РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2016Справа №910/2111/16

За позовом: публічного акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ"

до: публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

про: стягнення 1.730,01 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Сиваш А.М. - за довіреністю від 30.12.2015 № 18-161;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 1.730,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем здійснене незбережне перевезення вантажу за договором поставки від 01.12.2014 № 1406314, укладеним між позивачем, як покупцем та публічним акціонерним товариством "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", як продавцем, що призвело до фіксування вказаного порушення із складанням комерційних актів від 07.09.2015 № 010476/1867, від 07.09.2015 № 010474/1865 та виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості на підставі відомостей-розрахунків в розмірі 1.730,01 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.02.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/2111/16.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалася відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду. Враховуючи наведене, відповідач повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Проте, відповідач своїх повноважних представників у судове засідання не направив, обґрунтованих пояснень з даного приводу суду не надав.

Крім того, відповідач правом наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло. Таким чином, відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 14.03.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між публічним акціонерним товариством "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" як покупцем, (далі - позивач) та публічним акціонерним товариством "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", як продавцем укладений договір поставки від 01.12.2014 № 1406314 (далі - Договір) відповідно до предмету якого публічне акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" зобов'язується поставити та передати у власність позивачу коксову продукцію, а позивач прийняти та оплатити вказану продукцію, асортимент, кількість, строки поставки та ціна якої вказані у специфікаціях до Договору.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що поставка продукції здійснюється залізничним транспортом згідно заявки позивача.

Рахунок публічного акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" від 04.09.2015 сплачений позивачем, що підтверджується платіжним дорученням від 25.05.2015 № 256535 (вказаний рахунок та платіжне доручення наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій).

Публічним акціонерним товариством "АВДІЄВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД", як вантажовідправником зі станції "АВДІЇВКА" Донецької залізниці на станцію "ЗАПОРІЖЖЯ ЛІВЕ" Придніпровської залізниці за накладною від 04.09.2015 № 48094072 було відправлено вагони № 66377854 та № 65241200 з вантажем "ГОРІШОК КОКСОВИЙ". Вантажоодержувачем за вказаною накладеною є публічне акціонерне товариство "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (далі - позивач).

Відповідно до статті 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. № 457 (далі - Статут), на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

Вагон № 66377854 був виданий позивачу із складанням комерційного акта від 07.09.2015 № 010476/1867 відповідно до статті 52 Статуту в якому зафіксовано ознаки незбережного перевезення, такі як порушення маркування, виїмка та недостача, а саме: ліворуч над 6-7 люками порушено маркування, наявна виїмка довжиною 300 см., шириною 120-130 см. глибиною 40 см. В технічному відношенні вагон справний, двері цільнометалеві, люка зачинені, течі вантажу немає.

Розрахунок шкоди, спричиненої внаслідок недостачі вантажу у вагоні № 66377854 проведений відповідно до Правил перевезення вантажів та становить 269,11 грн, що підтверджується відомістю-розрахунком № 305, яка наявна в матеріалах справи.

Вагон № 65241200 був виданий позивачу із складанням комерційного акта від 07.09.2015 № 010474/1865 відповідно до статті 52 Статуту в якому зафіксовано ознаки незбережного перевезення, такі як порушення маркування, виїмка та недостача, а саме: ліворуч над 5, 6, 7 люками порушено маркування, наявна виїмка довжиною 400 см., шириною 100-120 см. глибиною 40 см. В технічному відношенні вагон справний, двері цільнометалеві, люка зачинені, течі вантажу немає.

Розрахунок шкоди, спричиненої внаслідок недостачі вантажу у вагоні № 65241200 проведений відповідно до Правил перевезення вантажів та становить 1.460,90 грн, що підтверджується відомістю-розрахунком № 306, яка наявна в матеріалах справи.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем правил перевезення вантажу що призвело до фіксування вказаного порушення із складанням комерційних актів від 07.09.2015 № 010476/1867, від 07.09.2015 № 010474/1865 та виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості на підставі відомостей-розрахунків в розмірі 1.730,01 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Згідно з п. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно статті 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ст. 114 Статуту).

Таким чином, факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1.730,01 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь публічного акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11; ідентифікаційний код 00186542, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) заборгованість в сумі 1.730 (одна тисяча сімсот тридцять) грн 01 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18 березня 2016 року

Суддя С.В. Балац