ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.03.2016 р. Справа № 914/2441/15

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Новіком", м. Київ, про грошові вимоги до боржника Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія", с. Сілець, Сокальський район, Львівська область, в сумі 143611698,49 грн.

у справі за заявою: Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", м. Київ

про: банкрутство Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" (с. Сілець, Сокальський район, Львівська область, )

Суддя Артимович В.М.,

секретар судового засідання Струк Н.Р.

За участю представників:

від ініціюючого кредитора: Дубров Д.Г. - представник;

від боржника: Постоленко В.О. - розпорядник майна, Овдієнко В.Ю. - представник, Бондарук О.О. - представник;

від кредитора (ФОП ОСОБА_6.): не з'явився;

від кредитора (ОСОБА_7.): не з'явився;

від кредитора (ТзОВ «Інкомбуд»): не з'явився;

від кредитора (ТзОВ «Укр-вуглепром»): не з'явився;

від кредитора (ДПРЗ-3 ДСНС України у Львівській області): не з'явився;

від заявника (ДП «Шахта № 1 «Нововолинська»): Новосад Ю.М. - представник;

від заявника (ДП «Львіввугілля»): Гулявська О.В. - представник;

від кредитора (ФОП ОСОБА_10.): ОСОБА_10 - підприємець;

від кредитора (ТзОВ «Східно-українське промислове товариство»): не з'явився;

від заявника (ДП «Волиньвугілля»): Борсук М.М. - представник;

від кредитора (КП «Червоноградводоканал»): не з'явився;

від кредитора (ВАТ «Червоноградська автобаза»): не з'явився;

від кредитора (ФОП ОСОБА_12.): не з'явився;

від заявника (ТзОВ «Новіком»): Авдєєнко В.В. - представник;

від кредитора (ПАТ «Львівобленерго»): не з'явився;

від кредитора (Червоноградська центральна міська лікарня): не з'явився;

від кредитора (ППО НПГ України ПАТ «Львівська вугільна компанія»): не з'явився;

від кредитора (ДПІ у м. Червонограді ГУ ДФС у Львівській області): не з'явився;

від кредитора (УПФ України в Сокальському районі Львівської області): не з'явився;

від кредитора (Сокальська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області): Яремко В.П. - представник;

від РВ ФДМ України по Львівській області: Стефанишин О.Б. - представник, Доманська І.Б. - представник;

від Відділу з питань банкрутства та інформаційно-аналітичної роботи ГТУЮ у Львівській області: Котик Г.І. - представник;

від Львівської обласної державної адміністрації: Буряк Я.Я. - представник.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", м. Київ, надалі - кредитор, звернулось до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" (с. Сілець, Сокальський район, Львівська область, ), надалі - боржник.

Ухвалою суду від 22.07.2015 р. заяву прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 05.08.2015 р., зобов'язано арбітражного керуючого Шутку Я.С. протягом трьох днів з дня отримання ухвали надати суду заяву на участь у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" відповідно до вимог ст. 114 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою суду від 25.08.2015 р. порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія", визнано вимоги кредитора - Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", м. Київ, в розмірі 11'160'835,01 грн., з яких 11'160'835,01 грн. - безспірні вимоги, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія", введено процедуру розпорядження майном Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія", розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Шутку Я.С. та встановлено арбітражному керуючому Шутці Я.С. оплату послуг (грошову винагороду) за виконання повноважень розпорядника майна у справі в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень шляхом її авансування заявником (кредитором) у відповідності до вимог ч. 2 ст. 115 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) про порушення справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія", в задоволенні заяви арбітражного керуючого Сиволобова М.М. від 27.07.2015 р. за № 01-16/774 відмовлено, попереднє засідання суду призначено на 07.10.2015 р.

Оголошення про порушення справи про банкрутство № 914/2441/15 офіційно оприлюднено на сайті Вищого господарського суду України 25.08.2015 р.

Ухвалою суду від 25.12.2015 р., зокрема, заяву розпорядника майна ПАТ "Львівська вугільна компанія" від 24.12.2015 р. за № 02-01/37 задоволено частково, відсторонено керівника ПАТ "Львівська вугільна компанія" ОСОБА_21 від його посади та покладено виконання його обов'язків на розпорядника майна Постоленка В.О.

25.09.2015 р. на розгляд суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Новіком", м. Київ, надалі - заявник, про визнання кредитором у даній справі. Як вбачається з поштового конверту, вказана заява з додатками направлена на адресу господарського суду 02.09.2015 р.

Ухвалою суду від 28.09.2015 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Новіком" прийнято судом до розгляду.

