ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2016р. Справа№ 914/4428/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О. при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи

за позовом RATHLIN LIMITED (РАТЛІН ЛІМІТЕД), м.Лімасол Республіка Кіпр

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю КПК-АГРОІНВЕСТ, смт.Гніздичів, Жидачівський район Львівська область

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Традєкс, м.Дубно Рівненська область

про стягнення 218 136,18 доларів США (що становить 5 130 562,95 грн. згідно офіційного курсу гривні щодо долара США встановленого НБУ станом на 22.12.2015 року).

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_3 представник (спеціальна довіреність від 05.11.2015р.);

від відповідача: не зявився;

від третьої особи: не зявився.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено RATHLIN LIMITED (РАТЛІН ЛІМІТЕД) до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю КПК-АГРОІНВЕСТ за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Традєкс про стягнення 218 136,18 доларів США (що становить 5 130 562,95 грн. згідно офіційного курсу гривні щодо долара США встановленого НБУ станом на 22.12.2015 року), з яких 844,80 доларів США штрафу за несвоєчасну поставку ріпаку урожаю 2014 року, 2 169,40 доларів США штрафу за не поставку кукурудзи в зерні 3-го класу урожаю 2014 року та 215 121,98 доларів США попередньої оплати.

Хід розгляду справи відображено в ухвалах та протоколах суду.

Представником позивача подано клопотання (вх.№9989/16 від 14.03.2016р.), яким він на виконання вимог ухвали суду від 22.02.2016р. долучив до матеріалів справи наступні документи: копії митних декларацій форми МД-2; копії рахунків-фактур; копії дублікатів накладних на поставку; копію іпотечного договору від 03.09.2013р., укладеного між ТзОВ «Онова+», ТзОВ «КПК-АгроІнвест» та ТзОВ «Традєкс», яким забезпечувались виконання зобовязань, що випливають з форвардного контракту №21-08-2013К від 21.08.2013р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов форвардного контракту №21-08-2013 К від 21.08.2013р. та додатків до нього, у зв»язку з виникла потреба у поверненні попередньої оплати в сумі 215 121,98 доларів США, сплаченої позивачем по вказаному форвардному контракту за товар кукурудзу в зерні 3 класу, що не була поставлена відповідачем та стягнення нарахованих позивачем штрафних санкцій за порушення умов контракту та додаткових угод до нього, з яких 844,80 доларів США штрафу за несвоєчасну поставку ріпаку урожаю 2014 року та 2 169,40 доларів США штрафу за не поставку кукурудзи в зерні 3-го класу урожаю 2014 року.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, вимоги ухвал суду не виконав. Про відкладення розгляду спору на 14.03.2016р. був належним чином повідомлений, що підтверджується підписом представника у бланку про ознайомлення із змістом ст.87 ГПК України та датою відкладення розгляду справи.

На електронну адресу господарського суду Львівської області надійшло клопотання від представника відповідача - ОСОБА_4 (вх.№10176/16 від 14.03.2016р.), в якому він просить суд відкласти розгляд справи у звязку із його перебуванням у відрядженні. Крім того, у вищенаведеному клопотанні представник відповідача зазначив, що відповідачем буде виконано вимоги ухвал суду про надання оригіналів письмових доказів та контррозрахунків.

Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила. Проте до канцелярії Господарського суду Львівської області, представником третьої особи подано заяву (вх.№ 9990/16 від 14.03.016р.), в якій зазначено, що третя особа повністю підтримує позовні вимоги, заявлені RATHLIN LIMITED у справі №914/4428/15, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, та просить суд задоволити позов про стягнення 218 136,18 доларів США.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання представника відповідача та відкладення розгляду спору.

Суд розглянувши подане представником відповідача клопотання про відкладення розгляду спору, заслухавши представника позивача, дійшов висновку відсутності підстав для його задоволення, з огляду на те, що розгляд справи неодноразово відкладався на підставі як письмових, так і усних клопотань відповідача, для надання можливості сторонами врегулювати спір в позасудовому порядку.

Однак, станом на 14.03.2016р. сторонам не вдалось досягти домовленостей щодо врегулювання спору, доказів протилежного жодною із сторін не подано.

