ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року Справа № 911/2060/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоКролевець О.А. (доповідач у справі),
суддів:Євсікова О.О., Попікової О.В.
розглянувши касаційну скаргуПриватного малого підприємства "Леонар"
на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 28.01.2016
у справі№911/2060/13 Господарського суду Київської області
за позовомОСОБА_4
доВідкритого акціонерного товариства "Київське спеціалізоване автотранспортне підприємство 1001"
провизнання недійсними рішень спостережної ради
за участю представників сторін
від позивача:не з'явився
від відповідача:не з'явився
від скаржника:ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом про визнання недійсними рішень спостережної ради Відкритого акціонерного товариства "Київське спеціалізоване автотранспортне підприємство 1001", оформлених протоколами №12 від 16.12.2004, №7 від 17.01.2005, №10 від 21.07.2005.

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.08.2013 (суддя Кошик А.Ю.) позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2016 (колегія суддів: Буравльов С.І., Шапран В.В., Андрієнко В.В.) припинено провадження за апеляційною скаргою Приватного малого підприємства "Леонар".

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції, ПМП "Леонар" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати як таку, що не відповідає нормам процесуального та матеріального права, та направити дану справу на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Учасники судового процесу згідно з приписами ст. 1114 ГПК України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак позивач і відповідач не скористались передбаченим законом правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.

Заслухавши пояснення представника скаржника, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши згідно з ч. 1 ст. 1117 ГПК України наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили, мають сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 52 постанови від 17.05.2011 за №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" роз'яснив, що у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі. Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Аналогічної позиції про необхідність припинення провадження за скаргами осіб, які не брали участі у справі, і які не довели в суді факту вирішення питання судами попередніх інстанцій про їх права та обов'язки, а також про відсутність необхідності перегляду рішень судів по суті за вказаних обставин дотримується Верховний Суд України в постановах від 07.07.2009 у справі №01/65-88, від 02.03.2011 у справі №5/131-09, від 02.03.2010 у справі №5/130-09, від 23.03.2010 у справі №1/1120-26/396.

Оскаржуване незалученою особою судове рішення повинно безпосередньо стосуватися її прав та обов'язків. Тобто в рішенні суду має бути безпосередньо вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститися судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб. У такому разі рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги (постанова Верховного Суду України від 02.09.2008 у справі №23/294).

Предметом позову ОСОБА_4 у даній справі є визнання недійсними рішень спостережної ради ВАТ "Київське спеціалізоване автотранспортне підприємство-1001", оформлених протоколами №12 від 16.12.2004, №7 від 17.01.2005, №10 від 21.07.2005, відповідно, про призначення ОСОБА_6 заступником голови правління товариства; відчуження належного товариству майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1, та споруд загальною площею 1301,8 м2; надання заступнику голови правління товариства ОСОБА_6 повноважень на підготовку та підписання договору купівлі-продажу вказаного майнового комплексу.

Тобто судом першої інстанції у даній справі вирішено корпоративний спір, що виник між ВАТ "Київське спеціалізоване автотранспортне підприємство-1001" та його акціонером, пов'язаний з діяльністю та управлінням товариством.

ПМП "Леонар" не брало участі у даній справі, а звертаючись з апеляційною скаргою доводило, що рішення у справі може вплинути на його права щодо укладеного з ВАТ "Київське спеціалізоване автотранспортне підприємство-1001" договору купівлі-продажу, оскільки цим рішенням встановлена незаконність продажу відповідачем виробничої бази ПМП "Леонар" у зв'язку з відсутністю відповідних повноважень в особи, яка від імені відповідача уклала договір купівлі-продажу.

Дійсно, Господарський суд Київської області у мотивувальній частині рішення зазначив, що на підставі оспорюваних рішень спостережної ради ВАТ "Київське спеціалізоване автотранспортне підприємство-1001" в особі заступника голови правління ОСОБА_6 продало Приватному малому підприємству "Леонар" будівлі виробничої бази за вказаною вище адресою та споруди загальною площею 1301,8 м2.

Однак рішення суду першої інстанції не містить жодного висновку щодо законності чи незаконності укладеного між ВАТ "Київське спеціалізоване автотранспортне підприємство-1001" та ПМП "Леонар" договору купівлі-продажу, адже визнання цього договору недійсним у встановленому законом порядку не було предметом даного спору, а передбачене п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України право Господарським судом Київської області застосовано не було. Тобто питання про законність чи незаконність продажу відповідачем ПМП "Леонар" відповідного майна не вирішувалось під час розгляду даної справи та може бути предметом окремого спору між відповідними особами.

З огляду на викладене, встановивши відсутність у рішенні суду першої інстанції жодних висновків щодо прав та обов'язків ПМП "Леонар", суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про припинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою вказаної особи відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України через відсутність суб'єкта апеляційного оскарження, адже судом першої інстанції при розгляді даної справи не вирішувались питання про права і обов'язки заявника апеляційної скарги.

Отже, доводи скаржника про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального законодавства при прийнятті оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Приватного малого підприємства "Леонар" залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2016 у справі №911/2060/13 залишити без змін.

Головуючий суддя О.Кролевець

Судді О.Євсіков

О.Попікова