ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 р. Справа № 923/29/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В. при секретарі Степановій Н.Д., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ,

до Фермерського господарства "ПРОМІНЬ 1", с. Подо-Калинівка, Цюрупинський район, Херсонська область,

про стягнення 20 796,96 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, уповн. представник, довіреність № 2380-К-О від 15.07.2014р;

від відповідача - не прибув.

Обставини справи: провадження у справі порушено за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (позивач) до Фермерського господарства "ПРОМІНЬ 1" (відповідач) з вимогами про стягнення 20796,96 грн. заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 03.03.2011р., з яких 9561,92 грн. заборгованості за кредитом, 6159,54 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 1481,92 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом та 3593,58 грн. пені, у зв'язку з невиконанням відповідачем зобовязань за цим договором. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з зазначених у позовній заяві підстав.

Ухвали суду від 14.01.2016р. та 09.02.2016р. по справі надіслано рекомендованими листами за вказаною у позовній заяві адресою відповідача, яка співпадає з зареєстрованим станом на час розгляду справи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням відповідача, згідно витягу стосовно відповідача з цього реєстру (а.с.42). Обидва листи не поверталися підприємством поштового зв'язку до суду, без вручення відповідачу (за його відсутності або ж з інших причин). За таких обставин, відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", із змінами, відповідач є належним чином повідомленим судом про місце, дату та час розгляду справи. Представник відповідача у судові засідання 09.02.2016р. та 10.03.2016р. не прибув. Відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву та інших витребуваних судом від відповідача, згідно з ухвалами по справі, документів. До суду не надходили заяви та клопотання відповідача щодо судових засідань по розгляду справи.

Відповідно до ст.77 ГПК України неявка представника сторони у судове засідання є підставою для відкладення розгляду справи у разі, якщо за його відсутності неможливо розглянути певну справу. Неявка представника відповідача не унеможливлює розгляд справи № 923/29/16. Розгляд справи за відсутності представника відповідача, при тому, що відповідача належним чином повідомлено судом про місце, дату та час розгляду справи, не є порушенням процесуальних прав відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України у разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні 10.03.2016р., відповідно до ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Фермерське господарство "ПРОМІНЬ 1" (надалі - відповідач), підписавши 03.03.2011р. заяву, в електронному вигляді, відповідної форми (а.с.16) власним електронно-цифровим підписом у системі інтернет-клієнт-банкінгу "Приват24", приєдналося до Умов та правил надання банківських послуг, які розміщено в мережі Інтернет на сайті Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (надалі - банк). Підписання такої заяви клієнтом банку (у даному випадку відповідачем), як-то вказано за її текстом, є виявленням згоди клієнта банку з встановленням та обслуговуванням банком кредитного ліміту на відкритому у банку рахунку відповідача, згідно зазначених Умов та правил надання банківських послуг (а.с.17-27) та ОСОБА_1 банку, які, також, розміщено в мережі Інтернет на сайті банку (а.с.28-30), а також з тим, що ці заява, умови та тарифи разом складають договір банківського обслуговування, за обліком банку - договір б/н від 03.03.2011р. (надалі - договір). Вказане волевиявлення відповідача в подальшому було додатково підтверджено шляхом підписання керівником відповідача 26.02.2014р. відповідної письмової заяви (а.с.51-52).

