ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.03.16 Справа № 904/802/16

За позовом: приватного підприємства "Приватна фірма "Світовид", м. Дніпропетровськ

до Управління внутрішньої політики Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення 3 454,62 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № б/н від 25.01.2016 року

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №147, головний спеціаліст відділу претензійно-позовної роботи управління правового забезпечення департаменту корпоративних прав та правового забезпечення

С У Т Ь С П О Р У:

Приватне підприємство "Приватна фірма "Світовид" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з Управління внутрішньої політики Дніпропетровської міської ради заборгованість у розмірі 3 454,62 грн., у тому числі:

- основний борг у сумі 3 120,00грн.,

- пеня у сумі 200,64грн.,

- три відсотки річних у сумі 112,18грн.,

- втрати від інфляції 21,8грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди № 2/2011 від 17.02.2011 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг. У звязку з несвоєчасним виконанням відповідачем грошових зобовязань позивач нарахував пеню, три відсотки річних та втрати від інфляції.

Відповідач, Управління внутрішньої політики Дніпропетровської міської ради, проти задоволення позовних вимог заперечу та зазначає, що відповідно до акту звірки розрахунків до договору від 17.02.2011 №2/2011 Управління внутрішньої політики мало заборгованість на 01.02.2012 в сумі 3 120,00грн. перед позивачем. Згідно платіжного доручення №26 від 15.02.2012 Управлінням внутрішньої політики сплачено вищезазначену суму в повному обсязі. Оскільки, відповідач виконав умови договору та сплатив суму заборгованості, в лютому 2012 року, у позивача відсутні підстави нарахування пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції.

Відповідач також посилається на те, що позивачем не дотримано досудовий порядок врегулювання спору, з претензією до відповідача позивач не звертався. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем пропущено строк на подання позовної заяви, оскільки договір укладено 17.02.2011, додаткова угода 30.12.2011, заборгованість виникла на 01.02.2012, а позовна заява подана в лютому 2016 року. Отже пропущена позовна давність для звернення з позовом до суду, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Розгляд справи був відкладений з 29.02.2015 на 15.03.2015.

У судовому засіданні 15.03.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2011 року між приватним підприємством "Приватна фірма "Світовид" (орендодавець) та Управлінням внутрішньої політики Дніпропетровської міської ради (орендар) був укладений договір №2/2011, відповідно до умов якого (п.1) орендодавець надає, а орендар приймає у оренду наступне майно: автомобіль марки (моделі): Cevrolet Aveo TC58U; державний номер:АЕ8030ВХ, рік випуску:2007, колір сріблястий, номер кузова: LSGTC58UX7Y080755; номер свідоцтва про реєстрацію автомобіля в органах ДАІ: АЕС 193086. Оціночна вартість автомобілю: 20 394,00грн.

Даний автомобіль зареєстрований за приватним підприємством "Приватна фірма "Світовид" в органах Державної автомобільної інспекції України, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію автомобіля в органах ДАІ; АЕС 193086, перебуває на балансі приватного підприємства "Приватна фірма "Світовид" (довідка за вих. №02/03-16 від 02.03.2016)

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2012 (п.7.1. в редакції Додаткової угоди №1 від 30.12.2011 до договору від 17.02.2011 №2/2011).

Сторони договору домовились, що автомобіль буде використовуватись для службових поїздок. Територія службових поїздок визначається межами міста Дніпропетровська, територіальних кордонів України та країн СНД (п.п.2.1-2.2. договору).

Загальна сума цього договору встановлюється в розмірі 34 320,00грн., у тому числі податок на додану вартість 5 720,00грн.

Порядок передачі майна в оренду врегульовано п.2 договору.

Згідно п.2.3. договору автомобіль, який надається в оренду, передається орендодавцем орендарю по акту приймання-передачі транспортного засобу в день підписання цього договору.