Нормами Господарського процесуального кодексу України не визначено вичерпного кола осіб, які можуть бути представниками в господарському процесі, а тому інтереси підприємства мають право представляти як директор, так і засновник, головний бухгалтер та інші особи як з числа працівників, так і з числа осіб, не повязаних з позивачем трудовими відносинами.

Слід зазначити, що у судовому засіданні 22.02.2016р. було продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 03.03.2016р. саме за клопотанням відповідача, у звязку із триваючим процесом перемовин щодо мирного врегулювання спору.

Слід зазначити, що провадження у справі було порушено ще 28.12.2015р., відтак у відповідача було більш ніж достатньо часу для надання оригіналів письмових доказів та складання контррозрахунку позовних вимог.

Відкладення розгляду справи за обставин, визначених у ч. 1 ст. 77 ГПК України, є обовязком лише за умови неможливості вирішення спору в даному судовому засіданні. Однак, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Слід додатково зазначити, що дії представника відповідача спрямовані на умисне затягування судового процесу, що порушує права сторін та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Згідно ч.3 ст.22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

З огляду на вищезазначене та зважаючи на обмеження суду при розгляді спору встановленим ст.69 ГПК України строком, який вже був продовжений, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст.75 ГПК України при відсутності представників відповідача та третьої особи, за наявними у ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази та заслухавши пояснення представника позивача, суд,-

встановив:

21.08.2013р. між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю КПК-АГРОІНВЕСТ (надалі - продавець), в особі директора ОСОБА_5, який діє на підставі статуту та RATHLIN LIMITED (найменування українською мовою - РАТЛІН ЛІМІТЕД), м.Лімасол Республіка Кіпр (надалі - покупець), в особі директора Ізавелли Кіпрі, яка діє на підставі статуту було укладено форвардний контракт №21-08-2013 К (далі по тексту контракт), відповідно до умов якого продавець зобовязувався поставити, а покупець прийняти і оплатити кукурудзу в зерні 3 класу, насипом, врожаю 2013 року, країна походження Україна (надалі товар).

Згідно п.2.1. контракту кількість товару: 6000 (шість тисяч) метричних тон +/5% на вибір покупця і за ціною контракту.

Відповідно до п.4.1. контракту ціна товару на умовах поставки FCA станція Гніздичів Львівська залізниця складає 128,00 доларів США (сто двадцять вісім доларів США) за одну метричну тону. Сторони мають право при зміні умов поставки товару змінити ціну на товар. Витрати, які додаються при зміні умов поставки товару додаються до ціни товару.

Згідно п.4.2., п.4.3. та п.4.4. контракту загальна вартість контракту складає 768000,00 доларів США (сімсот шістдесят вісім тисяч доларів США) +/- 5%. Валюта контракту: долари США. Валюта платежу: долари США.

За умовами п.5.1. контракту покупець проводить передоплату за товар згідно наступного графіка:

- 200 000,00 (двісті тисяч) доларів США на протязі 3 (трьох) банківських днів з дати підписання даного контракту та виставлення для покупця інвойсу на вказану суму, але не раніше виконання продавцем вимог п.5.3. даного контракту.

- 284 000,00 (двісті вісімдесят чотири тисячі) доларів США до 30 вересня 2013р. на підставі виставленого для покупця інвойсу на вказану суму.

- 284 000,00 (двісті вісімдесят чотири тисячі) доларів США до 30 жовтня 2013р. на підставі виставленого для покупця інвойсу на вказану суму.

Оплата здійснюється покупцем банківським переказом на рахунок продавця, зазначений в даному контракті та інвойсі.

Згідно п.5.3. контракту в забезпечення попередньої оплати покупця, продавець зобовязується надати власне майно або майно поручителя в заставу. Застава передається в адресу заставодержателя ТзОВ Традєкс, код ЄРПОУ 37083061; 35603, Україна, Рівненська область, м.Дубно, вул.Свободи, 5/32. Договір застави оформляється нотаріально з внесенням обтяжень в держреєстр заставного майна України.

Відповідно до п.7.1. контракту передача і прийом товару по даному контракту виконується в пункті передачі призначення у відповідності із умовами ІНКОТЕРМС 2010 і цього контракту.