В обґрунтування заявлених грошових вимог ТзОВ «Новіком» вказує, що ним згідно договору № 030111 від 03.01.2011 р. отримано від боржника прості векселі серії АА №№ 1700020 - 1700043. Крім того, заявником придбано на підставі договорів купівлі-продажу цінних паперів № 059-10-Б від 03.03.2012 р., № 892-08-Б від 25.01.2010 р., № 076-09-Б від 20.07.2009 р. прості векселі серії АА №№ 1700006, 1700007, 1700011 та 1700015. У заяві вказано, що боржником погашено прості векселі серії АА №№ 1023, а також частково погашено вексель АА № 1700029 номінальною вартістю 4' 000' 000.00 грн., внаслідок чого заборгованість по даному векселю складає 355421,79 грн. Як стверджує заявник, заборгованість боржника перед ним за простими векселями серії АА №№ 1700006, 1700007, 1700011, 1700015, 1700024 - 1700043 станом на дату порушення провадження у справі про банкрутство становить 143' 611' 698,49 грн. Заявник грошові вимоги до боржника мотивує нормою ст. 43 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, згідно якої держатель може використати своє право регресу проти індосантів, трасанта та інших зобов'язаних осіб навіть до настання строку платежу у разі банкрутства трасата, незалежно від того, здійснив він акцепт чи ні.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Новіком" з грошовими вимогами до боржника на суму 143611698,49 грн. основного боргу розглянута розпорядником майна Шуткою Я.С., яким грошові вимоги ТзОВ «Новіком» визнано в повній сумі, що вбачається з повідомлення № 28/09 від 28.09.2015 р. (том 2, а.с. 168).

На розгляд суду 12.11.2015 р. поступили заперечення Сокальської ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області щодо визнання кредиторських вимог ТзОВ «Новіком» в сумі 143' 611' 698,49 грн. (том 26, а.с. 174-179). У поданих заперечення ДПІ просить відмовити заявнику у визнанні грошових вимог повністю з тих підстав, що векселі не містять усіх обов'язкових реквізитів цінного паперу, а також ДПІ просить врахувати ту обставину, що договір від 03.01.2011 р. фактично не виконувався, а відбувалось лише формальне відображення бухгалтерських операцій на підставі первинних документів без фактичного їх проведення з метою мінімізувати сплату податків. На думку ДПІ, про вказане свідчить наступне. Згідно договору № 20/06-08 від 20.06.2008 р. боржником реалізовано ТзОВ «Стратегія груп» тонкі відходи вуглезбагачення у кількості 10' 000' 000,00 тонн по ціні 0,12 грн. за тонну загальною вартість товару на суму 1' 200' 000,00 грн. Згодом 26.06.2008 р. ТзОВ «Стратегія груп» на підставі договору № 26/06-08 продає ТзОВ «Новіком» тонкі відходи вуглезбагачення у кількості 1' 000' 000,00 тонн по ціні 201,60 грн. за тонну загальною вартість товару на суму 201' 600' 000,00 грн. ТзОВ «Стратегія груп» згідно договору купівлі-продажу № 14/05-09 від 14.05.2009 р. відчужує ТзОВ «КФ «Сервіс комплект» тонкі відходи вуглезбагачення у кількості 630' 000,00 тонн по ціні 0,18 грн. за тонну загальною вартість товару на суму 113' 400,00 грн., а ТзОВ «КФ «Сервіс комплект» згідно договору купівлі-продажу № 14-05-К від 14.05.2009 р. відчужує ТзОВ «Новіком» тонкі відходи вуглезбагачення у кількості 630' 000,00 тонн по ціні 192,00 грн. за тонну загальною вартість товару на суму 120' 960' 000,00 грн. Боржник в свою чергу у ТзОВ «Новіком» згідно договору купівлі-продажу № 030111 від 03.01.2011 р. придбаває тонкі відходи вуглезбагачення у кількості 1' 293' 754,07 тонн по ціні 201,60 грн. за тонну загальною вартістю товару на суму 254' 772'821,92 грн. При цьому, як зазначає ДПІ, тонкі відходи вуглезбагачення знаодились на зберіганні у боржника. Також ДПІ вважає, що заявник втратив право вимоги за векселями до боржника у зв'язку з пропуском строків позовної давності. В обґрунтування даної позиції ДПІ посилається на норми ст.ст. 34, 70 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі та норми ст.ст. 256, 261 Цивільного кодексу України.