Відповідно до ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з умовами визначено надання банком відповідачеві грошових коштів в якості кредиту на умовах повернення, строковості, платності та цільового використання (характеру) цих коштів, шляхом встановлення кредитного ліміту на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів відповідача (клієнта за текстом умов - примітка суду) в межах кредитного ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнта в узгодженій між ними (передбаченій умовами - примітка суду) формі (згідно з п.3.2.1.1.1., п.3.2.1.1.3 умов). Відповідно до договору відповідачу був встановлений кредитний ліміт на поточний рахунок № 0921 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших). Згідно з п.3.2.1.1.8 умов строк дії (обслуговування) кредитного ліміту становить один рік з моменту приєднання клієнта до умов (фактично з моменту підписання відповідачем заяви про відкриття поточного рахунку в банку - примітка суду), зі сплатою комісії та відсотків річних (у позові - "процентів", примітка суду) за диференційованою ставкою (її розмір залежить від строку користування кредитом - примітка суду): за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця, розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0,0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.3.2.1.4.1.1); при необнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 36,0 % від суми залишку непогашеної заборгованості (п.3.2.1.4.1.2); починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними, при цьому, розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 56,0 % від суми залишку непогашеної заборгованості (п.3.2.1.4.1.3). Також, п.3.2.1.1.8 умов передбачено можливість неодноразового продовження строку дії (обслуговування) кредитного ліміту на новий річний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі, та в якому передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобовязань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обовязки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються норми Цивільного кодексу України щодо позики, якщо інше не встановлено нормами цього ж Кодексу щодо кредиту, не випливає з суті кредитного договору. За ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, яку суд застосовує до спірних відносин згідно з ч. 2 ст. 1054 цього ж Кодексу, позичальник, який своєчасно не повернув суму кредиту, зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. За ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Відповідачем не заперечується факт підписання заяв від 03.03.2011р. та 26.02.2014р. про приєднання відповідача до умов та тарифів банку, які розміщено в мережі Інтернет на сайті банку. Банк свої зобовязання за договором виконав належним чином: на поточний рахунок відповідача був встановлений первинний кредитний ліміт в розмірі 1000,00 грн., який, в подальшому, був збільшений до 10 000,00 грн. та забезпечене користування цим лімітом. Відповідач отримав доступ до користування кредитними коштами в межах кредитного ліміту, але в порушення наведених норм закону та умов договору, свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків та комісії за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, що підтверджується довідкою банку (а.с.31), виписками банку по поточному рахунку відповідача за період з 03.03.2011р. по 08.02.2016р. (а.с.34, 48-50). Станом на 21.12.2015р., у звязку з порушеннями відповідачем зобовязань за договором, по поточному рахунку відповідача обліковувалося 9561,92 грн. заборгованості за кредитом, 6159,54 грн. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом,1 481,92 грн. заборгованості по сплаті комісії за користування кредитом, що разом складає 17203,38 грн. Розрахунок заборгованості (а.с.32-33) судом перевірений. Відповідачем не надано будь-яких заперечень щодо наявності у нього 17203,38 грн. вказаної заборгованості перед банком або ж доказів погашення цієї заборгованості, повністю або частково.

Згідно з п.3.2.1.5.1. умов при порушенні клієнтом банку будь-якого із передбачених умовами зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, а також передбачених умовами термінів повернення кредиту, сплати винагороди (комісії), клієнт сплачує банку, за кожен випадок порушення, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, у відсотках річних від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Згідно з п.3.2.1.5.4 умов нарахування пені за кожен випадок порушення зобовязань здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано клієнтом, а згідно з п.3.2.1.5.7 умов строк позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки пені становить п'ять років.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором. Згідно з ч. 1 ст. 230 цього ж Кодексу штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 343 Господарського кодексу України та ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Згідно з ч.6 ст. 232 цього ж Кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За неналежне виконання відповідачем зобовязань з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування цими коштами за договором банк нарахував відповідачу 3593,58 грн. пені. Розрахунок пені (а.с.32-33) судом перевірений. Відповідач не надав будь-яких заперечень щодо нарахування йому банком 3593,58 грн. пені або ж доказів її сплати повністю або частково.

16.12.2015р. банк направив відповідачу претензію від 11.12.2015р. № 10221HEY0S004 з вимогами погасити наявну станом на дату складання претензії заборгованість відповідача за договором, з пенею, що підтверджується цією претензією, фіскальним чеком від 16.12.2015р., описом вкладення у цінний лист, списком № 4942 прийнятих від банку до відправлення цінних листів (а.с.36-38). Відповідач цю претензію банку не задовольнив та не надав заперечень або іншої відповіді на неї.

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задовольняється у повному обсязі, тому судовий збір повністю, у сумі 1 378,00 грн., має бути покладений на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "ПРОМІНЬ 1" (місцезнаходження: 75124, Херсонська обл., Цюрупинський район, с. Подо-Калинівка, вул. Лісна, буд.88; ідентифікаційний код юридичної особи 14136128; інші реквізити суду не відомі) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд.50; ідентифікаційний код юридичної особи 14360570; інші реквізити суду невідомі) 9 561 (дев'ять тисяч п'ятсот шістдесят одна) грн. 92 коп. заборгованості за кредитом, 6 159 (шість тисяч сто п'ятдесят дев'ять) грн. 54 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 1481 (одна тисяча чотириста вісімдесят одна) грн. 92 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 3 593 (три тисячі п'ятсот дев'яносто три) грн. 58 коп. пені, 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. компенсації по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.03.2016р.

Суддя К.В. Соловйов