Згідно п.8.2. контракту у випадку не поставки/недопоставки товару в терміни, визначені даним контрактом продавець зобовязується сплатити покупцю штраф в розмірі 1% від загальної кількості не поставленого/недопоставленого товару.

Згідно п.10. контракту сторони погодили, що будь-які спори, розбіжності і претензії, які виникають із даного контракту або в звязку з ним, включаючи будь-які питання, порушення, переривання або недійсність цього контракту, розглядаються, остаточно вирішуються, причому рішення є обовязковим для виконання сторонами, в господарському суді в порядку встановленому чинним законодавством України.

На виконання умов п.5.1. форвардного контракту №21-08-2013 К від 21.08.2013р., відповідачем були виставлені для позивача інвойси, зокрема: №9 від 23.08.2013р. на суму 200 000,00 доларів США; №10 від 12.09.2013р. на суму 284 000,00 доларів США; №11 від 09.10.2013р. на суму 284 000,00 доларів США.

Позивачем (RATHLIN LIMITED) на виконання умов форвардного контракту №21-08-2013 К від 21.08.2013р., перераховано трьома платежами на банківський рахунок відповідача (ТзОВ КПК-АГРОІНВЕСТ) грошові кошти на загальну суму 768 000,00 (сімсот шістдесят вісім тисяч) доларів США.

Згідно п.2.1. форвардного контракту сторонами було передбачено постачання кукурудзи в зерні 3 класу в кількість 6000 (шість тисяч) метричних тон +/5% на вибір покупця і за ціною контракту.

Проте, відповідачем замість поставки 6000,00 тон кукурудзи на загальну суму 768 000,00 доларів США поставлено лише 1 013,82 тон кукурудзи на загальну суму 151 059,18 доларів США.

Відтак, залишок заборгованості відповідача перед позивачем за недопоставлений товар станом на 25.04.2014р. склав 616 940,82 доларів США.

25.04.2014р. між сторонами було укладено додаткову угоду №5 до форвардного контракту №21-08-2013 К від 21.08.2013р. (далі по тексту додаткова угода №5).

Згідно п.1. додаткової угоди №5 сторони погодили, що на суму заборгованості 616 940,82 (шістсот шістнадцять тисяч девятсот сорок доларів 82 центи) доларів США продавець зобовязується поставити покупцю озимий ріпак, озимий ячмінь та кукурудзу в кількості та по ціні у відповідності до підписаних сторонами додаткових угод, які укладаються на кожну окрему поставку і являються невідємною частиною даного контракту, а саме:

1.1. на суму 400 000,00 (чотириста тисяч) доларів США продавець в термін до 30.07.2014р. поставляє покупцю озимий продовольчий ріпак урожаю 2014р.

1.2. на суму 216 940,82 (двісті шістнадцять тисяч девятсот сорок доларів 82 центи) доларів США продавець в термін до 15.11.2014р. поставляє покупцю кукурудзу в зерні 3-го класу урожаю 2014р.

Згідно п.2.1. додаткової угоди №5 сторони погодили, що у випадку не поставки/недопоставки товару в терміни, визначені даною додатковою угодою, продавець зобовязується сплатити покупцю штраф в розмірі 1% від загальної вартості не поставленого/недопоставленого товару.

Проте, відповідач порушив свої зобов'язання по додатковій угоді №5 до форвардного контракту №21-08-2013 К від 21.08.2013р., здійснивши часткову поставку товару (ріпаку) на загальну суму 338 364,62 доларів США.

Відтак, залишок заборгованості відповідача перед позивачем за недопоставлений товар (ріпак) складав 61 635,38 доларів США та за непоставлений товар (кукурудзу) складав 216 940,82 доларів США.

30.06.2014р. між сторонами було укладено додаткову угоду №8 до форвардного контракту №21-08-2013 К від 21.08.2013р. (далі по тексту додаткова угода №8).

Згідно п.1. додаткової угоди №8 сторони погодили, що 175,100 тон (сто сімдесят пять тон 100 кг) від кількості 1130,00+/-5% тон озимового продовольчого ріпаку врожаю 2014р. зобовязується поставити до 30.09.2014р. по 363,00 (триста шістдесят три) доларів США за одну метричну тонну на загальну суму 63 561,30 (шістдесят три тисячі п"ятсот шістдесят один долар США 30 центів) доларів США.