Розпорядником майна боржника Постоленком В.О. 09.12.2015 р. подано до суду заперечення щодо заявлених кредиторських вимог ТзОВ «Новіком», в яких розпорядник майна просить суд просить відмовити заявнику у визнанні грошових вимог повністю.

Також 18.03.2016 р. від Фізичної особи - підприємця ОСОБА_10 поступили заперечення щодо грошових вимог ТзОВ «Новіком».

В судовому засіданні 18.03.2016 р., зокрема, Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_10 заявлено усне клопотання про витребування у ТзОВ «Новіком» оригіналів векселів, яке судом задоволено. Відтак, представником заявника надано для огляду господарському суду оригінали векселів та інші документи, копії яких подавались ТзОВ «Новіком» в обґрунтування заявлених грошових вимог. Судом та присутніми представниками оглянуто оригінали векселів та інших документів. При цьому представником ТзОВ «Новіком» не надано суду для огляду оригінали наступних документів, копії яких містяться в матеріалах справи: простих векселів серії АА №№ 1700006, 1700007, 1700011, протоколу узгодження договірної ціни згідно договору купівлі-продажу № 030111 від 03.01.2011 р., додаткової угоди № 1 від 04.01.2011 р. до договору купівлі-продажу № 030111 від 03.01.2011 р., акту № 3 приймання - передачі ЦП від 14.07.2009 р. до договору № 892-08-Б від 30.09.2008 р., акту № 5 приймання - передачі ЦП від 25.01.2010 р. до договору № 892-08-Б від 30.09.2008 р. Слід зазначити, що на зворотній стороні наданих для огляду судом оригіналів векселів відсутні будь-які надписи, печатки, підписи. Представником ДПІ заявлено усне клопотання про долучення до матеріалів справи копії листа начальника слідчого управління ФР ГУ ДФС у Львівській області від 11.11.2015 р. та копії ухвали Вищого адміністративного суду України від 24.02.2016 р. у справі № К/800/50752/14, яке судом задоволено. Також судом долучено до матеріалів справи копії акту прийому-передачі векселів від 14.02.2012 р., договору № 027-10-Б купівлі-продажу цінних паперів від 26.01.2010р., акту № 1 від 26.01.2010 р. приймання - передачі цінних паперів до договору № 027-10-Б, акту виконання зобов'язань торговцем ЦП від 26.01.2010 р. В судовому засіданні, зокрема, представник ТзОВ «Новіком» заявлені грошові вимоги підтримав повністю, розпорядник майна, представники боржника, інших кредиторів та учасників провадження заперечили проти визнання грошових вимог ТзОВ «Новіком».

Розглянувши подану заяву з грошовими вимогами до боржника, суд встановив наступне.

Між боржником та заявником - ТзОВ «Новіком» 03.01.2011 р. укладено договір купівлі-продажу № 030111. згідно якого заявник, як продавець, зобов'язався передати у власність боржника, як покупця, товар - тонкі відходи вуглезбагачення в кількості 1' 293' 754,07 тонн (п. п. 1.1, 1.2, 2.2 договору № 030111). Згідно п. 2.4 договору орієнтовна вартість договору становить 254' 772' 821,92 грн. Як зазначено в п. 3.1 договору покупець проводить розрахунки з продавцем по договірній ціні, визначеній в протоколах узгодження ціни (додаток № 1, додаток № 2), що є невід'ємною частиною договору. Згідно п. 7.1 цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2011 р.

Як зазначено в протоколі узгодження договірної ціни згідно договору купівлі-продажу № 030111 від 03.01.2011 р. (додаток № 1) сторонами досягнуто згоди про ціну однієї тонни тонких відходів вуглезбагачення в розмірі 192,00 грн. з врахуванням ПДВ. У протоколі узгодження договірної ціни згідно договору купівлі-продажу № 030111 від 03.01.2011 р. (додаток № 2) сторонами досягнуто згоди про ціну однієї тонни тонких відходів вуглезбагачення в розмірі 201,60 грн. з врахуванням ПДВ.

04.01.2011 р. боржником та заявником укладено додаткову угоду № 1 до договору купівлі-продажу № 030111 від 03.01.2011 р.

Боржником згідно акту прийому-передачі векселів до договору № 030111 від 03.01.2011р. передано заявнику прості векселі серії АА №№ 1700020 - 1700041, 1700043 в кількості 23 штуки загальною номінальною вартістю 164'610'396,70 грн. з датою погашення векселів - за пред'явленням.

