РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2016Справа №910/1266/16

За позовомПублічного акціонерного товариства "Аграрний фонд"
до Державного підприємства "Агрофонд"
простягнення 801 512, 16 грн.
Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача: Пронін О.А. (за дов.) ;

від відповідача: Осипенко Ю.А. (директор)

В судовому засіданні 21.03.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд" до Державного підприємства "Агрофонд" про стягнення заборгованості у розмірі 561 131, 15 грн., 3 % річних - 16 652, 75 грн., інфляційні - 223 728, 26 грн.

Ухвалою від 29.01.2016 порушено провадження у справі №910/1266/16 та призначено розгляд справи на 15.02.2016.

У поясненнях від 11.02.2016 відповідач стверджує, що товар переданий позивачем згідно видаткової накладної № 871 від 11.02.2015 фактично був неякісний, тому ДП "Агрофонд" вимушений був продати його за ціною нижчою від собівартості, в результаті чого підприємству завдані збитки.

В порядку ст. 77 ГПК України в судовому засіданні 15.02.2016 оголошено перерву на 02.03.2016, про що сторони повідомлені належним чином.

01.03.2016 позивач надав письмові пояснення на заперечення відповідача.

Підставою для оголошення перерви в судовому засідання стало необхідність витребування у позивача банківської виписки, сертифікату якості поставленого товару.

В судовому засіданні 02.03.2016 з метою зобов'язання позивача надати документи відповідно до вимог ДСТУ 46.004-99 на поставлений товар, сертифікат якості та довіреність на відпуск товару, оголошено перерву на 21.03.2016.

В судовому засіданні 21.03.2016 представник позивача подав додаткові документи на виконання вимог ухвали суду та оригінали для огляду в судовому засіданні.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2015 між ПАТ "Аграрний фонд" (продавець за договором) та ДП "АгроФонд" (покупець за договором) укладений біржовий контракт ТБ "Київська агропромислова біржа" №131 (далі - контракт), за умовами якого, продавець продав, а покупець купив товар - борошно пшеничне 1 гатунку, згідно ДСТУ 46.004-99 (рік виготовлення 2011): кількість 303,480 тонн, ціна товару за тонну на базисі поставки EXW без ПДВ - 1792, 90 грн., ПДВ 20% - 358, 58 грн., всього 2 151, 48 грн., вартість товару всього з ПДВ - 652 931, 15 грн., реєстраційний збір 0,1 % з ПДВ - 652,93 грн., брокерська винагорода без ПДВ - 652, 93 грн., сума оплати за контрактом з ПДВ - 654 237,01 грн., форма оплати: покупець перераховує вартість товару покупцеві на рахунок вказаний у п. 4.1 контракту, реєстраційний збір біржі сплачується на рахунок ТБ "Київська агропромислова біржа", брокерська винагорода - на рахунок брокера-покупця.

Продавець забезпечує наявність товару на базисі поставки EXW ДП «Златодар» (п.2.1. контракту).

Продавець протягом 3-х робочих днів, після реєстрації біржового контракту на ТБ «Київська агропромислова біржа» надає покупцю: дозвіл на переоформлення товару, довіреність на переоформлення товару. Приймання продукції за кількістю та якістю здійснюється в день поставки та оформлюється видатковою накладною. Датою поставки є дата видаткової накладної (п.п.2.1.- п.2.3. контракту).

Контракт набуває чинності та вважається укладеним з моменту його реєстрації на ТБ «Київська агропромислова біржа» і діє до повного виконання сторонами своїх зобов»язань за біржовим контрактом (п.3.2. контракту).

Контракт набув чинності з 19.01.2015 року, оскільки зареєстрований ТБ «Київська агропромислова біржа» 19.01.2015 року.

Відповідно до п. 4.1 контракту, оплата коштів згідно п. 1.3 здійснюється покупцем протягом десяти календарних днів після реєстрації біржового контракту на ТБ "Київська агропромислова біржа" на рахунок ПАТ "Аграрний фонд".

Дозвіл на переоформлення продуктів переробки зерна №10/745 від 11.02.2015 року наданий позивачем керівнику ДП «Златодар», в якому позивач просить переоформити продукт переробки зерна, який належить ПАТ «Аграрний фонд»: борошно пшеничне 1/г 2011 року виготовлення ДСТУ 46004-99 в кількості 303480 тон у власність ДП «АгроФонд», оскільки вказана в дозволі кількість продукту переробки є власністю останнього.