Згідно п.2. додаткової угоди №8 сторони погодили, що загальна сума заборгованості складає: 401 751,00 доларів США (чотириста одна тисяча сімсот пятдесят один долар США 00 центи).

Згідно п.4. додаткової угоди №8 сторони погодили, що умови контракту та додаткової угоди №8 до нього не змінені даною додатковою угодою, зберігають свою чинність, і сторони підтверджують свої зобовязання за ними.

Після підписання додаткової угоди №8 до форвардного контракту №21-08-2013 К від 21.08.2013р., відповідач здійснив поставку товару (ріпаку) на загальну суму 63 454,22 доларів США.

В п. 1.1. додаткової угоди №5 від 25.04.2014р. до форвардного контракту №21-08-2013 К від 21.08.2013р. сторонами було передбачено поставку ріпаку на суму 400 000,00 доларів США в термін до 30.07.2014р.

Оскільки позивачем на виконання умов форвардного контракту №21-08-2013 К від 21.08.2013р., було перераховано відповідачу грошові кошти на загальну суму 768 000,00 доларів США, а відповідачем здійснено поставку товару на загальну суму 552 878,02 доларів США, відтак залишок заборгованості за непоставлений товар станом на момент подання позовної заяви становить 215 121,98 доларів США.

Позивач керуючись умовами п.8.2. контракту та п.2.1. додаткової угоди №5 від 25.04.2014р., у звязку із не поставкою відповідачем товару (кукурудзи) на суму 216 940,82 доларів США, нарахував відповідачу штраф, який згідно поданого розрахунку позовних вимог, становить 1% від загальної вартості непоставленого товару (кукурудзи в зерні 3-го класу урожаю 2014 року) та становить 2 169,40 доларів США.

Позивач керуючись умовами п.8.2. контракту та п.2.1. додаткової угоди №5 від 25.04.2014р., у звязку із недопоставкою відповідачем товару (ріпаку) на суму 84 479,96 доларів США у встановлений термін до 30.07.2014р., нарахував відповідачу штраф, який згідно поданого розрахунку позовних вимог, становить 1% від загальної вартості недопоставленого товару (озимого продовольчого ріпаку урожаю 2014р.) та становить 844,80 доларів США.

Позивач надіслав на адресу відповідача вимогу від 21.12.2015р., в якій просив негайно, але не довше як протягом 3 (трьох) днів з моменту отримання даної вимоги сплатити грошові кошти в сумі 218 136,18 доларів США, з яких: 844,80 доларів США штрафу за несвоєчасну поставку ріпаку урожаю 2014 року, 2 169,40 доларів США штрафу за не поставку кукурудзи в зерні 3-го класу урожаю 2014 року та 215 121,98 доларів США попередньої оплати. Проте, відповідач залишив дану вимогу без відповіді та задоволення.

Відтак, станом на момент подання позовної заяви у відповідача існує залишок заборгованості за непоставлений товар (кукурудзу) в розмірі 215 121,98 доларів США.

Отже, загальна сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача становить 218 136,18 доларів США з яких 844,80 доларів США штрафу за несвоєчасну поставку ріпаку урожаю 2014 року, 2 169,40 доларів США штрафу за не поставку кукурудзи в зерні 3-го класу урожаю 2014 року та 215 121,98 доларів США попередньої оплати.

При прийнятті рішення суд виходить із наступного:

Відповідно до ст.123 ГПК України іноземні субєкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обовязки, що і субєкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.124 ГПК України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.10. контракту сторони погодили, що будь-які спори, розбіжності і претензії, які виникають із даного контракту або в звязку з ним, включаючи будь-які питання, порушення, переривання або недійсність цього контракту, розглядаються, остаточно вирішуються, причому рішення є обовязковим для виконання сторонами, в господарському суді в порядку встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України Про міжнародне приватне право, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Доказів наявності підстав, передбачених ст. 77 Закону Про міжнародне приватне право, при яких Господарський суд Львівської області не може приймати до свого провадження і розглядати справу, суду не подано, під час розгляду справи судом не встановлено.

Згідно ст. 7 Закону України Про міжнародне приватне право, при визначенні права, що підлягає застосуванню, суд чи інший орган керується тлумаченням норм і понять відповідно до права України, якщо інше не передбачено законом.

