ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 р. Справа № 923/22/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" м. Херсон

до: дочірнього підприємства "Птахогосподарство "Чорнобаївське" публічного акціонерного товариства "Чорнобаївське" с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області

про стягнення 271502грн. 96коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа ОСОБА_1, довір. від 23.12.2015р.

від відповідача - не прибули

Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (позивач по справі) звернулося з позовом про стягнення з дочірнього підприємства "Птахогосподарство "Чорнобаївське" публічного акціонерного товариства "Чорнобаївське" (відповідач) 235341 грн. 21 коп. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 13860 грн. 78 коп. заборгованості за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії, 3392 грн. 63 коп. інфляційних втрат за прострочення зобовязань по активній електроенергії, 1073 грн. 87 коп. 3% річних за прострочення зобовязань по активній електроенергії, 16463 грн. 55 коп. пені за прострочення зобовязань по активній електроенергії, 232 грн. 93 коп. інфляційних втрат за прострочення зобовязань по реактивній електроенергії, 72 грн. 54 коп. 3% річних за прострочення зобовязань по реактивній електроенергії, 1065 грн. 45 коп. пені за прострочення зобовязань по реактивній електроенергії.

Ухвалою від 26.01.2016р. розгляд справи відкладався до 11.02.2016р.

В засіданні суду 11.02.2016р. оголошувалась перерва до 03.03.2016р. відповідно до ст. 77 ГПК України.

Ухвалою від 03.03.2016р. розгляд справи відкладено на 15.03.2016р. та продовжено строк вирішення спору за клопотанням сторін відповідно до ст. 69 ГПК України.

Позивач підтримав позов з підстав, зазначених у позові.

Відповідач відповідно до відзиву на позовну заяву позовні вимоги не визнає, вважає, що вимога про стягнення суми основної суми заборгованості в судовому порядку є такою, яка не підлягає задоволенню, посилаючись на гарантійний лист із зобовязанням погасити заборгованість шляхом перерахування позивачу 50000грн. щотижня. Крім того, вказує на помилки, які містяться в розрахунку позивача.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд,

в с т а н о в и в:

Між відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" в особі структурного підрозділу без права юридичної особи -Херсонські ХМЕМ, та дочірнім підприємством "Птахогосподарство "Чорнобаївське" сільськогосподарського племінного птахівничого закритого акціонерного товариства "Чорнобаївське" 22.10.2008 року укладено договір про постачання електричної енергії № 4310 (далі Договір).

Відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства" від 17.09.2008р. №514-VI найменування відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" змінено на Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", що підтверджується копією статуту підприємства, в якому зазначено, що Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго".

Крім того, відповідно до додаткової угоди від 11.04.2011 р. внесено зміни до договору, відповідно до якої змінено найменування споживача на дочірнє підприємство "Птахогосподарство "Чорнобаївське" публічного акціонерного товариства "Чорнобаївське".

Згідно умов п.2.2.2. договору позивач зобов'язується постачати відповідачу електроенергію, як різновид товару.

Відповідно до п.2.3.3. договору відповідач зобов'язався оплачувати вартість електричної енергії згідно із додатком №2 до договору.

Пунктом 2.3.4. договору передбачено, що відповідач зобовязався здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача.

Графік знімання показань засобів обліку електричної енергії та порядок розрахунків визначені додатком №2 до договору.

Відповідно до п. 1 додатку № 2 до Договору встановлено розрахунковий період тривалістю місяць. При цьому зазначено, що відповідач знімає показання електролічильника о 00.00 год. 31 числа у місяці з 31 днем, 30 числа у місяці з 30 днями, 29 числа у місяці з 29 днями та 28 числа у місяці з 28 днями. Споживач зобовязаний протягом 0,5 доби з моменту зняття показань електролічильників довести їх значення до електропостачальника за встановленою додатком № 2а до договору формою (ОСОБА_1 про обсяги спожитої (переданої) споживачем (субспоживачу) електричної енергії).

Пунктом 6.11 ПКЕЕ передбачено, що остаточний розрахунок споживача за електроенергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електроенергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електроенергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором.

