ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.03.16р. Справа № 904/775/16

За позовом Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, 52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Суворовське, вул. Горянська, буд. 2А.

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "СКОРПІОН", 53054, Дніпропетровська область, Криворізькій район, село Ранній Ранок , вул. Набережна ,буд.1.

про стягнення боргу за отриманий товар

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 11.03.2016 року

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "СКОРПІОН" про стягнення основного боргу за надані послуги в розмірі 22138,25 грн., інфляційних втрат у розмірі 13 545,29 грн., 3% річних у розмірі 1035,44 грн. та судового збору у розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором №12-4 від 12.06.2014 року про надання транспортних послуг, в частині своєчасної оплати відповідачем наданих послуг.

Ухвалою господарського суду від 12.02.2016 року порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 01.03.2016р.

24.02.2016 року позивач подав супровідним листом документи для долучення їх до матеріалів справи.

01.03.2016 року відповідач подав клопотання про перенесення слухання справи на інший термін, в зв'язку з неможливістю прийняття участі в даному судовому засіданні (а.с.34).

Листом від 01.03.2016 року сторін було повідомлено, що в зв'язку з перебуванням судді Панни С.П. на лікарняному з 26.02.2016 року, судове засідання по справі № 904/775/16 призначене на 01.03.2016 року не відбудеться. Наступне судове засідання призначено на 11.03.2016 року об 10:30 год. (а.с.36).

11.03.2016 року представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців юридичне місцезнаходження відповідача: 53054, Дніпропетровська область, Криворізькій район, село Ранній Ранок, вул. Набережна, буд. 1 куди судом і надсилалась ухвала про порушення провадження у справі та лист про перенесення судового засідання.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Справа згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2014 року між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (позивач-перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Скорпіон» (відповідач-замовник) було укладено договір № 12-4 про надання транспортних послуг відповідно до умов якого перевізник зобов'язується згідно умов даного договору доставляти ввірений йому вантаж, вказаний у додатках (заявках) до даного договору, автотранспортом до місця призначення та видати його, уповноваженій на отримання вантажу особі, а замовник зобовязується своєчасно оплачувати автотранспортні послуги виконавця (а.с. 10-11).

Відповідно до п. 2.1.8. договору, замовник зобов'язаний оплачувати рахунки протягом 14-ти банківських днів з моменту надання підписаного оригіналу акту виконаних робіт.

Розрахунки між виконавцем та замовником здійснюються в національній валюті України. Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця з урахуванням ПДВ. (п. 3.1. договору).

Згідно п. 3.2. договору, ціна перевезення вантажів вказується у додатковій угоді.

Пунктом 3.6. договору, кінцевий розрахунок здійснюється замовником на підставі рахунків-фактур, виставлених перевізником, на протязі 14 банківських днів. Підставою для виписки рахунку-фактури є товарно-транспортні накладні.

Додатковою угодою №1 сторони погодили, що надання послуг здійснюється на паливі відповідача та узгодили тарифи на перевезення вантажів (а.с.12).

На виконання умов укладеного договору, позивач надав відповідачу послуги з перевезення на загальну суму 22 138,25 грн., що підтверджується актами здачі приймання виконаних робіт, які підписані позивачем та відповідачем та скріплені печаткою відповідача, а саме: -

- Акт надання послуг № 581015 від 30.06.2014 року на суму 9 702,00 грн.;

- Акт надання послуг № 581017 від 30.06.2014 року на суму 3 695,25 грн.;

- Акт надання послуг № 582618 від 09.07.2014 року на суму 8 475,50 грн.;

- Акт надання послуг № 582623 від 09.07.2014 року на суму 265,50 грн.;

В порушення своїх зобов'язань, відповідач за послуги з перевезення вантажів не розрахувався, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 22 138,25 грн.

17.12.2015 року позивач направив на адресу відповідача грошову вимогу кредитора, якою просив сплатити заборгованість за надані послуги. Зазначена претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Отже, сума боргу відповідача перед позивачем зі сплати послуг з перевезення вантажів складає 22 138,25 грн., яка підтверджується матеріалами справи та підлягає до стягнення.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Договір, на підставі якого виникли господарські зобов'язання сторін та заявлено позов, за правовою природою є договором транспортного експедирування.

Відповідно до статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 307 ГК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввіреній їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 13 545 грн. 29 коп. та 3% річних у розмірі 1 035,44 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобовязань на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тому підставою відповідальності за грошовим зобов'язанням є сам факт порушення зобов'язання, який полягає в неповерненні відповідних грошових коштів у строк, і цей факт є вирішальним для застосування такої відповідальності.

За своїми ознаками три відсотки річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов'язання, і за своєю правовою природою вони є самостійним способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов'язань.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму ВГСУ Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань №14 від 17.12.2013 року, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати за період з серпня 2014 року по січень 2016 року у розмірі 13 545 грн. 29 коп. та 3% річних у розмірі 1035,44 грн. за період з 19.07.2014 року по 11.02.2016 року та з 29.07.2014 року по 11.02.2016 року (а.с. 9).

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок, у відповідності до вимог чинного законодавства, у звязку з чим позовні вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 13 545 грн. 29 коп. та 3% річних на суму 1035,44 грн., підлягають задоволенню у повному обсязі.

Отже факт неналежного виконання відповідачем зобовязань, щодо своєчасної оплати за надані послуги з перевезення вантажів, встановлено судом та доведено матеріалами справи.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 1, 2, 49, 64, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "СКОРПІОН" (53054, Дніпропетровська область, Криворізькій район, село Ранній Ранок, вул. Набережна, буд. 1, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Суворовське, вул. Горянська, буд. 2А, ідентифікаційний код НОМЕР_1) основний борг за отримані послуги в розмірі 22 138 (двадцять дві тисячі сто тридцять вісім) грн. 25 коп., інфляційні втрати у сумі 13 545 (тринадцять тисяч п'ятсот сорок п'ять) грн. 29 коп., 3% річних у сумі 1 035 (одна тисяча тридцять п'ять) грн. 44 коп. та судовий збір в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп., про що видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 15.03.2016 року

Суддя ОСОБА_3