КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р. Справа№ 910/24089/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Гончарова С.А.

розглянувши апеляційну скаргу НАК "Нафтогаз України" на рішення господарського суду м.Києва від 15.12.2015року у справі № 910/24089/14 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом В.о. прокурора Деснянського району м.Києва в інтересах

держави в особі

Міністерства енергетики та вугільної промисловості України

Публічного акціонерного товариства "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

про стягнення 121 788 036,02 грн.

за участю представників сторін:

прокуратури - Греськів І.І. за посвідченням

позивача 1- не з'явився

позивача 2- Сидоренко А.С. за довіреністю

відповідача - Кравчик С.М. за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 припинено провадження у справі , в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, НАК "Нафтогаз України" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 в частині відмови у стягненні та прийняти нове рішення, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Нафтогаз України" кошти.

Представники позивача 2, прокуратури в судовому засіданні підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, вважають рішення таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні, представник відповідача проти вимог, викладених в апеляційній скарзі заперечував, вважає їх необґрунтованими, а рішення є таким що не підлягає скасуванню.

Представник позивача 1 в судове засідання не з'явився, причина суду не відома.

Пленум Вищого господарського суду України у постанові № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»зазначив, що за ст. 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи приписи ст. 102 ГПК України, наявність поштових повідомлень про отримання сторонами у справі ухвали апеляційного господарського суду про призначення справи до розгляду, відсутність будь-яких клопотань, колегія суддів, з'ясувавши думку представників сторін, що з'явились, вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача 1.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, 28.12.2012р. між позивачем-2, як продавцем, та відповідачем, як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу природного газу №13/3410-БО-41, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України „Про засади функціонування ринку природного газу", а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору. Газ, що продається за цим Договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами (далі - споживачами покупця). Продавець передає покупцеві для Житлотеплоенерго Київенерго з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. газ обсягом до 99 976 тис. куб.м.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця (п.3.3 Договору).

Ціна (граничний рівень ціни) на газ та послуги з його транспортування встановлюються НКРЕ. Ціна за 1000 куб.м. газу становить 3 509,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%, податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 305,60 грн. та ПДВ - 20% - 31,12 грн. всього з ПДВ - 366,72 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 3 884,78 грн., крім того, ПДВ - 20% - 776,96 грн., всього з ПДВ - 4 661,74 грн.

Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу, остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа наступного за місяцем поставки.

30.05.2013р. між позивачем-2 та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до Договору, в якій вони дійшли згоди скоригувати обсяг газу та ціну договору та внести зміни до п.п.2.1, 2.5 Договору, визначивши, що обсяг газу, який має бути переданий відповідачу становить 31 703,0 тис. куб. м., а загальна вартість Договору - 147 791 143,22 грн.

На виконання умов Договору позивач-2 у період з січня по квітень 2013 року передав відповідачу природний газ, загальна вартість якого становила 147 780 532,15 грн.

Відповідач частково розрахувався за поставлений газ, внаслідок чого виникла заборгованість, яка за розрахунком позивачів становить 81 600 935,10 грн.

Враховуючи відмову відповідача в добровільному порядку погасити заборгованість, окрім вимог про стягнення основного боргу, позивач просив суд стягнути з відповідача інфляційну складову заборгованості, 3% річних та пеню.

За розрахунком позивачів з відповідача підлягає стягненню 19 275 807,70грн. інфляційних втрат, 4 927 849,59 грн. 3% річних та 7 811 306,68 грн. пені.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

29.01.2014р. Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №30 "Деякі питання надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування"

12.12.2014р., 16.12.2014р. та 23.12.2014р. між позивачем-2, відповідачем, Головним управлінням державної казначейської служби України у м. Києві, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаментом житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Публічним акціонерним товариством "АК "Київводоканал", Державним підприємством "Енергоринок" було укладено низку договорів про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п.2 ст. 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік"), предметом яких є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п.24 ст. 14 та п.2 ст. 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

Зокрема, за умовами вищевказаних договорів відповідач перераховує позивачу-2 грошові кошти для часткового погашення заборгованості, яка виникла за Договором купівлі-продажу природного газу №13/3410-БО-41 від 28.12.2012р., стягнення заборгованості за яким є предметом розгляду у даній справі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2015р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2015р. у справі №910/24089/14, припинено провадження в частині позовних вимог про стягнення 50 724 390,24грн. основного боргу ( в зв'язку з частковою сплатою боргу). В іншій частині позовні вимоги задоволено: стягнуто з ПАТ "Київенерго" на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 30 876 544,86грн. - заборгованості, 3 905 653,34грн. - пені, 4 927 849,59грн. - 3% річних та 19 275 807,70грн. - інфляційних втрат.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.10.2015року постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2015р. та рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015р. у справі №910/24089/14 - скасовано в частині задоволених позовних вимог та в цій частині справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва; в іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2015р. та рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015р. у справі №910/24089/14 - залишено без змін.

