочину недійсним - акту зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015р. прямо впливає на існування та виконання зобов'язань ТОВ «Річер» та ТОВ «Зернопорт Миколаїв», що випливають з кредитного договору № 891 від 03.12.2010р. та договору іпотеки від 03.12.2010р. (зі змінами).

14.01.2016р. через загальний відділ господарського суду від представника позивача надійшли витребувані докази та додаткові докази.

Присутній у судовому засіданні 14.01.2016р. представник позивача не заперечував щодо залучення до участі у розгляді справи в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ «Річер» та ТОВ «Зернопорт Миколаїв».

Розглянувши матеріали справи та дослідивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення клопотань ТОВ «Річер» та ТОВ «Зернопорт Миколаїв» про залучення до участі у розгляді справи вказаних юридичних осіб в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, оскільки рішення у дані справі безпосередньо впливає на їх зобов'язання, що випливають з кредитного договору № 891 від 03.12.2010р. та договору іпотеки від 03.12.2010р. (зі змінами).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2016р. залучено до участі у розгляді справи в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ «Річер» і ТОВ «Зернопорт Миколаїв», розгляд справи відкладений на 28.01.2016р.

Присутній у судовому засіданні 28.01.2016р. представник позивача надав витребувані судом докази.

Представник відповідача-2 витребувані докази не подав та заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи-1 подав письмові пояснення щодо суті та обґрунтування заявлених позовних вимог.

Представники відповідача-1 та третьої особи-2 в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, витребувані докази не подали та не надіслали.

Водночас, розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, надані сторонами, суд дійшов висновку про необхідність залучення з власної ініціативи до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - третя особа-3), як особу, що фактично здійснює керування процесом ліквідації ПАТ «Інтеграл-Банк» та вчиняє дії, направлені на збереження майна неплатоспроможного банку.

Крім того, представник позивача у судовому засіданні подав клопотання, в порядку ст. 69 ГПК України, про продовження строку вирішення спору на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2016р. продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів, залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, розгляд справи відкладений на 11.02.2016р.

03.02.2016р. через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів по справі.

08.02.2016р. через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі.

Крім того, 11.02.2016р. до початку судового засідання через відділ діловодства суду надійшли клопотання: від представника відповідача-1 про відкладення розгляду справи та про продовження строку вирішення спору; представника третьої особи-2 - клопотання про відкладення розгляду справи.

Також, надійшли письмові пояснення по справі від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У судовому засіданні 11.02.2016р. представник відповідача-2, надав витребувані судом докази.

Представник третьої особи-1 просив надати час для ознайомлення з поданими в засіданні суду документами.

Представник позивача заперечував стосовно відкладення розгляду справи.

Враховуючи обставини справи, суд задовольнив клопотання представника відповідача-1 та третіх осіб про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2016р. розгляд справи відкладений на 23.02.2016р.

11.02.2016р. до початку судового засідання через відділ діловодства суду надійшли клопотання: від представника ТОВ «Річер» про зупинення провадження у справі; від представника ТОВ «Зернопорт Миколаїв» - про продовження строку вирішення спору.

Присутні в судовому засіданні представники третіх осіб-1,2 просили задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 910/3001/16 за позовом ПП «Агапіт» до ПАТ «Інтеграл-банк» про тлумачення змісту договору.

Представник позивача та відповідача-2 заперечили щодо зупинення провадження у справі, посилаючись на відсутність на день розгляду даної справи ухвали про порушення провадження у справі №910/3001/16 за позовом ПП «Агапіт» до ПАТ «Інтеграл-банк» про тлумачення змісту договору, а також про можливість розгляду даної заяви, яка не є пов'язаною зі спором ПП «Агапіт» до ПАТ «Інтеграл-банк» про тлумачення змісту кредитного договору.

