ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.03.16. Справа № 20/5005/1890/2012
Розглядається скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС", м.Київ

на дії державної виконавчої служби

У справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС", м. Київ

до Асоціації фермерів "Агрокомплекс", с. Орловщіна

про стягнення 194 030 грн. 85 коп.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Шевцова В.В.

Представники:

від позивача (скаржника): не з'явився

від відповідача: не з'явився

від ВДВС: ОСОБА_1, представник за довіреністю № б/н від 15.03.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.12р. у справі №20/5005/1890/2012 позов задоволено частково, стягнуто з Асоціації фермерів "Агрокомплекс" (далі - відповідач, боржник) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" (далі - позивач) 82 279 грн. 35 коп. - основного боргу з урахуванням процентів за користування товарним кредитом, 4 714 грн. 62 коп. - пені за порушення відповідачем терміну оплати платежів, 51526 грн. 14 коп. - штрафу за порушення відповідачем терміну оплати платежів, 2 770 грн. 40 коп. - судового збору.

04.05.12р. на виконання рішення був виданий наказ.

Ухвалою господарського суду від 17.04.13р. замінено позивача у справі №20/5005/1890/2012 (стягувача у виконавчому провадженні за наказом № 20/5005/1890/2012 виданого 04.05.12р. господарським судом Дніпропетровської області) товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, б. 3, ) на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м.Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, оф. 23, ) (далі - позивач, скаржник).

03.02.16р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТРАЙС" надійшла скарга на дії та бездіяльність ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області (далі - ВДВС) під час виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області у справі №20/5005/1890/2012 від 04.05.12р. Скарга обґрунтована тим, що ВДВС належних, повних та об'єктивних виконавчих дій щодо примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області по справі № 20/5005/1890/2012 від 04.05.12р. не вчинив, що є порушенням норм виконавчо-процесуального законодавства. ВДВС не були виконані вимоги, передбачені Законом, щодо примусового виконання виконавчих документів. Крім того, у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", термін розшуку майна боржника не повинен перевищувати одного року. Після спливу річного строку, ВДВС зобов'язаний був поновити виконавче провадження №37876517, враховуючи без результативність розшуку майна боржника. Натомість, такого зроблено не було. Скаржник зауважує, що зупинення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження" є правом державного виконавця, а не обов'язком. Також, скаржник зазначає про те, що перевірка майнового стану боржника ВДВС не проводилась. Таким чином, ВДВС було порушено приписи п.п. 4 та 5 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", ч. 8 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження". Враховуючи вищевикладене, скаржник просить суд:

- визнати дії ВДВС у виконавчому провадженні № 37876517 щодо примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області по справі № 20/5005/1890/2012 від 04.05.12р., котрі виразились у винесені постанови від 16.12.13р. про зупинення виконавчого провадження №37876517 щодо примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області по справі № 20/5005/1890/2012 від 04.05.12р. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 38, ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", протиправними, передчасними та незаконними;

- визнати недійсною та скасувати постанову ВДВС від 16.12.13р. про зупинення виконавчого провадження № 37876517 щодо примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області по справі № 20/5005/1890/2012 від 04.05.12р. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 38, ст.39 Закону України "Про виконавче провадження";

- визнати бездіяльність за період із 23.06.12р. по 29.01.16р. ВДВС у виконавчому провадженні № 37876517 щодо примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області по справі № 20/5005/1890/2012 від 04.05.12р. незаконною та протиправною.

Ухвалою господарського суду від 04.02.16р. прийнято скаргу до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 15.03.16р.

15.03.16р. повноважний представник позивача (скаржника) у судове засідання не з'явився. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило. Про день, час та місце розгляду справи позивач (скаржник) повідомлений належним чином, що підтверджує повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи зазначене, господарський суд прийшов до висновку про те, що повноважний представник позивача (скаржника) у судове засідання не з'явився без поважних причин, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника позивача (скаржника) за наявними в ній матеріалами.

В свою чергу, повноважний представник відповідача у судове засідання також не з'явився, витребувані документи до суду не надав. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило. В матеріалах справи знаходиться конверт з ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.16р., який направлявся на адресу відповідача та був повернутий поштою з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Господарський суд вважає, що відповідач про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, оскільки судом було належним чином виконано вимоги ч. 1 ст. 64 та ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Повноважний представник ВДВС подану скаргу вважає не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки ВДВС були вчинені всі необхідні дії. Крім того, повноважний представник ВДВС надав для огляду суду всі оригінали витребуваних документів, а для долучення до матеріалів справи пояснення з належними доказами в їх обґрунтування.

