ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2016 р. Справа № 914/4272/15

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кордюк Г.Т.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

При секретарі судового засідання: Ляпінському В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ Аптека 3І від 19.02.16

на ухвалу господарського суду Львівської області від 01.02.16

у справі № 914/4272/15

за зустрічним позовом: ТзОВ Аптека 3І, с. Сокільники, Львівської області

до відповідача-1 за зустрічним позовом: ПАТ Банк Київська Русь, м. Київ

до відповідача-2 за зустрічним позовом: ПАТ Альба Україна, м. Бориспіль, Київської області

про визнання недійсним договору відступлення права вимоги

у справі № 914/4272/15

за позовом: ПАТ Банк Київська Русь, м. Київ

до відповідача: ТзОВ Аптека 3І, с. Сокільники, Львівської області

про стягнення 2 334 191,47 грн.

за участю представників:

від сторін як за первісним так і за зустрічним позовом не зявилися;

В грудні 2015 року ПАТ "Банк "Київська Русь" звернулось до господарського суду Львівської області з позовною заявою до ТзОВ Аптека 3І про стягнення 2 334 191,47 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 18.12.2015 року порушено провадження у справі.

29.01.2016 року до господарського суду Львівської області від ТзОВ Аптека 3І надійшла зустрічна позовна заява до відповідача-1 за зустрічним позовом: ПАТ Банк Київська Русь, до відповідача-2 за зустрічним позовом: ПАТ Альба Україна про визнання недійсним договору відступлення права вимоги. При цьому, до зустрічної позовної заяви ТзОВ Аптека 3І додане клопотання про відстрочення сплати судового збору.

З посиланням на вказане, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що ТзОВ Аптека 3І не надано доказів, які б підтверджували факт існування обґрунтованих обставин, що свідчать про неможливість сплатити ТзОВ Аптека 3І судовий збір.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 01.02.16 (суддя Петрашко М.М.) повернуто зустрічну позовну заяву ТзОВ Аптека 3І без розгляду на підставі п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТзОВ Аптека 3І подало апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу ТзОВ Аптека 3І задоволити, ухвалу господарського суду Львівської області від 01.02.16 про повернення зустрічної позовної заяви ТзОВ Аптека 3І без розгляду скасувати, а зустрічний позов та додані до нього документи повернути до господарського суду Львівської області для розгляду справи по суті.

Як на підтвердження своїх вимог апелянт покликається на те, що в заяві про відстрочення сплати судового збору наведено причини неможливості сплатити судовий збір через важке фінансове становище, що є поважною та достатньою обґрунтованістю неможливості позивачем оплатити судовий збір одночасно з поданням зустрічної позовної заяви.

Відповідачі за зустрічним позовом вимог ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 25.02.16 не виконали, відзиви не подали.

04.03.2016 року до Львівського апеляційного господарського суду від представника ТзОВ Аптека 3І надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на інший час та дату, у звязку із перебуванням представника апелянта у відрядженні.

Відповідачі за зустрічним позовом у судове засідання явку уповноважених представників не забезпечили, про причини неявки не повідомили хоча належним чином був повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, які повернуті відділенням поштового звязку, та знаходиться у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У відповідність абз. 3 п. 3.9.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (із змінами та доповненнями) особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

Згідно п. 3.9.2. вищезазначеної Постанови пленуму ВГСУ, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

В силу ч. 3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги по даній справі та відсутність клопотання про його продовження, Львівський апеляційний господарський суд розглядає дану справу у встановлений Господарським процесуальним кодексом строк, за відсутності представників сторін, які повідомлені належним чином.

Розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, апеляційний господарський суд вважає, що ухвалу господарського суду належить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 60 ГПК України відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати судового збору та його розмір визначений Законом України "Про судовий збір".

Згідно положень ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Станом на 01.01.2016 року розмір мінімальної заробітної плати складає - 1378,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, разом з зустрічною позовною заявою ТзОВ Аптека 3І подало клопотання в якому просить відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення у справі № 914/4272/15.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Аналіз правового змісту зазначеної норми свідчить про те, що відстрочення скаржнику сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які свідчать про об'єктивну неможливість сплатити судовий збір під час подання позову у зв'язку з важким майновим станом сторони.

В розділі 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013, зі змінами і доповненнями, зазначено, що у розгляді питань, пов`язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Згідно із пунктом 12 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 25.08.2011 року № 01-061175/2011, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у статті 8 Закону України „Про судовий збір" дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Таким чином, зі змісту статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що відстрочення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком, при цьому єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведеній нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Скаржник, в порушення вищенаведених норм ГПК України, не довів належними і допустимими доказами обставини його майнового стану, які перешкоджають йому сплатити судовий збір.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що ТзОВ Аптека 3І не надано жодних доказів на підтвердження того, що майновий стан останнього перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі. Саме лише посилання ТзОВ Аптека 3І на важке фінансове становище не може вважатися підставою для звільнення сторонами від сплати судового збору. Крім того, не надано доказів того, що кошти, необхідні для сплати судового збору, будуть в наявності на підприємстві до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і доданні до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З врахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Ухвалу господарського суду Львівської області від 01.02.16 у даній справі залишити без змін, апеляційну скаргу ТзОВ Аптека 3І без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України в порядку та строки, встановлені ст. ст. 109, 110 ГПК України.

Повний текст постанови складений 14.03.2016 року

Головуючий - суддя Кордюк Г.Т.

суддя Гриців В.М.

суддя Давид Л.Л.