Представники третіх осіб-1,2 просили перенести розгляд справи для надання суду ухвали про порушення провадження у справі №910/3001/16 за позовом ПП «Агапіт» до ПАТ «Інтеграл-банк» про тлумачення змісту договору.

Суд відмовив у задоволенні усного клопотання представників третіх осіб, оскільки строк вирішення спору, визначений у ст. 69 ГПК України, спливає 24.02.2016р. і суд не має права більше продовжувати строк вирішення спору.

Також, суд відмовив у задоволенні клопотання представника третьої особи-1 про зупинення провадження у справі, оскільки не вбачає безпосередньої пов'язаності предмету спору у даній справі (визнання недійсним одностороннього правочину) з предметом спору у справі №910/3001/16 за позовом ПП «Агапіт» до ПАТ «Інтеграл-банк» про тлумачення змісту Кредитного договору № 891 від 03.12.2010р. та неможливості вирішення спору по цій справі по суті.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача-2 позовні вимоги не оспорив.

Представник відповідача-1 черговий раз у судове засідання не з'явився та витребувані судом докази не подав. Відповідач-1 належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу про порушення провадження у справі від 09.12.2015р., ухвали про відкладення розгляду справи від 28.01.2016р. і від 11.02.2016р. були надіслані відповідачу-1 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві та підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 09.12.2015р.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представників відповідача-1 та третьої особи-3 суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача-1 не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представників відповідача-1 та третьої особи-3, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та третіми особами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників судового процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2015р. між публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (за договором - заставодержатель) та публічним акціонерним товариством «Інтеграл-банк» (за договором - заставодавець) було укладено Договір застави № 2 від 30.07.2015р.

Відповідно до умов п. 1.1 Договору застави № 2 від 30.07.2015р., цей договір забезпечує виконання заставодавця своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення грошових коштів та можливих санкцій, що випливають з: кредитного договору № 1 від 30 січня 2015 року та всіх додаткових угод до нього, укладених між сторонами, у сумі 922 143,14 євро; кредитного договору № 3 від 30 липня 2015 року та всіх додаткових угод до нього, укладених між сторонами, у сумі 1 000 000 гривень; ; кредитного договору № 4 від 30 липня 2015 року та всіх додаткових угод до нього, укладених між сторонами, у сумі 1 000 000 гривень; кредитного договору № 5 від 30 липня 2015 року та всіх додаткових угод до нього, укладених між сторонами, у сумі 1 000 000 гривень; кредитного договору № 6 від 30 липня 2015 року та всіх додаткових угод до нього, укладених між сторонами, у сумі 1 000 000 гривень.

Згідно з п. 1.2. Договору застави № 2 від 30.07.2015р., в забезпечення виконання зобов'язань заставодавець передає у заставу заставодержателю майнові права на отримання грошових коштів у сумі 28 000 000,00 грн., що випливають з Кредитного договору № 891 від 03.12.2010р. (з усіма змінами та доповненнями), укладеного між ПАТ «Інтеграл-Банк» та ПП «Агапіт» (), зі строком дії по 20 листопада 2015 року включно.

За згодою сторін заставна вартість майнових прав, що випливають з Кредитного договору № 891 та є предметом застави за договором складає 28 000 000,00 грн. (п. 1.4. Договору застави № 2 від 30.07.2015р.).

У відповідності з п. 4.2. договору, у випадку невиконання заставодавцем зобов'язань, забезпечених цією заставою, звернути стягнення на заставлені майнові права та задовольнити свої вимоги за рахунок заставлених прав в порядку, передбаченому Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та цим договором.

Згідно з п. 5.1. договору, заставодержатель набуває права звернення стягнення на заставлені права у випадку, якщо на момент настання строку виконання зобов'язань (01 лютого 2020 р.) забезпечених цією заставою вони не будуть виконані в повному обсязі, а також у випадку невиконання заставодавцем будь-яких своїх зобов'язань, передбачених цим договором, та недійсності його гарантій та запевнень.