На виконання умов цього пункту договору сторони склали та підписали акт здачі-приймання автомобілю в оренду від 17.02.2011 (а.с.14). За змістом цього акту в оренду передано автомобіль марки (моделі): Cevrolet Aveo TC58U; державний номер:АЕ8030ВХ, рік випуску: 2007, колір сріблястий, номер кузова: LSGTC58UX7Y080755; номер свідоцтва про реєстрацію автомобіля в органах ДАІ: АЕС 193086. Оціночна вартість автомобілю: 20 394,00грн. Кількість палива у баці автомобілю 10 літрів, марка палива А-95, загальний пробіг автомобіля за спідометром 46 000 км. автомобіль переданий в оренду без технічних недоліків і зовнішніх дефектів, подряпин тощо. В автомобілі встановлено додаткове обладнання авто магнітола, сигналізація. Разом з автомобілем орендодавець передає орендарю технічну документацію.

Надання позивачем відповідачу послуг з оренди транспортного засобу підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг):

- акт №2/11 від 28.02.2011 за лютий 2011 року на суму 3 120,00 грн.,

- акт №3/11 від 31.03.2011 за березень 2011 року на суму 3 120,00 грн.,

- акт №4/11 від 29.04.2011 за квітень 2011 року на суму 3 120,00 грн.,

- акт №5/11 від 31.05.2011 за травень 2011 року на суму 3 120,00 грн.,

- акт №7/11 від 30.06.2011 за червень 2011 року на суму 3 120,00 грн.,

- акт №8/11 від 29.07.2011 за липень 2011 року на суму 3 120,00 грн.,

- акт №9/11 від 31.08.2011 за серпень 2011 року на суму 3 120,00 грн.,

- акт №10/11 від 30.09.2011 за вересень 2011 року на суму 3 120,00 грн.,

- акт №11/11 від 31.10.2011 за жовтень 2011 року на суму 3 120,00 грн.,

- акт №12/11 від 30.11.2011 за листопад 2011 року на суму 3 120,00 грн.,

- акт №13/11 від 22.12.2011 за грудень 2011 року на суму 3 120,00грн.

Загальна сума наданих послуг складає 34 320,00грн.

Обовязок орендодавця оформлювати необхідні проїзні документи (дорожні листи, товаротранспортні накладні тощо) та вести їх облік за правилами, встановленими законодавством України, передбачено п.3.8. договору.

Матеріали справи містять копії подорожніх листів, які видавались водію автомобіля ОСОБА_3 НОМЕР_1 в період з 02.02.2011по 12.08.2011 (а.с.48-115).

Загальна сума цього договору встановлюється за домовленістю сторін в розмірі 34 320,00грн., в т.ч. ПДВ 5 720,00грн. Підставою для оплати є рахунок, який орендодавець надає орендарю не пізніше п'яти днів по закінченню звітного місяця. Оплата здійснюється протягом п'яти банківських днів з моменту предявлення рахунку (п.п.5.1.- 5.2. договору).

Позивачем на адресу відповідача виставлені рахунки на оплату:

- №2/11 від 01.03.2011 за лютий 2011 за березень 2011 року на суму 3 120,00грн., рахунок отриманий відповідачем 01.03.2011, про що свідчить відмітка на рахунку;

- №3/11 від 01.04.2011 за березень 2011 року на суму 3 120,00грн., рахунок отриманий 01.04.2011,

- №4/11 від 03.05.2011 за квітень 2011 року на суму 3 120,00грн., рахунок отриманий 03.05.2011,

- №6/11 від 01.06.2011 за травень 2011 року на суму 3 120,00грн., рахунок отриманий 01.06.2011,

- №7/11 від 01.07.2011 за червень 2011 року на суму 3 120,00грн., рахунок отриманий 01.07.2011,

- №8/11 від 01.08.2011 за липень 2011 року на суму 3 120,00грн., рахунок отриманий 01.08.2011,

- №9/11 від 01.09.2011 за серпень 2011 року на суму 3 120,00грн., рахунок отриманий 01.09.2011,

- №10/11 від 03.10.2011 за вересень 2011 року на суму 3 120,00грн., рахунок отриманий 03.10.2011,

- №11/11 від 01.11.2011 за жовтень 2011 року на суму 3 120,00грн., рахунок отриманий 03.11.2011,

- №12/11 від 01.12.2011 за листопад 2011 року на суму 3 120,00грн., рахунок отриманий 01.12.2011,

- №13/11 від 22.12.2011 за грудень 2011 року на суму 3 120,00грн., рахунок отриманий 22.12.2011.