Згідно з п.2 додатку № 2 Договору передбачено, що обсяг фактично спожитої електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається актом прийому-передачі електричної енергії згідно показань розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіка зняття показань або акта про порушення Правил користування.

Відповідно до п. 3 додатку № 2 до договору зазначено, що рахунок на оплату електричної енергії має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів від дня отримання споживачем рахунка постачальника електричної енергії.

Згідно з п.2 додатку № 9 до договору встановлено, що розрахунок плати за надання послуг з компенсації реактивної електричної енергії здійснюється для кожної відокремленої площадки споживача за режимами обліку, що зазначені у додатку № 10 "Перелік точок розрахункового обліку реактивної енергії".

Відповідно до п. 12 додатку № 9 до договору за підсумками розрахункового періоду постачальник виписує споживачу рахунок на оплату послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії. Кошти за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії перераховується споживачем на поточний рахунок електропостачальника протягом 5 днів від дати, вказаної на рахунку.

Так, на виконання умов договору позивач виставив відповідачу рахунок № 4310 від 30.09.2015 р. за спожиту активну електричну енергію у вересні 2015р. в сумі 89972,21грн., за реактивну енергію в сумі 7282,63 грн.; № 4310 від 02.11.2015 р. за спожиту активну електричну енергію в сумі 79659,50 грн., за реактивну енергію в сумі 4364,28 грн. протягом жовтня місяця 2015 р.; № 4310 від 01.12.2015 р. за спожиту активну електричну енергію в сумі 65709,50 грн., за реактивну енергію в сумі 2213,87грн. протягом листопада місяця 2015 р.

З матеріалів справи вбачається, що вказані рахунки були отримані представником відповідача особисто, однак в установлені Договором термін оплачені не були.

Таким діями відповідач порушував право позивача на отримання коштів за поставлену електроенергію.

Частиною 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покладено на покупця обов'язок сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Проаналізувавши заявлені позовні вимоги з положеннями чинного законодавства суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи і з пояснень відповідача вбачається, що ним було сплачено позивачу 150000 грн., що підтверджується наданими суду копіями платіжного доручення.

Проаналізувавши надані суду копії платіжних доручень суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.2. ПКЕЕ остаточний розрахунок за розрахунковий період (за активну електричну енергію) повний розрахунок споживача за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію згідно з призначенням платежу.

При цьому, згідно із абз. 2 п. 6.5. ПКЕЕ у разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник електричної енергії має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Таким чином, для підтвердження факту погашення боргу за конкретно визначений період має значення реквізит платіжного документа "Призначення платежу".

Як вбачається зі змісту копій платіжних доручень, які надані відповідачем до відзиву, вбачаються такі призначення платежу:

- у платіжному дорученні № 352 від 21.01.2016р. - "оплата за активну електроенергію зг рах 4310 від 30.12.2015 в т.ч. ПДВ 20% (розрахунковий період грудень 2015р. ),

- у платіжному дорученні № 367 від 02.02.2016р. - "оплата за активну електроенергію зг рах 4310 від 31.10.2015 в т.ч. ПДВ 20% (розрахунковий період жовтень 2015р. ),

- у платіжному дорученні № 371 від 03.02.2016р. - "оплата за активну електроенергію зг рах 4310 від 31.01.2016 в т.ч. ПДВ 20% (розрахунковий період січень 2016р. ).

Таким чином, з вказаних платежів лише один (платіжне доручення № 367 від 02.02.2016р. на суму 50000грн. - розрахунковий період жовтень 2015р.) призначений на оплату заборгованості по активній електроенергії, стягнення якої є предметом позову. Інші два платежі здійснені за розрахункові періоди, стягнення сум по яким не є предметом позову.

Суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору (п. 1-1 ст. 80 ГПК України) в частині позовних вимог про стягнення 50000грн. заборгованості з активної електроенергії, оскільки, як зазначено вище, відповідач після порушення провадження у справі сплатив 50000грн. за жовтень 2015р. платіжним дорученням № 367 від 02.02.2016р.