Відповідно до п. 5.3. договору, у випадку припинення діяльності заставодавця (порушення справи, ліквідаційної процедури), а також у випадку реорганізації без відома заставодержателя, заставодержатель вправі звернути стягнення на заставлені майнові права незалежно від настання строків виконання зобов'язань, забезпечених цією заставою.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч. 1 ст. 576 Цивільного кодексу України, предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Як встановлено судом, на підставі постанови Правління Національного банку України №606 від 15.09.2015р., Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2015р. прийнято рішення №170 про запровадження з 16.09.2015р. по 15.12.2015р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "Інтеграл - Банк".

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 816 від 25.11.2015р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.11.2015р. за № 210 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Інтеграл-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Отже, на день звернення до суду з даним позовом, виходячи з положень Договору застави № 2 від 30.07.2015р., у позивача вже виникло право на звернення стягнення на предмет застави.

Проте, позивачу стало відомо, що листом б/н від 14.09.2015р. приватне підприємство "Агапіт" надіслало на адресу публічного акціонерного товариства "Інтеграл - Банк" Акт зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015р.

Як вбачається з копії Акту зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015р., залученого до матеріалів справи, зважаючи на те, що ПП "Агапіт" має заборгованість перед ПАТ "Інтеграл - Банк", а також зважаючи на те, що в ПАТ "Інтеграл - Банк" існує заборгованість перед ПП "Агапіт", ПП "Агапіт" заявляє про зарахування (залік) таких зустрічних однорідних вимог: ПАТ "Інтеграл - Банк" до ПП "Агапіт" за Кредитним договором №891 від 03.12.2010 р. та ПП "Агапіт" до ПАТ "Інтеграл - Банк" за договором банківського вкладу (депозиту) №7173 "Універсальний" в іноземній валюті від 12.12.2013 р., укладеним між ПАТ "Інтеграл - Банк" та ОСОБА_6, право вимоги за яким відступлено ПП "Агапіт" на підставі Договору про відступлення права вимоги №1/7173; ПП "Агапіт" до ПАТ "Інтеграл - Банк" за договором банківського вкладу (депозиту) №7174 "Універсальний" в іноземній валюті від 12.12.2013 р., укладеним між ПАТ "Інтеграл - Банк" та ОСОБА_6, право вимоги за яким відступлено ПП "Агапіт" на підставі Договору про відступлення права вимоги №1/7174; ПП "Агапіт" до ПАТ "Інтеграл - Банк" за договором банківського вкладу (депозиту) №9027 "Універсальний" в іноземній валюті від 10.04.2015 р., укладеним між ПАТ "Інтеграл - Банк" та ОСОБА_6, право вимоги за яким відступлено ПП "Агапіт" на підставі Договору про відступлення права вимоги №1/9027; ПП "Агапіт" до ПАТ "Інтеграл - Банк" за договором банківського вкладу (депозиту) №7227 "Універсальний" в іноземній валюті від 05.02.2014 р., укладеним між ПАТ "Інтеграл - Банк" та ОСОБА_6, право вимоги за яким відступлено ПП "Агапіт" на підставі Договору про відступлення права вимоги №1/7227.

Згідно з п. 1.2 Акту, з підписанням цього Акту припиняються: в повному обсязі зобов'язання ПП "Агапіт" за Кредитним договором №891 від 03.12.2010 р., укладеним між ПАТ "Інтеграл - Банк" та ПП "Агапіт" (зі всіма змінами та доповненнями), що виключає будь-які претензії, вимоги, зауваження ПАТ "Інтеграл - Банк" до ПП "Агапіт" за вказаним договором та будь-які претензії, вимоги, зауваження ПАТ "Інтеграл - Банк" до майнових поручителів та поручителів ПП "Агапіт" за Кредитним договором № 891 від 03.12.2010 р.

