ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2016 року Справа № 904/7260/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Чус О.В.

При секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2015р. по справі № 904/7260/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан плюс", м. Дніпропетровськ

про відшкодування збитків у розмірі 125 000, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2015р. по справі № 904/7260/15 (суддя Петренко Н.Е.) відмовлено в задоволенні позову ПАТ "Дніпроважмаш" до ТОВ "Титан плюс" про відшкодування збитків у розмірі 125 000,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позивач не довів наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками, тому сума у розмірі 125 000, 00 грн. не є збитками у розумінні ст. ст. 224-225 Господарського кодексу України, а є авансовим платежем позивача згідно п.п. 2.2 Договору. Крім того, господарський суд звернув увагу на ненадання позивачем належних та допустимих доказів справного стану обладнання котла (виключаючи пальники) відповідно до п. п. 4.1.7. Договору та акту щодо виявлених недоліків.

Підстави з яких порушено питання про перегляд рішення:

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач оскаржує його на предмет неповного з'ясування всіх обставин справи. Позивач просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2015р. скасувати повністю та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ "Дніпроважмаш" до ТОВ "Титан плюс" про стягнення 125 000, 00 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не зясував у звязку з чим відповідач не підготував та не направив замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт згідно п. 4.2.1 Договору. Апелянт зазначає, що відповідач, виявивши невідповідність технічного стану котла, не повідомив своєчасно про це позивача відповідно до ч. 1 ст. 847 Цивільного кодексу України. Крім того, скаржник посилається на те, що протягом 30 робочих днів з моменту передоплати у відповідача не виникало жодних питань щодо технічного стану котла, а листи, на які посилається господарський суд, зявилися лише після виявлення позивачем недоліків та предявлення претензій до відповідача.

Також, як вказує апелянт, господарський суд не звернув уваги на те, що позивач (відповідно до п.5.2 Договору) викликав представників відповідача для складання двостороннього акту про наявність недоліків та строки їх усунення, про що свідчить лист № 20/57-239 від 11.06.2015р., але відповідач цей лист проігнорував.

На думку апелянта, до спірних правовідносин слід застосовувати таку міру відповідальності як стягнення збитків, оскільки в даному спорі наявні всі елементи цивільного правопорушення: вина відповідача полягає у невиконанні належним чином робіт; сплачені кошти позивачем є фактичними збитками, оскільки позивач втратив їх без досягнення запланованого результату; протиправна поведінка полягає у порушенні умов договору та Цивільного кодексу України, що призвело до настання фактичних збитків, що є причинно-наслідковим звязком.

Таким чином, апелянт вважає, що він має всі підстави для відшкодування збитків у вигляді перерахованих відповідачу в якості авансу грошових коштів в розмірі 125 000,00грн.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу:

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на безпідставність та необґрунтованість апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення господарського суду без змін на підставі того, що акт здачі-приймання виконаних робіт не був підготовлений та підписаний з незалежних від відповідача технічних причин, оскільки під час проведення пусконалагоджувальних робіт виявилася несправність котла, про що позивачу неодноразово письмово повідомлялось та пропонувалось привести в належний технічний стан конвективну частину котла й відрегулювати розрідження в топці котла, тому що відповідно до умов п.4.1.7 Договору замовник зобовязується надати обладнання котлу (виключення пальники) в справному стані. Однак вказана вимога позивачем не була виконана. Крім того, відповідач вважає, що позивач не надав суду доказів щодо справного стану обладнання котла.

Відповідач зазначає, що строк дії Договору було визначено до 31.12.2014р., але позивач провів перевірку виконаних робіт лише 04.02.2015р. самостійно та без представників відповідача, в порушення п.5.2 Договору і, лише 11.06.2015р., нібито, викликав представників відповідача, однак цей виклик не підтверджений належними доказами. Відповідач вказує на те, що лише 29.10.2015р. листом позивача були викликані представники відповідача на 12.11.2015р. для складання двостороннього акту.

Також відповідач не погоджується з наявністю складу цивільного правопорушення, оскільки саме позивач не виконував умови Договору та не надав можливості відповідачу закінчити роботи, не контролював роботу та не реагував на прохання відповідача привести котел в належний технічний стан. Таким чином вина відповідача відсутня, а позивач не довів понесені ним збитки.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.11.2015р. апеляційну скаргу прийнято до розгляду та призначено в судове засідання на 11.01.2016р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О.(доповідач), судді Березкіна О.В., Чус О.В.