Позивач RATHLIN LIMITED (найменування українською мовою - РАТЛІН ЛІМІТЕД) - резидент Республіки Кіпр. Відповідач - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю КПК-АГРОІНВЕСТ, місцезнаходження юридичної особи Львівська область, Жидачівський район, смт.Гніздичів, вул.Січових Стрільців, буд.11.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ГПК України справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів підвідомчі господарським судам. Справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо (ч. 1 ст. 15 ГПК України).

Відтак, даний спір підлягає розгляду Господарським судом Львівської області.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, але при укладенні договору сторони повинні керуватися вимогами Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства.

Згідноч.1 ст.382 ГК України суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які зовнішньоекономічні договори (контракти), крім тих, укладення яких заборонено законодавством України.

Укладений між сторонами форвардний контракт №21-08-2013 К від 21.08.2013р. за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно ч.1, ч.2 ст.712 ГПК України За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

За умовами ст.663 ЦК України продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

У п.7.1. контракту сторони визначили, що передача і прийом товару по даному контракту виконується в пункті передачі призначення у відповідності із умовами "Інкотермс 2010" і цього контракту.

Згідно з Інкотермс. Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати в редакції 2010 року поставка на умовах CPT - Carriage Paid to перевезення оплачено до характеризується наступним. Термін "фрахт/перевезення оплачено до ..." означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов'язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та пошкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику.

Відповідно до п. А.1 Інкотермс продавець зобов'язаний надати товар із комерційним рахунком-фактурою або еквівалентним йому електронним повідомленням, у відповідності з умовами договору купівлі-продажу, а також будь-які інші докази відповідності, які можуть вимагатися за договором.

Позивачу були виставлені рахунки (інвойси) на оплату товару на загальну суму 768 000,00 доларів США, а саме:

- №9 від 23.08.2013р. на суму 200 000,00 доларів США;

- №10 від 12.09.2013р. на суму 284 000,00 доларів США;

- №11 від 09.10.2013р. на суму 284 000,00 доларів США.

На виконання умов форвардного контракту №21-08-2013 К від 21.08.2013р., позивачем (RATHLIN LIMITED) перераховано трьома платежами на банківський рахунок відповідача (ТзОВ КПК-АГРОІНВЕСТ) грошові кошти на загальну суму 768000,00 (сімсот шістдесят вісім тисяч) доларів США, що підтверджується банківськими виписками:

- від 28.08.2013р. на суму 200 000,00 доларів США;

- від 18.09.2013р. на суму 284 000,00 доларів США;

- від 15.10.2013р. на суму 284 000,00 доларів США.

Проте, відповідач порушив свої зобов'язання, здійснивши часткову поставку товару в кількості 1 013,82 тон на загальну суму 151 059,18 доларів США, а саме поставив:

- 14.11.2013р. кукурудзу на загальну суму 38 230,42 доларів США (256,58 т);

- 16.11.2013р. кукурудзу на загальну суму38 209,56 доларів США (256,44 т);

- 25.11.2013р. кукурудзу на загальну суму 37 196,36 доларів США (249,64 т);

- 27.11.2013р. кукурудзу на загальну суму 37 422,84 доларів США (251,16 т).

Як вбачається із п.2.1. форвардного контракту сторонами було передбачено постачання кукурудзи в зерні 3 класу в кількості 6000 (шість тисяч) метричних тон +/5% на вибір покупця і за ціною контракту.

Проте, відповідачем замість поставки 6000,00 тон кукурудзи на загальну суму 768 000,00 доларів США поставлено лише 1 013,82 тон кукурудзи на загальну суму 151 059,18 доларів США.

Відтак, відповідач не поставив позивачу товар станом на 25.04.2014р. на суму 616 940,82 доларів США.

З огляду на вищенаведене 25.04.2014р. між сторонами було укладено додаткову угоду №5 до форвардного контракту №21-08-2013 К від 21.08.2013р. (далі по тексту додаткова угода №5).