Водночас, умовами розділу 3 Договору застави № 2 від 30.07.2015р. передбачено, що заставодавець зобов'язується: вживати заходів, необхідних для забезпечення дійсності заставлених майнових прав; не здійснювати уступку чи наступну заставу заставлених прав до повного виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором № 1, Кредитним договором № 3, Кредитним договором № 4, Кредитним договором № 5, Кредитним договором № 6.

Проте, в порушення взятих на себе зобов'язань за Договором застави № 2 від 30.07.2015р. публічним акціонерним товариством "Інтеграл-Банк" не було вжито заходів, необхідних для забезпечення дійсності заставлених майнових прав.

Таким чином, вчинення відповідачем-1 одностороннього правочину шляхом направлення на адресу відповідача-2 Акту залік (зарахування) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015р. впливає на права позивача щодо наявності в останнього предмету застави, переданого в забезпечення виконання зобов'язань ПАТ «Інтеграл-банк» за кредитними договорами №№ 1, 3-6.

За приписами статей 50, 51 Закону України «Про заставу», при заставі прав, якщо інше не передбачено договором, заставодавець зобов'язаний: виконувати дії, необхідні для забезпечення дійсності заставленого права та вживати заходів, необхідних для захисту заставленого права від посягань з боку третіх осіб. У разі порушення заставодавцем вищевказаних обов'язків, заставодержатель має право самостійно вживати всіх заходів, необхідних для захисту заставленого права проти порушень з боку третіх осіб.

Згідно з ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, статтею 20 Господарського кодексу України визначено спосіб захисту порушеного права; викладені у вказаних статтях способи захисту порушеного права не є вичерпними, зі змісту вище зазначених статей вбачається, що порушене право та законний інтерес можуть бути захищені також іншими способами, встановленими договором або законом.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Аналогічний припис містить ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України про те, що права суб'єктів господарювання захищаються, зокрема, іншими способами, передбаченими законом.

З огляду на викладене, позивач просить суд визнати недійсним односторонній правочин, вчинений приватним підприємством «Агапіт», - Акт зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015р., яким здійснено зарахування (залік) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015р., яким здійснено зарахування (залік) однорідних зустрічних вимог: ПАТ «Інтеграл-Банк» до ПП «Агапіт» за Кредитним договором № 891 від 03.12.2010р. та ПП «Агапіт» до ПАТ «Інтеграл-Банк» за договорами банківського вкладу № 7173 від 12.12.2013р., № 7174 від 12.12.2013р., № 9027 від 10.04.2015р., № 7227 від 05.02.2014р.

Згідно із статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.12.2010р. між публічним акціонерним товариством "Інтеграл-Банк" (Банк) та приватним підприємством "Агапіт" (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 891, відповідно до умов якого Банк відкриває Позичальнику відкличну кредитну лінію заборгованості по позичковому рахунку не більше 32 400 000 грн. строком по 01 грудня 2012 року зі сплатою 19% річних, а Позичальник зобов'язався використати отримані в рамках кредитної лінії кошти відповідно до умов цього Договору, вчасно їх повернути та сплатити проценти й інші платежі, які передбачені договором.

Змінами та доповненнями № 36 від 25.11.2014р. до Кредитного договору № 891 від 03.12.2010р. сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору до 20.11.2015р. та продовжити термін сплати процентів, нарахованих по Договору за період з лютого по 24 листопада 2014 року включно в сумі 6 361 267,11 грн., до 20 грудня 2014 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 891 03.10.2010р. між публічним акціонерним товариством "Інтеграл-Банк" (Іпотекодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю "Юкреін Бізнес Солюшнз" було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. за реєстровим №20213.