Оскаржуваним рішенням господарського суду від 15.12.2015 припинено провадження у справі в частині 30 876 544,86грн., в інший частині позовних вимог відмовлено.

Обґрунтовуючи рішення, господарський суд виходив з того, що під час розгляду даної справи відповідачем погашено суму боргу в розмірі 30 876 544,86 грн., що підтверджується реєстром прийнятих платежів на користь НАК "Нафтогаз України" від ПАТ "Київенерго", що, також не заперечується сторонами по справі, розрахунок проведений за рахунок коштів Державного бюджету України, в зв'язку з чим провадження в частині стягнення з відповідача 30 876 544,86 грн. підлягає припиненню.

Щодо стягнення інфляційних втрат, річних та пені, суд зазначив, що уклавши договір про організацію взаєморозрахунків сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу природного газу. Отже, для застосування санкцій, передбачених умовами договору купівлі-продажу природного газу, та наслідків за порушення грошового зобов'язання, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, встановлених договорами, які діяли на момент розгляду справи і відповідно до умов яких сторони засвідчили, що після виконання договорів вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Частково заперечуючи проти рішення суду, позивач 2 вказує на те, що нарахування санкцій відбулось до укладання сторонами договору на виконання постанови КМУ № 30 від 29.01.2014 у редакції від 05.11.2014, тобто у даній справі мало місце прострочення виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором купівлі-продажу, з огляду на що підстав для відмови у стягненні з відповідача штрафних санкцій не має.

Пунктом 7.2 договору купівлі-продажу природного газу передбачено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 договору купівлі-продажу природного газу, він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно з пунктом 9.3 договору купівлі-продажу природного газу строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 років.

Відповідно до пункту 11.1 договору купівлі-продажу природного газу цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками і діє у частині передачі газу до 30.12.2013 року включно, а в частині розрахунків -до їх повного здійснення.

12.12.2014, 16.12.2014 та 23.12.2014 року між Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві, департаментом житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), департаментом фінансів виконкому Київської міської ради, ПАТ «Київводоканал», ПАТ «Київенерго» і ПАТ НАК "Нафтогаз України" відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" було укладено договори про організацію проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до пункту 24 статті 14 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці у тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку із невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2014 року N 30.

Умовами цих договорів передбачалося не тільки надання державою коштів на погашення заборгованості, але також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору купівлі-продажу природного газу.

На виконання зазначених договорів про організацію взаєморозрахунків ПАТ «Київенерго» за рахунок коштів субвенції з державного бюджету погасило основний борг перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України", що підтверджується платіжними дорученнями, наявними у матеріалах справи на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків, в тому числі з урахуванням договору купівлі-продажу № 13/3410-БО-41 від 28.12.2012.

За змістом договорів про організацію взаєморозрахунків визначено, що після виконання договору вони (сторони) не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Уклавши договори про організацію взаєморозрахунків, сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу природного газу.

Для застосування санкцій, передбачених підпунктом 7.2 договору купівлі-продажу природного газу, та наслідків за порушення грошового зобов'язання, встановлених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених договорами про організацію взаєморозрахунків від 12.12.2014р., 16.12.2014р. та 23.12.2014р., які діяли на момент розгляду справи і відповідно до яких сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Як встановлено господарським судом у справі, що розглядається, розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені договорами від 12.12.2014р., 16.12.2014р. та 23.12.2014р.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного суду України від 30.09.2014 року у справі N 5011-35/1534-2012-42/553-2012, від 16.09.2014 року у справі N 5011-42/1230-2012-69/542-2012, від 23.09.2014 року у справі N 5011-35/1271-2012, від 25.03.2015 року у справі N 924/1265/13, від 09.09.2014 року у справі N 5011-35/1272-2012-42/527-2012, від 23.09.2015 у справі № 3-501гс15 та у постановах Вищого господарського суду України від 21.04.2015 року у справі N 922/1360/14, від 28.05.2015 року у справі N 5021/1407/12, від 20.05.2015 року у справі N 918/33/15, від 29.10.2014 року у справі N 924/428/14, від 12.05.2015 року у справі N 915/1624/14, від 22.04.2015 року у справі N 902/1522/14, від 21.04.2015 року у справі N 903/1034/14, від 04.06.2015 року у справі N 918/1679/14.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а рішення господарського суду є обґрунтованим і таким, що відповідає чинному законодавству.

Керуючись ст. ст. 99, 101,103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу НАК "Нафтогаз України" залишити без задоволення, рішення господарського суду м.Києва від 15.12.2015року у справі № 910/24089/14 - без змін.

2. Матеріали справи повернути господарському суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді К.В. Тарасенко

С.А. Гончаров