Розпорядженням голови суду ОСОБА_1 від 06.01.2016р. змінено склад судової колегії: головуючий суддя Дармін М.О.(доповідач), судді Орєшкіна Е.В., Широбокова Л.П.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.01.2016 року розгляд справи відкладався до 27.01.2016р.

Розпорядженням секретаря судової палати ОСОБА_2 від 26.01.2016р. змінено склад судової колегії: головуючий суддя Дармін М.О.(доповідач), судді Березкіна О.В., Чус О.В.

У судовому засіданні, яке відбулось 27.01.2016р., відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва до 14.03.2016р., про що представники сторін були повідомлені належним чином в судовому засіданні (а.с. 143-144).

У судовому засіданні 14.03.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи встановлені апеляційною інстанцією:

Між позивачем та відповідачем 12.08.2014р. укладено договір № 20-14/366 (далі - Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого позивач доручає, а відповідач зобов'язується виконати комплекс робіт по реконструкції котла ДКВР з заміною існуючих газових пальників на пелетні пальники загальною потужністю 2,0 МВт. (а.с.9-10)

Відповідно до п. 1.2. Договору до складу планованого комплексу робіт входить:

- проект реконструкції пальників котла, включаючи його експертизу;

- виготовлення та постачання трубчастих нагрівачів з пелетними пальниками з автоматикою безпеки та регулювання;

- монтаж трубчастих нагрівачів з пелетними пальниками і допоміжного обладнання;

- налагоджувальні роботи і введення в експлуатацію. Виконання комплексу робіт згідно з календарним графіком (Додаток 1).

Пунктом 2.1. Договору передбачена вартість робіт - 440 000, 00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 73 333, 33 грн.

Пунктом 2.2. Договору сторони погодили, що для виконання всього комплексу робіт позивач сплачує аванс у розмірі 125 000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 20 833,33 грн., на протязі 5 банківських днів з моменту підписання даного Договору. Договір підписано 12.08.2014р.

На виконання цієї умови Договору позивач сплатив відповідачу попередню оплату за роботи по реконструкції котла в сумі 125 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 16861 від 26.09.2014р. (а.с.11).

Згідно з п. 3.1. Договору, відповідач зобов'язується виконати роботи на протязі 30 робочих днів з моменту передоплати. Згідно п. 9.1. договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.14р.

Таким чином, 30-ти денний строк виконання робіт повинен обраховуватись з 26.09.2014р. по 26.10.2014р. включно.

У вересні 2014р. відповідач виготовив робочий проект щодо встановлення трубчастих нагрівачів на пелетах замість газових пальників котла ДКВР 10-13. (а.с.122-141)

Відповідач зобов'язується своїми силами, виконати роботи, передбачені договором у строки, встановлені п. 3.1., і здати роботи позивачеві за актом здачі-приймання виконаних робіт (п. 4.2.1. Договору).

Сторони не надали суду акт здачі-приймання виконаних робіт.

Позивач зобов'язується надати обладнання котла (виключаючи пальники) у справному стані (п. 4.1.7. Договору).

Позивач не надав суду доказів того, що котел знаходився у справному стані на момент укладення договору - 12.08.2014р.

Положеннями п. 4.1.1. Договору передбачено, що позивач також зобов'язується здійснювати контроль і технічний нагляд за відповідністю якості, обсягів та вартості виконаних робіт. При виявленні відхилень позивач видає відповідачі письмовий припис про їх усунення, а при необхідності приймає рішення про призупинення робіт, визначених у розділі 1 цього договору.

На виконая вказаного пункту договору позивач не надав суду письмового припису про усунення виявлених недоліків.

У випадку виявлення недоліків у роботі відповідача, позивач складає з його участю акт з переліком необхідних доробок і строками їх виконання.(п. 4.2.2. Договору)

За приписами п. 5.2. Договору наявність недоліків та строки їх усунення фіксується двохстороннім актом позивача та відповідача. Якщо відповідач на протязі терміну, вказаного в акті виявлених недоліків, не виправить недоліки у виконаних робіт, позивач має право усунути недоліки силами іншого виконавця, з оплатою витрат відповідачем.