29.11.2013р. між публічним акціонерним товариством "Інтеграл-Банк" (Іпотекодержатель), товариством з обмеженою відповідальністю "Річер" (Іпотекодавець-1) та товариством з обмеженою відповідальністю "Зернопорт Миколаїв" (Іпотекодавець-2) було укладено Договір про внесення змін до договору іпотеки, за умовами якого Іпотекодавці передають в іпотеку Іпотекодержателеві належне їм на праві власності нерухоме майно, зокрема, нежитлові будівлі зернового перевантажувального комплексу, що розташовані за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; земельну ділянку загальною площею 16 348,00 кв. м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; земельну ділянку загальною площею 6 750,00 кв. м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7, що належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Зернопорт Миколаїв", який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. за реєстровим №14408.

Також, Договором про внесення змін від 04.12.2014р. до договору іпотеки сторони вирішили внести зміни, виклавши п. 1.1 Договору в новій редакції у зв'язку з змінами та доповненнями № 36 від 25.11.2014 року: "Позичальник зобов'язаний повернути кредит у термін до 20 листопада 2015 року".

Таким чином, з зазначених вище договорів вбачається, що між сторонам и була досягнута згода щодо продовження строку дії Кредитного договору № 891 від 03.12.2010р.

Листом від 14.09.2015р. приватне підприємство "Агапіт" надіслало на адресу Публічного акціонерного товариства "Інтеграл-Банк" Акт зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015 року. На вказаному листі міститься відмітка про його отримання Публічним акціонерним товариством "Інтеграл-Банк" за вх. №6100/1 від 14.09.2015р.

Як вбачається з Акту зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015р., зважаючи на те, що ПП "Агапіт" має заборгованість перед ПАТ "Інтеграл - Банк", а також зважаючи на те, що в ПАТ "Інтеграл - Банк" існує заборгованість перед ПП "Агапіт", ПП "Агапіт" заявляє про зарахування (залік) таких зустрічних однорідних вимог: ПАТ "Інтеграл - Банк" до ПП "Агапіт" за Кредитним договором №891 від 03.12.2010 р. та ПП "Агапіт" до ПАТ "Інтеграл - Банк" за договором банківського вкладу (депозиту) №7173 "Універсальний" в іноземній валюті від 12.12.2013 р., укладеним між ПАТ "Інтеграл - Банк" та ОСОБА_6, право вимоги за яким відступлено ПП "Агапіт" на підставі Договору про відступлення права вимоги №1/7173; ПП "Агапіт" до ПАТ "Інтеграл - Банк" за договором банківського вкладу (депозиту) №7174 "Універсальний" в іноземній валюті від 12.12.2013 р., укладеним між ПАТ "Інтеграл - Банк" та ОСОБА_6, право вимоги за яким відступлено ПП "Агапіт" на підставі Договору про відступлення права вимоги №1/7174; ПП "Агапіт" до ПАТ "Інтеграл-Банк" за договором банківського вкладу (депозиту) №9027 "Універсальний" в іноземній валюті від 10.04.2015 р., укладеним між ПАТ "Інтеграл-Банк" та ОСОБА_6, право вимоги за яким відступлено ПП "Агапіт" на підставі Договору про відступлення права вимоги №1/9027; ПП "Агапіт" до ПАТ "Інтеграл-Банк" за договором банківського вкладу (депозиту) №7227 "Універсальний" в іноземній валюті від 05.02.2014 р., укладеним між ПАТ "Інтеграл-Банк" та ОСОБА_6, право вимоги за яким відступлено ПП "Агапіт" на підставі Договору про відступлення права вимоги №1/7227.

Відповідно до п.1 Акту залік (зарахування) зустрічних однорідних вимог проводиться на суму 35 906 845 грн. 17 коп.

Згідно з п.1.2 Акту з підписанням цього Акту припиняються: в повному обсязі зобов'язання ПП "Агапіт" за Кредитним договором №891 від 03.12.2010 р., укладеним між ПАТ "Інтеграл-Банк" та ПП "Агапіт" (зі всіма змінами та доповненнями), що виключає будь-які претензії, вимоги, зауваження ПАТ "Інтеграл-Банк" до ПП "Агапіт" за вказаним договором та будь-які претензії, вимоги, зауваження ПАТ "Інтеграл-Банк" до майнових поручителів та поручителів ПП "Агапіт" за Кредитним договором № 891 від 03.12.2010 р.