Позивачем надана довіреність №920 від 11.02.2015 року на отримання зазначеної кількості борошна пшеничного від ДП «Златодар» на підставі Дозволу на переоформлення продуктів переробки зерна №10/745 від 11.02.2015 року.

На підставі укладеного 19.01.2015 між постачальником, та покупцем, контракту позивачем було поставлено відповідачу, а відповідачем прийнято товар: борошно пшеничне 1/г 2011 року у кількості 303,480 тон на суму 652 931,15 грн., що підтверджується залученою до справи видатковою накладною № 871 від 11.02.2015, яка містить підписи представників сторін та скріплена їх печатками. Товар одержаний на складі ДП «Златодар»

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач стверджує, що придбаний у позивача товар фактично був неякісний та надає висновок лабораторії з контролю виробництва ТОВ "Столичний млин" від 11.02.2015 та не відповідало вимогам ГСТУ 46.004-99, тому ДП "Агрофонд" було вимушене реалізовувати борошно по цінам нижчим за собівартість і таким чином зазнало збитків.

Однак, як того вимагає положення ст. 33 ГПК України, відповідач не довів належними та допустимими доказами понесення збитків.

При цьому, слід зазначити, що у видатковій накладній №871 від 11.02.2015, яку відповідач підписав без зауважень зазначено, що після її підписання покупець та продавець до кількості та якості взаємних претензій не мають.

Згідно вказаної накладної відповідач отримав від позивача борошно 1 гатунку 2011 року виробництва, а у результатах випробувань харчової продукції від 11.02.2015 ТОВ "Столичний млин" зазначено, що об'єктом цих випробувань було борошно вищого сорту 2011 року виробництва, що свідчить про випробування іншого борошна ніж отримане від позивача за видатковою накладною №871 від 11.02.2015.

Відповідач також не надав суду доказів звернення до позивача щодо невідповідності якості товару вимогам ДСТУ 46.004-99 та доказів реалізації товару за нижчими цінами його собівартості.

Таким чином, відповідач отримав товар за видатковою накладною №871 від 11.02.2015 на суму 652 931, 15 грн. та зобов'язаний його оплатити в повному обсязі.

Згідно відмітки на другому аркуші контракту він зареєстрований ТБ "Київська агропромислова біржа" 19.01.2015, тому останнім днем оплати є 29.01.2015.

Згідно банківської виписки вбачається, що 02.03.2015 відповідач здійснив перерахування коштів на рахунок позивача у розмірі 91 800,00 грн., що й відповідач підтверджує.

Тобто, заборгованість у відповідача перед позивачем за контрактом складає 561 131, 15 грн., доказів протилежного відповідач суду не надав.

Вимога №02-01/3104 від 30.11.2015 про погашення заборгованості, яка надіслана 01.12.2015, відповідачем залишена без задоволення.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; розмір заборгованості є доведеним залученими позивачем до справи доказами, а також відсутністю їх спростування з боку відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 561 131, 15 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених Договором та/або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення втрат від інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 постанови пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013).

Розрахунки втрат від інфляції та 3% річних, додані до позову, судом також перевірені та визнані обґрунтованими і арифметично правильними, а їх розмір є доведеним залученими позивачем до справи та вищенаведеними доказами, тому підлягають задоволенню у заявленому до стягнення розмірі.

З огляду на вищенаведене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства "Агрофонд" (01001, м. Київ, вулиця Б.Грінченка, будинку 1, код 38322010) на користь Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" (01001, м. Київ, вулиця Б.Грінченка, будинок 1, код 38926880) заборгованість у розмірі 561 131, 15 грн. (п'ятсот шістдесят одна тисяча сто тридцять одна гривня 15 коп.), 3 % річних - 16 652, 75 грн. (шістнадцять тисяч шістсот п'ятдесят дві гривні 75 коп.), інфляційні - 223 728, 26 грн. (двісті двадцять три тисячі сімсот двадцять вісім гривень 26 коп.) та 12 022, 68 грн. (дванадцять тисяч двадцять дві гривні 68 коп.) судового збору.

3.Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 22.03.2016

Суддя І.В.Усатенко