Згідно п.1. додаткової угоди №5 сторони погодили, що на суму заборгованості 616 940,82 (шістсот шістнадцять тисяч девятсот сорок доларів 82 центи) доларів США продавець зобовязується поставити покупцю озимий ріпак, озимий ячмінь та кукурудзу в кількості та по ціні у відповідності до підписаних сторонами додаткових угод, які укладаються на кожну окрему поставку і являються невідємною частиною даного контракту, а саме:

1.1. на суму 400 000,00 (чотириста тисяч) доларів США продавець в термін до 30.07.2014р. поставляє покупцю озимий продовольчий ріпак урожаю 2014р.

1.2. на суму 216 940,82 (двісті шістнадцять тисяч девятсот сорок доларів 82 центи) доларів США продавець в термін до 15.11.2014р. поставляє покупцю кукурудзу в зерні 3-го класу урожаю 2014р.

Згідно п.2.1. додаткової угоди №5 сторони погодили, що у випадку не поставки/недопоставки товару в терміни, визначені даною додатковою угодою, продавець зобовязується сплатити покупцю штраф в розмірі 1% від загальної вартості не поставленого/недопоставленого товару.

Проте, відповідач порушив свої зобов'язання по додатковій угоді №5 до форвардного контракту №21-08-2013 К від 21.08.2013р., здійснивши часткову поставку товару (ріпаку) на загальну суму 338 364,62 доларів США, а саме поставив:

- 28.07.2014р. ріпак на загальну суму 85 080,06 доларів США (241,02 т);

- 29.07.2014р. ріпак на загальну суму 84 663,52 доларів США (239,74 т);

- 30.07.2014р. ріпак на загальну суму 84 141,08 доларів США (238,36 т);

- 31.07.2014р. ріпак на загальну суму 84 479,96 доларів США (239,32 т).

Відтак, залишок заборгованості відповідача перед позивачем за недопоставлений ріпак складав 61 635,38 доларів США, та за непоставлену кукурудзу складав 216 940,82 доларів США.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.1.1. та п.1.2. додаткової угоди №5 сторони погодили, що на суму заборгованості 616 940,82 доларів США продавець зобовязується поставити покупцю:

- на суму 400 000,00 доларів США продавець в термін до 30.07.2014р. поставляє покупцю озимий продовольчий ріпак урожаю 2014р.

- на суму 216 940,82 доларів США продавець в термін до 15.11.2014р. поставляє покупцю кукурудзу в зерні 3-го класу урожаю 2014р.

30.06.2014р. між сторонами було укладено додаткову угоду №8 до форвардного контракту №21-08-2013 К від 21.08.2013р. (далі по тексту додаткова угода №8).

Згідно п.1. додаткової угоди №8 сторони погодили, що 175,100 тон (сто сімдесят пять тон 100 кг) від кількості 1130,00+/-5% тон озимового продовольчого ріпаку врожаю 2014р. зобовязується поставити до 30.09.2014р. по 363,00 (триста шістдесят три) доларів США за одну метричну тонну на загальну суму 63 561,30 (шістдесят три тисячі пятсот шістдесят один долар США 30 центів) доларів США.

Згідно п.2. додаткової угоди №8 сторони погодили, що загальна сума заборгованості складає: 401 751,00 доларів США (чотириста одна тисяча сімсот пятдесят один долар США 00 центи).

Згідно п.4. додаткової угоди №8 сторони погодили, що умови контракту та додаткових угод до нього не змінені даною додатковою угодою, зберігають свою чинність, і сторони підтверджують свої зобовязання за ними.

Після підписання додаткової угоди №8 до форвардного контракту №21-08-2013 К від 21.08.2013р., відповідач здійснив поставку товару (ріпаку) на загальну суму 63 454,22 доларів США, а саме поставив: 11.08.2014р. ріпак на загальну суму 63 454,22 доларів США (174,805 т).

В п. 1.1. додаткової угоди №5 від 25.04.2014р. до форвардного контракту №21-08-2013 К від 21.08.2013р. сторонами було передбачено поставку ріпаку на суму 400 000,00 доларів США в термін до 30.07.2014р.

Факт часткового виконання відповідачем зобовязань по форвардному контракту №21-08-2013 К від 21.08.2013р., підтверджується наявними у матеріалах справи міжнародними товарно-транспортними накладними (СМR) зі штампами продавця та перевізника.

