ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2016р. Справа№ 914/237/16

За позовом: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ІНГОССТРАХ, м. Дніпропетровськ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ВОНА, м. Львів,

про стягнення 4 704,14 грн.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Зубкович Д.С.

Представники:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1

На розгляд господарського суду Приватним акціонерним товариством Страхова компанія ІНГОССТРАХ подано позов до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ВОНА про стягнення 4 704,14 грн.

Ухвалою суду від 27.01.2016р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 09.02.2016р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

У судові засідання 09.02.2016р., 23.02.2016р. 15.03.2016р. представник позивача не зявився, причин неприбуття не повідомив. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачем виплачено страхувальнику ОСОБА_2 страхове відшкодування на підставі договору страхування наземного транспорту №LVH0AX. Оскільки відповідальність винного у ДТП ОСОБА_3 застрахована відповідачем, просить стягнути з останнього суму страхового відшкодування 4 704,14 грн.

Відповідач у судовому засіданні 15.03.2016р. проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві. Зазначив, що позивачем не підтверджено права на звернення до суду. Крім того, позивачем не подано доказів на підтвердження права уповноважених осіб на складення Звіту №1420/14 від 29.09.2014р. про оцінку пошкодженого автомобіля. Додатково повідомив, що протокол огляду транспортного засобу №1420/14 від 25.09.2014р. складено з порушенням чинного законодавства, оскільки підписаний лише оцінювачем, а також в матеріалах справи відсутні докази повідомлення страховим агентом винної особи для участі в експертизі та огляді пошкодженого автомобіля.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

15.07.2011р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» (страховик, позивач по справі) та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» (страхувальник) укладено договір страхування транспортного засобу №LVH0AX. Згідно умов цього договору застрахованим є автомобіль НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2. Страхова сума становить 149 800,00 грн. При настанні страхового випадку страхувальник має право отримати страхове відшкодування, згідно з умовами договору (п. 13.4.2 договору).

Згідно Полісу АC №6549993 цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_3 застахована ПрАТ «Страхова компанія «ВОНА».

19.09.2014 р. на вул. Кульпарківська-Виговського в м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «FORD FOCUS ANNIVERSARY», д.н.з. НОМЕР_4, яким керувала ОСОБА_2, та «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_3

22.09.2014р. гр. ОСОБА_2 повідомила позивача про страхову подію.

Згідно Довідки №48711871 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок недодержання дистанції водієм ОСОБА_3 (п. 13.1 ПДР). У результаті наїзду автомобілю марки «FORD FOCUS ANNIVERSARY» спричинено технічні пошкодження.

08.10.2014р. позивачем складено страховий акт № Э.ENSTRAX/3-10355694, в якому визначено розмір страхового відшкодування у сумі 5 704,14 грн., який підлягає виплаті страхувальнику .

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 09.10.2014р. у справі №466/6915/14-п ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

09.10.2014р. позивачем було сплачено ПАТ КБ «ПриватБанк» 5 704,14грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №4599, у гафі призначення платежу зазначено: «виплата страхового відшкодування ВС 9062 СК (дог.№LVH0AX від 15.07.2014, акт 3-10355694 від 08.10.2014р.).

Доказів погашення заборгованості на день подання позову відповідачем не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

У відповідності до ст.355 ГК України обєкти страхування, види обовязкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхувальником виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Оскільки позивач виплатив ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно договору страхове відшкодування у сумі 5 704,14 грн., до нього відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до особи, відповідальної за заподіяний збиток, у даному випадку до ОСОБА_3

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Згідно пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 як водія автомобіля НОМЕР_5 застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ВОНА», а тому останнє є належним відповідачем у справі.

Нормами ЗУ «Про страхування» передбачено, що страхова сума це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Суд звертає увагу відповідача, що Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. Вказану правову позицію наведено, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015р. у справі №910/7163/14, яка згідно ст.111-28 ГПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Тому заперечення відповідача про відсутність повноважень у оцінювача ОСОБА_4 суд не бере до уваги.

Враховуючи викладене, заявлений до стягнення розмір шкоди у сумі 4 704,14 грн. (з урахуванням франшизи) є обґрунтованим, а тому підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. №18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.34 ГПК України).

Виходячи зі змісту всього наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 111-28 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВОНА» (адреса: вул. Кримська, буд. 28, оф. 501, м. Львів, 79035, ідентифікаційний ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОСТРАХ» (адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд.32, ідентифікаційний ) 4 704,14 грн. страхового відшкодування та 1 378,00 грн. судового збору.

У судовому засіданні 15.03.2016р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 17.03.2016 р.

Суддя Яворський Б.І.