ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 березня 2016 року Справа № 906/1268/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кочерової Н.О. (доповідач),
суддівАкулової Н.В., Саранюка В.І.,
перевіривши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Аеліта"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 16.12.2015
у справі№ 906/1268/15 господарського суду Житомирської області
за позовомпублічного акціонерного товариства "Приватбанк"
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Аеліта"
простягнення 20 938,69 грн
ВСТАНОВИВ:

До Вищого господарського суду України надійшла касаційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Аеліта" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.12.2015 у справі № 906/1268/15.

З матеріалів справи вбачається, що постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 16.12.2015 вже оскаржувалася товариством з обмеженою відповідальністю "Аеліта" до касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 21.01.2016 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Аеліта" було повернуто на підставі п.2 ч.1 ст. 111-3 ГПК України.

Подана повторно касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХП1 Господарського процесуального кодексу України, не приймається до розгляду та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 111-1 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Згідно з ч. 4 ст. 111 цього ж Кодексу, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази надіслання її копії іншим сторонам у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аеліта" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.12.2015 у справі № 906/1268/15. Однак, до касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Аеліта" не додано доказів надсилання копії касаційної скарги позивачу - публічному акціонерному товариству "Приватбанк".

Згідно з п. 61 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України" треті особи користуються правами і несуть обов'язки сторони у справі. Тому якщо до касаційної скарги не додано доказів надіслання її копії третім особам, то така касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом (п. 3 ч. 1 ст. 111-3 ГПК України).

Не повідомлена сторона у справі належним чином, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об'єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

У зв'язку з наведеним, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається на підставі п.3 ч.1 ст.111-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Однак, скаржником подано касаційну скаргу без доказів сплати судового збору, при цьому, в касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Аеліта" просить звільнити його від сплати судового збору в зв'язку з тяжким матеріальним становищем підприємства.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачена можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати з урахуванням майнового стану сторони.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, з матеріалів касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Аеліта" не вбачається жодних доказів на підтвердження того, що майновий стан скаржника перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законом розмірах.

Відтак, в даному випадку відсутні підстави для задоволення клопотання скаржника про зменшення та відстрочення сплати судового збору, передбачені статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111-3 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Дотримання цього двадцятиденного строку є обов'язковим для всіх учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Оскаржувана товариством з обмеженою відповідальністю "Аеліта" постанова Рівненського апеляційного господарського суду прийнята 16.12.2015, а отже, останнім днем строку для подання касаційної скарги було 05.01.2016.

Проте, як вбачається з матеріалів касаційної скарги, її було складено та підписано 03.02.2016, тобто поза межами строку визначеного статтею 110 ГПК України.

Одночасно скаржник в касаційній скарзі просить відновити пропущений строк на подання касаційної скарги, обґрунтовуючи тим, що він був пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинні містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. У клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Таким чином, відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується, виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником.

Будь-яких обставин, які мали б об'єктивний характер та свідчили б про існування дійсних перешкод для своєчасного подання у встановленому порядку належно оформленої касаційної скарги у клопотанні про відновлення строку не наведено, а тому колегія суддів визнає, що можливість вчасного подання належно оформленої касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.12.2015 у справі № 906/1268/15 залежала виключно від волевиявлення самого скаржника.

Таким чином, скаржником не наведено об'єктивних причин, які б свідчили про те, що останній був позбавлений права та можливості вчасно оскаржити постанову апеляційного господарського суду у касаційному порядку.

Відповідно до ст. 53 ГПК України Вищий господарський суд України може відновити пропущений строк в разі наявності поважних причин пропуску цього строку.

Враховуючи відсутність у матеріалах касаційної скарги доказів в підтвердження поважності причини пропуску встановленого процесуального строку для подання касаційної скарги, Вищий господарський суд України не вбачає підстав для задоволення поданого клопотання.

В зв'язку з цим касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається скаржнику на підставі п.5 ст.111-3 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 53, 86, 111, п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 111-3 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відхилити клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Аеліта" про відновлення строку для подання касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.12.2015 у справі № 906/1268/15.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Головуючий Н. Кочерова

Судді Н. Акулова

В. Саранюк