Оскільки позивачем на виконання умов форвардного контракту №21-08-2013 К від 21.08.2013р., було перераховано відповідачу грошові кошти на загальну суму 768 000,00 доларів США, а відповідачем здійснено поставку товару на загальну суму 552 878,02 доларів США, відтак залишок заборгованості за непоставлений товар станом на момент подання позовної заяви становить 215 121,98 доларів США.

Згідно ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач надіслав на адресу відповідача вимогу від 21.12.2015р., про повернення не довше як протягом 3 (трьох) днів з моменту отримання даної вимоги грошових коштів в сумі 218 136,18 доларів США, з яких: 844,80 доларів США штрафу за несвоєчасну поставку ріпаку урожаю 2014 року, 2 169,40 доларів США штрафу за не поставку кукурудзи в зерні 3-го класу урожаю 2014 року та 215 121,98 доларів США попередньої оплати. Проте, відповідач залишив дану вимогу без відповіді та задоволення.

Відтак, зважаючи на положення ч.2 ст.693 ЦК України, у відповідача виник обовязок повернути позивачу сплачені кошти в сумі 215 121,98 доларів США.

Відповідно до ч.2 ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.198 ГК України грошові зобов'язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов'язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.

Положенням ст.2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" визначено, що кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Згідно вимог п.4 ст.55 ГПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення іноземної валюти - в іноземній валюті та у карбованцях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення основного боргу в сумі 215 121,98 доларів США попередньої оплати за непоставлений товар (кукурудзу) є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондують приписами, встановленими Господарським кодексом України.

Так, у відповідності із ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

У відповідності до п.8.2. контракту та п.2.1. додаткової угоди №5 сторони погодили, що у випадку не поставки/недопоставки товару в терміни, визначені даною додатковою угодою, продавець зобовязується сплатити покупцю штраф в розмірі 1% від загальної вартості не поставленого/недопоставленого товару.

Як вбачається із поданого розрахунку позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача: 844,80 доларів США штрафу за недопоставку відповідачем товару (ріпаку) від загальної суми 84 479,96 доларів США (вартість товару, поставленого з порушенням строку) у встановлений термін до 30.07.2014р. та 2 169,40 доларів США штрафу за не поставку відповідачем товару (кукурудзи) від загальної суми 216 940,82 доларів США (загальна вартість непоставленого товару відповідно до п.1.2 додаткової угоди №5 від 25.04.2014р.).

Перевіривши розрахунок штрафу, суд встановив, що позивачем правомірно нараховано вказані суми штрафу, який підлягає до стягнення з відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку підставності позовних вимог до задоволення повністю. З відповідача до стягнення підлягає заборгованість в сумі 218 136,18 доларів США, з яких 3 014,20 доларів США штрафу (844,80 доларів США штрафу за несвоєчасну поставку ріпаку урожаю 2014 року та 2 169,40 доларів США штрафу за не поставку кукурудзи в зерні 3-го класу урожаю 2014 року) та 215 121,98 доларів США попередньої оплати.

Відповідно до ч.1-2 п.19 інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-08/369 від 29.06.2010 року Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України господарський суд може прийняти рішення про стягнення з відповідача суми заборгованості саме в іноземній валюті у спорах, пов'язаних із здійсненням валютних операцій у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 Цивільного кодексу України, Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993року №15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю). При цьому законом прямо не передбачено обов'язку господарського суду зазначати в резолютивній частині рішення про стягнення заборгованості в іноземній валюті еквівалент такої суми в гривнях.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно вимог ст.55 ГПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою. В ціну позову включаються також вказані в позовній заяві суми неустойки (штрафу, пені), а якщо вони не вказані, - суми їх, визначені суддею.

Згідно ч.3 ст.55 ГПК України ціну позову вказує позивач. У випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею.

Відповідно до ч.4 с.55 ЦК України у позовах про стягнення іноземної валюти - в іноземній валюті та у гривнях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову.

Як роз"яснено Вищим господарським судом України у п.п.2.6. п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", абзацом другим частини першої статті 6 Закону передбачено порядок сплати нерезидентами судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. Водночас абзацом третім частини першої статті 6 Закону передбачено порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. За змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті: для нерезидентів (за їх бажанням) - в іноземній валюті, для інших платників - у гривнях. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац третій частини першої статті 6 Закону).