Відповідач свої зобовязання по оплаті наданих послуг виконав у повному обсязі, що підтверджується наступними банківськими виписками:

від 10.03.2011 на суму 3 120,00грн., від 12.04.2011 на суму 3 120,00грн., від 10.05.2011 на суму 3 120,00грн., від 07.06.2011 на суму 3 120,00грн., від 08.06.2011 на суму 3 120,00грн., від 08.07.2011 на суму 3 120,00грн., від 05.08.2011 на суму 3 120,00грн., від 05.10.2011 на суму 3 120,00грн., від 11.10.2011 на суму 3 120,00грн., від 11.11.2011 на суму 3 120,00грн., від 19.01.2012 на суму 3 120,00грн., випискою з рахунку від 17.02.2012 на суму 3 120,00грн.,

платіжними дорученнями №47 від 10.03.2011, №78 від 07.04.2011, №111 від 10.05.2011, №157 від 07.06.2011, №186 від 07.07.2011, №235 від 05.08.2011, №258 від 05.10.2011, №288 від 10.10.2011, №336 від 10.11.2011, №11 від 18.01.2011, №26 від 15.02.2012.

Згідно акту звірки взаємних розрахунків від 16.01.2012 до договору від 17.02.2011 №2/2011 загальна сума заборгованості станом на 01.01.2012 складає 6 240,00грн., а згідно акту звірки від 01.02.2012 станом на 01.02.2012 3 120,00грн. Згідно платіжного доручення №26 від 15.02.2012 відповідач сплатив заборгованість, яка підтверджувалась актом звірки взаємних розрахунків від 01.02.2012.

З наведеного вбачається, що відповідач повністю розрахувався за надані послуги, заборгованість за спірним договором оренди відсутня.

Отже, вимоги, заявлені позивачем про стягнення боргу у сумі 3 120,00грн. задоволенню не підлягають.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у сумі 200,64грн., три відсотки річних у сумі 112,18грн., втрати від інфляції у сумі 21,8грн. за загальний період нарахування з 17.02.2011 по 21.06.2012.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тривалість загальної та спеціальної позовної давності встановлюють статті 257 та 258 Цивільного кодексу України відповідно.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК україни).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Оскільки позивач звернувся з позовом до суду 12.02.2016, то вимога про стягнення пені, трьох відсотків річних та втрат від інфляції за спірним договором за період з 17.02.2011 по 21.06.2012 заявлена з пропущенням як загальної так спеціальної позовної давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідач у відзиву на позовну заяву в частині заявлених до нього вимог про стягнення пені, трьох відсотків річних та втрат від інфляції заявляє про пропуск позивачем позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Однак у спірних правовідносинах суд не вбачає поважності причин пропущення позовної давності позивачем за вимогами про стягнення пені, трьох відсотків річних, втрат від інфляції та, відповідно, підстав для захисту порушеного права.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2011 у справі "ВАТ "Нафтова компанія "ЮКОС" проти Росії", позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Боржник має певні матеріально-правові права, які безпосередньо пов'язані з позовною давністю. Будь-який суд національної юрисдикції, вирішуючи питання про пропуск кредитором позовної давності, фактично вирішує питання не тільки про право кредитора на звернення до суду за захистом свого порушеного права, але й про право боржника бути звільненим від переслідування або притягнення до суду.

З огляду на викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо недотримання позивачем досудового порядку врегулювання спору.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 (справа про досудове врегулювання спорів) визначено, що положення ч. 2 ст. 124 Конституції України стосовно поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням субєктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обовязком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Отже, надсилання відповідачу письмової претензії є виключно правом, а не обовязком позивача, тому недотримання позивачем вимог ст. 6 Господарського процесуального кодексу України щодо обовязку надсилання іншій стороні претензії не позбавляє його права звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором при наявності спору.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 20 листопада 2012 року у справі №3-53гс12 (справа №29/5005/640/2012).

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.1, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Судові витрати віднести на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 18.03.2016