Заявником згідно договору № 076-09-Б купівлі-продажу цінних паперів від 20.07.2009 р. придбано простий вексель серії АА № 1700006 номінальною вартістю 4'700'093,60 грн. з датою погашення - по пред'явленню, який емітовано боржником, дата складання векселя 14.07.2009 р. та простий вексель серії АА № 1700007 номінальною вартістю 5'000'000,00 грн. з датою погашення - по пред'явленню, який емітовано боржником, дата складання векселя 14.07.2009 р.

Згодом заявником згідно договору № 027-10-Б купівлі-продажу цінних паперів від 29.01.2010 р. придбано простий вексель серії АА № 1700011 номінальною вартістю 355'130,00 грн. з датою погашення - по пред'явленню, який емітовано боржником, дата складання векселя 25.01.2010 р.

Також заявником згідно договору № 059-10-Б купівлі-продажу цінних паперів від 03.03.2010 р. придбано простий вексель серії АА № 1700015 номінальною вартістю 2'600'750,00 грн. з датою погашення - по пред'явленню, який емітовано боржником, дата складання векселя 10.02.2010 р.

З матеріалів справи, зокрема з акту пред'явлення векселя до оплати від 05.11.2012 р., вбачається, що заявником 05.11.2012 р. пред'явлено до оплати боржнику простий вексель серії АА № 1700011 номінальною вартістю 4'000'000,00 грн. з датою погашення - по пред'явленню, датою складання - 14.02.2012 р. Вказаний вексель частково погашено в сумі 3'644'578,21 грн. на підставі угоди про залік однорідних взаємних вимог від 15.11.2012 р.

Розглянувши подані заявником та учасниками у справі про банкрутство документи і матеріали, заслухавши пояснення представників, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються грошові вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для справи, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені грошові вимоги ТзОВ «Новіком» підлягають частковому визнанню в сумі 357' 857,79 грн. (355' 421,79 грн. основного боргу та 2'436,00 грн. сплаченого судового збору), а решта грошових вимог слід відхилити, виходячи з наступного.

Відносини, пов'язані з обігом векселів в Україні, регулюються Конвенцією, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (з урахуванням застережень, передбачених у додатку II до неї), Конвенцією про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Конвенцією про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів (підписані в Женеві 7 червня 1930 р.), а також Законами України «Про обіг векселів в Україні» (ст. 2 якого містить застереження стосовно дії окремих положень Уніфікованого закону на території України), «Про цінні напери та фондовий ринок», «Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р., якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі», «Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р. про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі», «Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р. про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів».

Як зазначено в абз. 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.06.2007 р. № 5 «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів» необхідно також врахувати, що вексельні правочини (зокрема, щодо видачі, акцептування (в тому числі в порядку посередництва), індосування, авалювання та оплати векселя) регулюються не тільки нормами спеціального вексельного законодавства, а й загальними нормами цивільного законодавства про угоди та зобов'язання (статті 202 - 211, 215 - 236, 509 - 609 Цивільного кодексу України (далі - ЦК)). Тому за відсутності спеціальних норм у вексельному законодавстві до вексельних правочинів застосовуються загальні норми ЦК з урахуванням їх особливостей.

За вексельним законодавством виникають зобов'язання як прямих боржників, так і боржників у порядку регресу. Прямі боржники - це векселедавець простого векселя та акцептант переказного векселя. Вимоги до зазначених осіб, а також до авалістів за них (за їх наявності) можуть бути пред'явлені як у строк платежу, так і протягом усього строку вексельної давності незалежно від наявності протесту. Усі інші особи, які поставили свій підпис на векселі, є учасниками регресних вексельних зобов'язань. Право регресу до зазначених осіб виникає у держателя векселя тільки за наявності протесту в неплатежі або іншому порушенні, допущеному при обігу векселя прямими боржниками.

Норма ст. 43 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, надалі - Уніфікований закон, на яку покликається заявник, закріплює право векселедержателя на дострокову реалізацію права вимоги за векселем за рахунок солідарно зобов'язаних осіб (регресних боржників) у разі, якщо до настання строку платежу відбудуться визначені Уніфікованим законом події, що унеможливлюють погашення такого векселя прямим боржником.

З підстав, наведених вище, враховуючи, що боржник - ПАТ «Львівська вугільна компанія» є прямим боржником по простих векселях, як векселедавець простого векселя, вимоги заявника не можуть ґрунтуватися на положеннях ст. 43 Уніфікованого закону.

Щодо вимог заявника по вказаних векселях до ПАТ «Львівська вугільна компанія», як до прямого боржника, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 5, 14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» вексель - це цінний папір (борговий цінний папір), який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Відповідно до ст. 34 Уніфікованого закону переказний вексель строком за пред'явленням підлягає оплаті при його пред'явленні.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що право вимоги у векселедержателя до векселедавця, а у векселедавця відповідно зобов'язання сплатити векселедержателю визначену грошову суму, виникає по факту пред'явлення векселя до оплати.

У матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази пред'явлення заявником до оплати боржникові станом на дату порушення провадження у даній справі, тобто станом на 25.08.2015 р., простих векселів серії АА №№ 1700006, 1700007, 1700011, 1700015, 1700024 - 1700028, 1041, 1700043.

Відтак, у зв'язку з непред'явленням зазначених векселів до оплати не заслуговують на увагу доводи заявника щодо того, що у нього наявні конкурсні грошові вимоги до боржника в сумі 143'611'698,49 грн.

В той же час, матеріалами справи підтверджується, що простий вексель серії АА № 1700029 номінальною вартістю 4' 000' 000,00 грн. заявником був пред'явлений до оплати боржникові до моменту порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Львівська вугільна компанія» і частково погашений в сумі 3' 644' 578,21 грн., що підтверджується угодою про залік однорідних взаємних вимог № НОМЕР_1 від 15.11.2012 р. У зв'язку з цим, грошові вимоги заявника в сумі 355' 421,79 грн. є підставними, обґрунтованими, носять конкурсний характер та підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів боржника.

З матеріалів справи вбачається, що прості векселі серії АА №№ 1041, 1700043 видані 14.02.2012 р., простий вексель серії АА № 1700015 - 10.02.2010 р.; простий вексель серії АА № 1700011 - 25.01.2010 р.; прості векселі серії АА № 170006, 170007 - 14.07.2009 р.

Згідно ст. 34 Уніфікованого закону вексель строком за пред'явленням повинен бути пред'явлений для платежу протягом одного року від дати його складання.

Як передбачено ст. 53 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі після закінчення строків, встановлених: для пред'явлення переказного векселя зі строком платежу за пред'явленням або у визначений строк від пред'явлення; для здійснення протесту у неакцепті або у неплатежі; для пред'явлення для платежу у разі застереження "обіг без витрат", держатель втрачає свої права регресу проти індосантів, проти трасанта і проти інших зобов'язаних осіб, за винятком акцептанта.

Відповідно до ст. 70 Уніфікованого закону позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

Згідно ст. 78 Уніфікованого закону векселедавець простого векселя зобов'язаний так само, як акцептант за переказним векселем.

У відповідності до ст. 256 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.06.2007 р. № 5 «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів» визначено, що відповідно до абзацу 1 ст. 70 Уніфікованого закону позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються через три роки, які обчислюються від дати настання строку платежу. Такий строк застосовується як щодо позову векселедержателя, так і щодо позовних вимог, пред'явлених до акцептанта переказного векселя векселедавцем, індосантами, авалістами та іншими особами, до яких права за векселем перейшли внаслідок виконання ними вексельного зобов'язання.

Аналогічно суди повинні вирішувати спори за участю векселедавця простого векселя (ст. 78 Уніфікованого закону).

Перебіг трирічного строку на пред'явлення позовних вимог до акцептанта переказного векселя або до векселедавця простого векселя починається з дати настання строку платежу, зазначеного у векселі.

Встановлені ст. 70 Уніфікованого закону строки для пред'явлення позовних вимог за векселем є присічними, вони не можуть бути змінені за угодою сторін і не підлягають зупиненню або відновленню. Суд застосовує ці строки незалежно від заяви сторони. Після їх закінчення припиняється дія матеріального права вимоги платежу від зобов'язаних за векселем осіб.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства, суд доходить висновку, що по простих векселях серії АА №№ 1700006, 1700007, 1700011, 1700015, 1700024 - 1700028, 1041, 1700043 станом на 25.09.2015 р. заявник втратив своє право вимоги у зв'язку з пропуском позовної давності.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що грошове зобов'язання - це зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі.

Відповідно до ч. 7 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Відтак, суд, дослідивши матеріали справи, зокрема, заяву про грошові вимоги до боржника, дійшов висновку, що заявлені грошові вимоги ТзОВ «Новіком» підлягають частковому визнанню в сумі 357' 857,79 грн. (355' 421,79 грн. основного боргу та 2'436,00 грн. сплаченого судового збору), а решта грошових вимог слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 23, 25, 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 32,33, 43, 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новіком» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12; ) визнати частково в сумі 357'857,79 грн., які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія», з яких 2436,00 грн. (судовий збір) - перша черга; 355'421,79 грн. (основний борг) - четверта черга.

2. Решта грошових вимог відхилити.

Суддя Артимович В.М.