ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.03.16 Справа № 904/10667/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ЕЛАСТ", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "МАШКОМПЛЕКТ", м. Білгород, Російська Федерація

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: Санжара А.А. - представник за дов. б/н від 12.10.15

від відповідача-1: не з'явились

від відповідача-2: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ЕЛАСТ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "МАШКОМПЛЕКТ" та відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з відповідача-1 905520 рублів РФ та солідарне стягнення з відповідачів 85714, 28 рублів РФ.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем-1 своїх зобов'язань в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару за договором поставки № 03/14-2014 від 11.03.2014 та відповідачем-2 своїх зобов'язань за договором поруки від 03.11.2014.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2015 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду, призначено судове засідання на 14.03.2016 о 10:00 год. та вирішено питання щодо звернення у встановленому законом порядку до компетентного суду Російської Федерації із судовим дорученням про надання правової допомоги щодо вручення документів відповідачу-1 у цій справі.

Ухвалою суду від 15.12.2015 провадження у справі № 904/10667/15 зупинено.

15.12.2015 Господарський суд Дніпропетровської області надіслав на адресу Арбітражного суду Білгородської області доручення про вручення документів у справі № 904/10667/15.

23.02.2016 через канцелярію суду від Арбітражного суду Білгородської області надійшло підтвердження вручення документів у справі № 904/10667/14 Товариству з обмеженою відповідальністю "Машкомплект".

25.02.2016 від відповідача-1 до суду надійшла заява про визнання позову, в якій він визнав позов у повному обсязі у розмірі 905520 рублів РФ та просив суд розглянути справу без участі його представника.

25.02.2016 від відповідача-2 надійшла заява про визнання позову, в якій він зазначив, що визнає позов в частині солідарного стягнення заборгованості у розмірі 85714, 28 рублів РФ.

Відповідачі-1, 2 у судове засідання не заявились. Про дату, місце та час проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 114.03.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Еласт" (далі - позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Машкомплект" (далі - відповідач-1, покупець) було укладено договір на поставку продукції виробничо-технічного призначення № 03/14-2014 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору продавець поставляє, а покупець приймає та оплачує продукцію виробничо-технічного призначення.

Згідно з п. 1.2 договору найменування, кількість, асортимент, строки та ціна продукції, що поставляється за цим договором, визначається у специфікаціях, що є невід'ємною частиною цього договору.

Оплата за відвантажену партію продукції повинна бути здійснена покупцем у рублях, у строк - не пізніше 50 днів з моменту відвантаження продукції (п. 2.3 договору).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що поставка здійснюється автотранспортом продавця на умовах СРТ м. Старий Оскол Білгородської області.

Усі спори за цим договором повинні вирішуватись на підставі взаємної домовленості. За неможливості знайти компроміс, спори розглядаються Арбітражним судом за місцем знаходження відповідача (п. 6.1 договору).

Строк дії цього договору встановлюється до 31 березня 2015 року (п. 7.1 договору).

20.09.2015 позивачем та відповідачем-1 було складено та підписано специфікацію № 17 до договору, відповідно до якої сторони погодили поставку футеровки гумового ГИП 91.15 у кількості 3 шт. на загальну суму 905520 рублів РФ (арк. с. 26).

05.10.2015 позивач виставив відповідачу-1 рахунок-фактуру № 15/15 на оплату футеровки гумової ГИП 91.15 на суму 905520 рублів РФ (арк. с. 27).

На виконання умов договору та специфікації № 17, позивач поставив, а відповідач-1 прийняв товар на суму 905520 рублів РФ, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною від 07.10.2015 № 173590 (арк. с. 28).

Відповідач-1 оплату поставленого товару не здійснив, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість за поставлений товар у розмірі 905520 рублів РФ.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

03.11.2014 між позивачем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - відповідач-2, поручитель) було укладено договір поруки.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки у порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Машкомплект", основний державний номер 80, адреса: Російська Федерація, індекс 308023, м. Білгород, пр. Б.Хмельницького, буд. 137, офіс 317 (далі - боржник) своїх зобов'язань, що випливають з договору на поставку продукції виробничо-технічного призначення № 03/14-2014 від 11.03.2014, укладеного між кредитором та боржником (далі - основний договір).

Згідно з п. 1.4 договору поруки поручитель несе солідарну із боржником відповідальність перед кредитором.

Пунктом 2.2 договору поруки, в редакції додаткової угоди від 01.06.2015 (арк. с. 30), встановлено, що у будь-якому випадку обсяг відповідальності поручителя за зобов'язанням боржника не повинен перевищувати еквівалент 30000 грн. за офіційним курсом гривні до російського рубля на момент пред'явлення вимоги.

Відповідно до п. 3.1.1 договору поруки при порушенні боржником основного зобов'язання поручитель зобов'язаний виконати за боржника зобов'язання у семиденний строк з дня отримання вимоги кредитора.

01.12.2015 позивач звернувся до відповідача-2 з вимогою про сплату заборгованості, відповідно до умов договору поруки, у сумі 30000 грн., що за офіційним курсом гривні до російського рубля на момент пред'явлення даної вимоги складало 85714, 28 рублів РФ (арк. с. 31). Дана вимога була отримана відповідачем-2 01.12.2015, про що міститься відмітка на примірнику вищевказаної вимоги, та залишена відповідачем-2 без відповіді.

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно з ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідачі-1, 2 надіслали до суду заяви про визнання позовних вимог у повному обсязі (арк. с. 52, 54).

Згідно з ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем-1 не заперечено факт отримання товару за представленою міжнародною товарно-транспортної накладної за та не надано доказів повної його оплати або повернення на суму 905520 рублів РФ.

А відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача-1 суми основного боргу підлягає частковому задоволенню 819805, 72 рублів РФ (905520 рублів РФ - 85714, 28 рублів РФ), що на момент звернення до суду згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 271232, 73 грн., та вимога про солідарне стягнення з відповідачів-1, 2 підлягає задоволенню у повному обсязі у розмірі 85714, 28 рублів РФ, що на момент звернення до щодо, згідно офіційного курсу НБУ, еквівалентно 28358, 57 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, стягуються з відповідача-1 на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 4493, 87 грн.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 78, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Машкомплект" (308023, Російська Федерація, м. Білгород, пр. Б.Хмельницького, буд. 137, кор. 1, офіс 317; основний державний реєстраційний номер 99967512) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Еласт" (49050, м. Дніпропетровськ, вул. Володі Дубініна, буд. 8; ідентифікаційний код 33806902) основний борг у розмірі 819805, 72 рублів РФ, що на момент звернення до суду, згідно офіційного курсу НБУ, еквівалентно 271232, 73 грн., та 4493, 87 грн. витрат зі сплати судового збору.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Машкомплект" (308023, Російська Федерація, м. Білгород, пр. Б.Хмельницького, буд. 137, кор. 1, офіс 317; основний державний реєстраційний номер 99967512) та з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Еласт" (49050, м. Дніпропетровськ, вул. Володі Дубініна, буд. 8; ідентифікаційний код 33806902) основний борг у розмірі 85714, 28 рублів РФ, що на момент звернення до суду, згідно офіційного курсу НБУ, еквівалентно 28358, 57 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.03.2016

Суддя В.І. Ярошенко