Актом № 20-1 від 04.02.2015р. комісією позивача було здійснено пробний запуск котла ДКВР після проведеної реконструкції із заміною газових пальників ГМГ-4 на пелетні пальники потужністю 2,0 МВт/г, за результатами якого була виявлена невідповідність проведеної реконструкції умовам Договору, оскільки теплова потужність котла після запуску склала 0,036 МВт/г замість 2,0 МВт/г, гарантованих відповідачем. (а.с. 12)

Зазначений акт був складений без участі відповідача.

Позивачем на адресу відповідача був направлений лист з вих. №20/57-107 від 13.03.2015р. про повернення авансових грошових коштів у розмірі 125 000,00 грн., у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов'язків по Договору. (а.с. 13)

Також позивач направляв на адресу відповідача претензію з вих. № 69-15/307 від 15.04.2015р. з вимогою повернути та перерахувати авансові грошові кошти у розмірі 125 000,00 грн. (а.с. 14)

В свою чергу відповідач листом № 115 від 15.05.2015р. повідомив позивача про те, що відповідачем були виконані всі умови Договору. Крім того, відповідач повторно просив позивача привести в належний технічний стан конвективну частину котла й відрегулювати розрідження в топці котла. При виконанні даних вимог, обладнання, встановлене відповідачем (трубчасті нагрівачі), видасть необхідні параметри пари, обумовлені договором (а.с. 15).

Листом з вих. № 20/57-239 від 11.06.2015р. позивач запросив представника відповідача для складання Акта у відповідності до умов п. 4.2.2. Договору без зазначення місця та часу зустрічі. (а.с. 16).

Як встановлено п. 4.2.4. Договору, відповідач зобов'язується забезпечити функціонування котла ДКВР з встановлюваними пелетними пальниками, в іншому випадку відповідач зобов'язується повернути отриманий аванс на виконання робіт протягом 10 днів після підписання сторонами відповідного акта.

Сторонами не було підписано вказаний акт, оскільки суду не надано доказів існування такого документу.

Мотиви з яких суд апеляційної інстанції виходив:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, звертаючись з позовом у даній справі, позивач заявив вимогу про відшкодування збитків у вигляді перерахованого авансового платежу за договором підряду.

Положення про договір підряду визначені главою 61 Цивільного кодексу України, а саме відповідно до частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання умов договору перерахував відповідачу авансовий платіж у сумі 125 000, 00 грн., відповідач виготовив проектну документацію на виконання передбачених договором робіт, але при пусконалагоджувальних роботах було виявлено, що трубчасті нагрівачі видають пару 1,8 Мвт/год, замість 2,0 Мвт/год, в результаті чого позивач вирішив, що авансовий платіж є понесеними ним збитками.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Також ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України передбачає, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що перерахований авансовий платіж не є втратами позивача, які мають компенсуватися шляхом відшкодування збитків у розумінні статті 225 Господарського кодексу України, оскільки підставою внесення авансового платежу є виконання позивачем умови п. 2.2 Договору щодо порядку оплати підрядних робіт, а не власне відновлення порушеного права.

Відтак, перерахований позивачем відповідачу авансовий платіж не підпадає під жодну вище перелічену обставину складу збитків, тому не є втратами, які мають компенсуватись шляхом відшкодування збитків. Разом з тим, із встановлених правовідносин вбачається наявність у позивача права вимагати повернення сплаченої грошової суми, але не у якості збитків.

Таким чином, позивач обрав неправильний спосіб захисту своїх прав щодо відшкодування збитків у вигляді перерахованого авансового платежу за договором підряду.

Посилання позивача на висновок експертизи № 026.11.12.1-28.30 парового котла ДКВ-10/13 від 19.01.2011р. та регламент технічних оглядів машин, механізмів, як доказ справності його стану, відхиляється колегією суддів, оскільки висновок зроблено згідно з договором від 20.10.2010р. № 250-ТДС-10, а регламент складено 21.01.2011р., в якому зазначений граничний строк експлуатації парового котла - 19.01.2015р., тоді як спірний договір укладено 12.08.2014р. за № 20-14/366. (а.с. 110-112, а.с. 39)

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення господарського суду Дніпропетровської області.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду.

Перевіривши, відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, колегія суддів не встановила інших підстав для його зміни або скасування, що у відповідності до п.1 ч.1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а скарги без задоволення.

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 44-49, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2015р. по справі № 904/7260/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2015р. по справі № 904/7260/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено 21.03.2016р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В.Березкіна

Суддя О.В.Чус