З огляду на викладене, відповідач частково сплатив заборгованість позивачу, у зв'язку з чим станом на день розгляду справи має заборгованість перед позивачем по активній електроенергії в сумі 235341,21 грн. - 50000грн. = 185341грн. 21коп. та 13860грн. 78коп. боргу за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електроенергії.

Доказів перерахування боргу в сумі 185341грн. 21коп. за активну електроенергію та 13860грн. 78коп. боргу за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електроенергії, відповідачем не надано станом на день розгляду спору, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми позивач нарахував відповідачу за прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати спожитої активної електроенергії 1073 грн. 87 коп. 3% річних, 3392 грн. 63 коп. інфляційних втрат, та за прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати спожитої реактивної електроенергії 72 грн. 54 коп. 3% річних, 232 грн. 93 коп. інфляційних втрат.

Суд, перевіривши розрахунок позивача втрат від інфляції і 3% річних за допомогою методики визначеної у програмно-технічному комплексі "Ліга-Закон" встановив, що він має помилки, а контррозрахунок відповідача є обґрунтованим.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення втрат від інфляції та 3% річних підлягають частковому задоволенню, а саме: за прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати спожитої активної електроенергії 1073 грн. 87 коп. 3% річних, 2833грн. 65 коп. інфляційних втрат, та за прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати спожитої реактивної електроенергії 72 грн. 54 коп. 3% річних, 187грн. 69 коп. інфляційних втрат.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

В даному випадку у пункті 6 Додатку 2 до Договору сторонами погоджено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком платежів постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується, а сума боргу повинна бути сплачена з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних.

На підставі вищезазначених норм чинного законодавства та умов договору позивач нарахував відповідачу пеню за порушення виконання зобов'язань з оплати спожитої активної електроенергії в розмірі 16463 грн. 55 коп. та пеню за порушення виконання зобовязань з оплати спожитої реактивної електроенергії в розмірі 1065 грн. 45 коп.

Суд, перевіривши розрахунок позивача втрат від інфляції і 3% річних за допомогою методики визначеної у програмно-технічному комплексі "Ліга-Закон" встановив, що він має помилки, а контррозрахунок відповідача є обґрунтованим.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають частковому задоволенню, а саме: пеню за порушення виконання зобов'язань з оплати спожитої активної електроенергії в розмірі 15829грн. 86 коп. та пеню за порушення виконання зобовязань з оплати спожитої реактивної електроенергії в розмірі 1065 грн. 45 коп.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору відшкодовуються пропорційно розміру задоволених вимог.

Крім того, витрати зі сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення 50000грн. заборгованості з активної електроенергії, провадження по розгляду яких припинено на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України у зв'язку із сплатою цієї суми відповідачем після порушення провадження у справі, відшкодовуються за рахунок відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, п. 1-1 ст. 80, ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Припинити провадження в частині позовних вимог про стягнення 50000грн. заборгованості з активної електроенергії.

3. Стягнути з дочірнього підприємства "Птахогосподарство "Чорнобаївське" публічного акціонерного товариства "Чорнобаївське" (с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, код 34669071) на користь публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (73000 м.Херсон, вул. Пестеля, 5, ):

- на рахунок зі спеціальним режимом використання № 0852 в філії Херсонського обласного управління АТ "Ощадбанк" № 10021, МФО 352457, - 185341грн. 21коп. заборгованості по активній електроенергії;

- на поточний рахунок № 2 ФХОУ АТ "Ощадбанк" у м. Херсоні, МФО 321767, - 13860 грн. 78 коп. заборгованості за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії, 2833 грн. 65 коп. інфляційних втрат за прострочення зобовязань по активній електроенергії, 1073 грн. 87 коп. 3% річних за прострочення зобовязань по активній електроенергії, 15829 грн. 86 коп. пені за прострочення зобовязань по активній електроенергії, 187 грн. 69 коп. інфляційних втрат за прострочення зобовязань по реактивній електроенергії, 72 грн. 54 коп. 3% річних за прострочення зобовязань по реактивній електроенергії, 1065 грн. 45 коп. пені за прострочення зобовязань по реактивній електроенергії, та 4053грн. 98коп. судового збору.

4. В решті позову відмовити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.03.2016р.

Суддя В.П.Ярошенко