З підписанням цього Акту припиняються зобов'язання ПАТ "Інтеграл-Банк" на загальну суму 35 906 845 грн. 17 коп. (за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим НБУ), а саме: в повному обсязі за договором банківського вкладу (депозиту) №7173 "Універсальний" в іноземній валюті від 12.12.2013 р., укладеним з ОСОБА_6; в повному обсязі за договором банківського вкладу (депозиту) №7174 "Універсальний" в іноземній валюті від 12.12.2013 р., укладеним з ОСОБА_6; в повному обсязі за договором банківського вкладу (депозиту) №9027 "Універсальний" в іноземній валюті від 10.04.2015 р., укладеним з ОСОБА_6; в повному обсязі за договором банківського вкладу (депозиту) №7227 "Універсальний" в іноземній валюті від 05.02.2014 р., з ОСОБА_6. (п. 1.3 Акту).

Однак, під час розгляду справи, жоден із учасників справи не надав на вимогу суду для огляду оригінали листа б/н від 14.09.2015р. та Акту зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015р.

Крім того, позивач та відповідач-2 під час розгляду справи стверджували, що на адресу ПАТ «Інтеграл-Банк лист б/н від 14.09.2015р. та Акт зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015р. не надходили, на підтвердження чого надали суду в судовому засіданні для огляду оригінал Книги реєстрації вхідної кореспонденції ПАТ «Інтеграл-Банк» та витяг з якої залучили до матеріалів справи.

Відповідачем-1 дані обставини належними та допустимими доказами спростовані не були.

Крім того, ухвалою про порушення провадження у справі від 09.12.2015р. та ухвалами про відкладення розгляду від 28.01.2016р., від 11.02.2016р. суд витребував у відповідача-1 оригінали (для огляду) та належним чином засвідчені копії (для залучення до матеріалів справи) договорів про відступлення права вимоги № 1/7173, № 1/7174, № 1/7227, № 1/9027, укладених між ПП «Агапіт» та ОСОБА_6, на підставі яких відповідач-1 набув права вимоги до ПАТ «Інтеграл-Банк» на суму 35 906 845 грн. 17 коп. (за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим НБУ).

Відповідач-1 зазначені договори відступлення права вимоги суду не надав. Водночас, представник відповідача-2 зазначив про відсутність в нього копій зазначених договорів.

При цьому, відповідач-1 обізнаний був про розгляд даної справи в суді, про що свідчить клопотання останнього про відкладення розгляду справи та клопотання про продовження строку вирішення спору, подані через канцелярію господарського суду 11.02.2016р.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені вище обставини, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем-1 та третіми особами-1,2 факту складання та направлення на адресу ПАТ «Інтеграл-Банк» саме 14.09.2015р. Акту зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015р.

Крім того, суд відзначає, що зарахування являє собою спосіб припинення зобов'язання і можливе за наявності умов зустрічності та однорідності вимог, настання строків виконання зобов'язання, а також відсутності спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Так, статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Тобто, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому).

Отже, з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що зарахування можливе при наявності таких умов:

- зустрічність вимог, це означає, що сторони беруть участь у двох зобов'язаннях, і при цьому кредитор в одному зобов'язанні є боржником в іншому зобов'язанні;

- однорідність вимог (гроші, однорідні речі);

- зрілість вимог - необхідно щоб термін виконання зобов'язань вже настав, або був визначений моментом запитання, чи що б термін не був указаний взагалі, тобто виконання можна вимагати в будь-якій момент;

- ясність вимог.