Сплата судового збору підтверджується квитанцією №0.0.467853756.1 від 26.11.2015р. на суму 77 777,00 грн.

Зважаючи на те, що судовий збір сплачений раніше (26.11.2015р.) ніж подана позовна заява (22.12.2015р.), відтак застосуванню для обрахування суми судового збору в гривневому еквіваленті підлягає офіційний курс долара США встановлений НБУ по відношенню до гривні станом на 26.11.2015р. (дату сплати судового збору).

Враховуючи, що офіційний курс долара США встановлений НБУ станом на 26.11.2015р. складав 23,77 грн., отже ціна позову у гривнях становить 5 185 097,00 грн., а не 5 130 562,95 грн. як зазначив позивач, застосовуючи курс долара США до гривні 23,52 грн. у позовній заяві.

Згідно змін внесених до Закону України Про судовий збір, з 01.09.2015р. ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто не менше 1 218,0 грн. та не більше 182 700,0 грн. (п.п.1п.2 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір).

Враховуючи, що ціна позову в гривневому еквіваленті становить 5 185 097,00 грн., відтак, позивач повинен був оплатити судовий збір в сумі 77 776,46 грн.

Як роз"яснено Вищим господарським судом України в абзаці 4 п.п.2.22 п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", а виняток з наведених правил у разі коли ГПК не передбачено можливості повернення господарським судом заяви у зв'язку з неподанням доказів сплати суми судового збору (наприклад, заяви про забезпечення позову), то суд повинен розглянути зазначену заяву й за відсутності таких доказів, а розподіл відповідних сум судового збору здійснити між сторонами згідно із статтею 49 названого Кодексу у залежності від результатів розгляду відповідної заяви; про такий розподіл може бути зазначено і в рішенні (постанові) господарського суду, прийнятому(-ій) за результатами розгляду справи, або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Враховуючи, що при поданні позивачем заяви про забезпечення позову, яка була розглянута та задоволена судом, однак скасована постановою Львівського апеляційного господарського суду, позивач не сплатив судовий збір, а його посилання на п.п.2.5. п.2 постанови п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", є безпідставним, оскільки згідно з постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 16.12.2015 р. N 2, п.п.2.5. п.2 було виключено, відтак, судовий збір підлягає стягненню з позивача в дохід Державного бюджету України, однак за мінусом 0,54 грн. переплаченого позивачем судового збору при поданні позовної заяви.

Відтак, з позивача слід стягнути в дохід Державного бюджету 608,46 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір в сумі 77 776,46 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.11, 192, 525, 526, 530, 533, 549, 611, 612, 627-629, 712, 662, 663, 693 ЦК України, ст.ст.193, 198, 230-232, 382 ГК України, ст.ст. 43, 33, 34, 49, 55, 75, 82-85, 87, 115, 116, 123, 124 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю КПК-АГРОІНВЕСТ (81740, Львівська область, Жидачівський район, смт.Гніздичів, вул.Січових Стрільців, буд.11; ) на користь RATHLIN LIMITED (найменування українською мовою - РАТЛІН ЛІМІТЕД (30953, Республіка Кіпр, м.Лімасол, вул.Кімонос, 2/40; 2/40 Kimonos str., P.C.30953, Limassol, Cyprus; Reg Number НЕ 288714; Banks: SEB Tornimae 2, 15010, Tallinn, Estonia; SWIFT: EEUHEE2X; IBAN: EE00100224 (USD) 215 121,98 доларів США попередньої оплати, 3 014,20 доларів США штрафу, та 77 776,46 грн. судового збору.

3. Стягнути з RATHLIN LIMITED (найменування українською мовою - РАТЛІН ЛІМІТЕД) реєстраційний номер НЕ 288714; 30953, Республіка Кіпр, м.Лімасол, вул.Кімонос, 2/40; 2/40 Kimonos str., P.C.30953, Limassol, Cyprus; Reg Number НЕ 288714, Banks: SEB Tornimae 2, 15010, Tallinn, Estonia; SWIFT: EEUHEE2X; IBAN: EE00100224 (USD) в дохід Державного бюджету України 608,46 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили, в порядку ст.116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 21.03.2016р.

Суддя Сухович Ю.О.