ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 березня 2016 року Справа № 917/2096/15
Вищий господарський суд України в складі колегії

суддів:Чернова Є.В. - головуючого, Корнілової Ж.О., Овечкіна В.Е.
розглянув касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 20 січня 2016 року
у справі№917/2096/15 господарського суду Полтавської області
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Вирішальне-Агро"
проскасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації підприємства альтернативної енергетики "Альтернатива" від 25.06.2014р. у справі №2-4 2015р.
за позовомПриватного підприємства "Ямпіль Інвест"
доПриватного підприємства "Амарант-Агро"
третя особаТовариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР"
прозвернення стягнення та визнання права власності на майно
В С Т А Н О В И В :

Касаційна скарга від 22.02.2016 №21-кс (ВГСУ вх. №4372/2016 від 23.03.2016), що надіслана через апеляційний господарський суд 22.02.2016, не відповідає вимогам розділу ХІІ1Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Згідно з частиною п'ятою ст. 105 ГПК України постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Оскаржувана постанова господарського суду апеляційної інстанції прийнята 20.01.2016, строк на її касаційне оскарження закінчився 09.02.2016.

Касаційна скарга подана 22.02.2016, тобто з пропуском встановленого процесуальним законом строку.

За нормою частини першої ст. 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

В обґрунтування обставини пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилається на те, що оскаржувану постанову ним було отримано 08.02.2016 та під час розгляду справи жоден представник третьої особи присутнім не був.

Касаційна інстанція зазначає, що поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій.

Колегія суддів відхиляє твердження заявника про отримання оскаржуваної постанови апеляційної інстанції лише 08.02.2016, оскільки з наданої копії поштового конверту не вбачається коли саме його було відправлено та отримано скаржником.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що скаржник був повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, оскільки у справі міститься його клопотання від 19.01.2016р. Проте заявник не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні чи на ознайомлення з матеріалами справи, тому колегія суддів вважає, що подання у строк касаційної скарги залежало виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мало суб'єктивний характер

Разом з тим, суд вважає, що навіть з врахуванням дати отримання постанови апеляційного господарського суду 08.02.2016 р., заявником не наведено переконливих доказів, що обґрунтовують тривалість зволікання з поданням касаційної скарги в період 08.02.2016-22.02.2016 р.р., тому у суду так само відсутні підстави визнати обґрунтованим таке зволікання.

За таких обставин суд не визнає причини пропуску встановленого законом процесуального строку поважними та у відновленні пропущеного строку відмовляє.

Касаційна інстанція зазначає, що основними засадами судочинства закріпленими у ст. 129 Конституції України є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

За змістом положень ст. 107 ГПК України сторона наділена правом оскарження судового рішення, що є однією з необхідних умов реалізації, встановленого законом права на судовий захист.

Однак, наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття касаційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

Відповідно до п. 5 частини першої ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається, зокрема, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання або таке клопотання відхилено про відновлення цього строку.

Згідно ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, повернення заяви або скарги.

Таким чином, в разі відповідного клопотання сплачений згідно квитанції від 12.02.2016р. №ПН424923 судовий збір в сумі 1378грн00коп. буде повернутий.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 44, 86, 107-109, п. 5 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання про відновлення строку на подання касаційної скарги відхилити.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.01.2016р. у справі №917/2096/15 господарського суду Полтавської області не приймати до розгляду і повернути.

Головуючий, суддя Є. Чернов

судді Ж.Корнілова

В. Овечкін