Дослідивши матеріали справи, подані документи та заслухавши пояснення повноважного представника ВДВС, господарський суд прийшов до висновку, що причини пропуску строку на подачу даної скарги є поважними, у зв'язку з чим суд вважає за можливе поновити строк на подачу вказаної скарги. Крім того, господарським судом оголошено ухвалу, відповідно до якої подана скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Ця норма є відтворенням норми ст. 124 Конституції України, згідно з якою судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Також відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддій" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби за ст. 7 Закону України "Про виконавчу службу", зобовязаний сумлінно виконувати службові обовязки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За приписами ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як зазначено у ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено про те, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна;

8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення;

9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа;

10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку;

15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення;

16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження;

18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Як зазначено у ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Положеннями ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

У ч. 2 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено про те, що розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Виконавче провадження може бути зупинено у разі оголошення розшуку боржника - фізичної особи, транспортних засобів боржника або розшуку дитини ( п. 4 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства України та обставини скарги, господарський суд не знаходить підстав для задоволення поданої скарги, оскільки:

По-перше, на виконанні у ВДВС перебуває зведене ВП № 43654886 про стягнення з Асоціації фермерів "Агрокомплекс" на користь держави та юридичних осіб заборгованості, в тому числі на користь позивача (скаржника). До складу зведеного виконавчого провадження входять 25 виконавчих документів.

По-друге, державним виконавцем здійснюються заходи щодо розшуку майна боржника шляхом направлення запитів до відповідних установ та організацій, що підтверджують матеріали зведеного виконавчого провадження.

По-третє, відповідно до постанови про розшук майна боржника від 21.10.13р. по ВП №37876517, державним виконавцем встановлено, що рішення суду в добровільному порядку не виконано, згідно довідки центрального серверу УДАІ у Дніпропетровській області за боржником зареєстровано рухоме майно, місце знаходження якого в ході проведення виконавчих дій встановити не вдалося, у зв'язку з чим було постановлено оголосити розшук майна боржника:

1) Причіп ПС10, 1992 року випуску, номерний знак НОМЕР_1,

2) Причіп СЗАП 8527, 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_1,

3) Автомобіль КАМАЗ 55102, 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_2,

4) Автомобіль КАМАЗ 55102, 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_3,

5) Автомобіль ЗИЛ 133, 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_4,

6) Автомобіль ВАЗ 21213, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_5,

7) Автомобіль ГАЗ 2410, 1992 року випуску, номерний знак НОМЕР_6,

8)Автомобіль ГАЗ 33021, 1995 року випуску, номерний знак НОМЕР_7,

9) Автомобіль ГАЗ 52, 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_8,

10) Автомобіль КАВЗ 3271, 1991 року випуску, номерний знак НОМЕР_9,

11) Автомобіль ГАЗ 33021, 1995 року випуску, номерний знак НОМЕР_10,

12) Автомобіль ГАЗ 33021, 1995 року випуску, номерний знак НОМЕР_11,

13) Автомобіль ВАЗ 21099, 1995 року випуску, номерний знак НОМЕР_12.

По-четверте, 16.12.13р. на адресу ВДВС від управління Державтоінспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області надійшов лист, відповідно до якого останній повідомив про те, що згідно постанови про розшук майна боржника від 21.10.13р. по ВП № 37876517 транспортні засоби, які зареєстровані за Асоціацією фермерів "Агрокомплекс", внесені в комп'ютерну базу контрольного АМТ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, санкція "оголошено в розшук".

На підставі вищезазначеного листа, державним виконавцем було винесено 16.12.13р. постанову про зупинення виконавчого провадження № 37876517.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що дії ВДВС повністю відповідають вимогам п. 4 ч. 1 ст. 38 та ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" та постанову про зупинення виконавчого провадження № 37876517 від 16.12.13р. винесено обґрунтовано та законно.

По-четверте, після зупинення провадження у справі державним виконавцем вчинилися інші дії щодо виявлення грошових коштів та майна боржника, що підтверджують:

- Інформаційна довідка від 30.01.15р. з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців;

- Витяг від 31.01.15р. про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна;

- постанова про арешт коштів боржника від 02.02.15р.;

- лист від 12.02.15р. управління Держземагентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області щодо відсутності за боржником права власності на земельні ділянки;

- лист від 10.02.15р. ПАТ "Укрсиббанк" про прийняття до виконання постанови про арешт коштів боржника від 02.02.15р.;

- лист від 10.02.15р. ПАТ "КРЕДІ ОСОБА_2" про прийняття до виконання постанови про арешт коштів боржника від 02.02.15р.;

- лист від 11.02.15р. ПАТ КБ "ПриватБанк" про прийняття до виконання постанови про арешт коштів боржника від 02.02.15р.;

- лист від 12.03.15р. Приазовського міжрегіонального територіального управління Укрморрічінспекції щодо відсутності зареєстрованих за боржником плавзасобів;

- розпорядження від 20.05.15р. про перерахування грошових коштів на користь держави.

Враховуючи зазначене, господарський суд приходить до висновку про те, що у період зупинення виконавчого провадження ВДВС вживалися заходи щодо розшуку майна боржника, виявлення рахунків та грошових коштів боржника.

Викладене є підставою для відмови у задоволенні поданої скарги у повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 7 Законом України "Про виконавчу службу", ст. ст. 1, 6, 11, 17, 32, 38, 40, 52, 57 Законом України "Про виконавче провадження", ст. ст. 32-34, 86, 115, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги - відмовити.

Суддя ОСОБА_3