Однак, в даному випадку відсутні правові підстави для застосування положень ст. 601 Цивільного кодексу України, оскільки строк виконання зобов'язань приватного підприємства "Агапіт" за Кредитним договором № 891 від 03.12.2010р., укладеного з публічним акціонерним товариством "Інтеграл-Банк" не настав, так як, про що зазначено вище, Змінами та доповненнями № 36 від 25.11.2014р. до Кредитного договору №891 від 03.12.2010р. було продовжено строк дії договору до 20.11.2015р., а Договором про внесення змін від 04.12.2014 року до Договору іпотеки викладено п.1.1 Договору в новій редакції у зв'язку з змінами та доповненнями №36 від 25.11.2014 року: "Позичальник зобов'язаний повернути кредит у термін до 20 листопада 2015 року".

Також, суд звертає увагу, що з аналізу статті 601 Цивільного кодексу України вбачається, що зарахування можливе при наявності, зокрема, ясності вимог.

Як встановлено судом, Кредитний договір № 891 від 03.12.2010р. виражений у гривні, а договори банківського вкладу (депозиту) "Універсальний", укладені з ОСОБА_6, право вимоги за якими начебто відступлено ПП "Агапіт", виражені в іноземній валюті (доларах США), тобто вищезазначені договори виражені в різних валютах, проте в Акті зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015р. приватним підприємством "Агапіт" не зазначено за яким курсом й станом на яку дату проводилось зарахування таких однорідних вимог, виражених в різних валютах.

Крім того, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів, що підтверджують факт складання та направлення на адресу ПАТ «Інтеграл-Банк» саме 14.09.2015р. Акту зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015р., судом також прийнято до уваги, що на підставі постанови Правління Національного банку України № 606 від 15.09.2015 року, Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2015 року прийнято рішення №170 про запровадження з 16.09.2015 р. по 15.12.2015 р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "Інтеграл - Банк".

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про банки і банківську діяльність", особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", неплатоспроможний банк - це банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому ЗУ "Про банки та банківську діяльність".

Пунктом 16 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Приписами п. 4 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом.

Таким чином, з моменту запровадження тимчасової адміністрації у Банку спірні правовідносини сторін не регулюються Цивільним кодексом України, оскільки визначаються спеціальним законом - Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до ч. 5 ст. 36 якого під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом.

Крім того, п. 4-1 статті 602 Цивільного кодексу України визначено, що не допускається зарахування зустрічних вимог за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом.

Отже, судом встановлено, що в даному випадку неможливо здійснювати зарахування зустрічних однорідних вимог, у зв'язку з наявністю однієї із підстав, визначеної законом України, про неможливість такого зарахування.

В статті 202 Цивільного кодексу України визначено поняття та види правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила.

Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

При цьому, приписами ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З огляду на встановлені вище обставини, суд дійшов висновку, що позивачем доведено порушення його прав і законних інтересів одностороннім правочином, вчиненим приватним підприємством «Агапіт», шляхом складання Акту зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015р., який вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача-1.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним односторонній правочин, вчинений приватним підприємством «Агапіт», - Акт зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015р., яким здійснено зарахування (залік) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015р., яким здійснено зарахування (залік) однорідних зустрічних вимог:

- публічного акціонерного товариства «Інтеграл-Банк» до приватного підприємства «Агапіт» за Кредитним договором № 891 від 03.12.2010р.;

- приватного підприємства «Агапіт» до публічного акціонерного товариства «Інтеграл-Банк» за договором банківського вкладу № 7173 від 12.12.2013р.;

- приватного підприємства «Агапіт» до публічного акціонерного товариства «Інтеграл-Банк» за договором банківського вкладу № 7174 від 12.12.2013р.,

- приватного підприємства «Агапіт» до публічного акціонерного товариства «Інтеграл-Банк» за договором банківського вкладу № 9027 від 10.04.2015р., № 7227 від 05.02.2014р.

3. Стягнути з приватного підприємства «Агапіт» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, 7/7; ) на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 8-А; ) 1218 грн. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 09.03.2016р.

Суддя А.І. Привалов