ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.03.16р. Справа № 904/10347/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Дзержинського", м. Дніпродзержинськ. Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 17 895 633, 30 грн. за договором купівлі - продажу природного газу

Головуючий колегії ОСОБА_1

Суддя Золотарьова Я.С.

Суддя Новікова Р.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 представник - дов. №14 -138 від 13.05.2014р.

Від відповідача: Гоголюк.І.Г. представник - дов. № 9 від 29.01.2016р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім ОСОБА_3" суми пені в розмірі 5 416 770,08 грн., 3% річних 612 810,50 грн., інфляційних втрат 11 866 052,72 грн. за договором купівлі-продажу природного газу № 13-2340-02-ПР від 20.12.2013р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань за укладеним між Позивачем та Відповідачем договором купівлі - продажу природного газу № 13-2340-02-ПР від 20.12.2013р. щодо своєчасної оплати вартості обсягів газу у встановленому договором строку.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/10347/15 від 01.12.2015р. порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 12.01.2016р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2016р. відкладено розгляд справи на 01.02.2015р.

Ухвалою суду від 01.02.2016р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 16.02.2016р., 01.02.2016р. у судовому засіданні оголошено перерву до 09.02.2016р.

У зв'язку із знаходженням судді Назаренко Н.Г. на лікарняному слухання справи № 904/10347/15 не відбулось, про що повідомлено сторін листом господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2016р.

З метою забезпечення всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про призначення колегіального розгляду справи.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл) від 16.02.2016 р. визначено наступний склад колегії: головуючий колегії ОСОБА_1, судді - Золотарьова Я.С., Новікова Р.Г.

Ухвалою суду від 16.02.2016р. справу № 904/10347/15 прийнято до розгляду в складі колегії: головуючий колегії ОСОБА_1, судді - Золотарьова Я.С., Новікова Р.Г. та призначено розгляд справи на 14.03.2016р.

Позивач позовні вимоги, викладені у позовній заяві, підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у відзиві на позов зазначив, що Позивачем не доведене порушення Відповідачем умов вищевказаного договору, з огляду на те, що остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. Однак Позивач у своєму розрахунку і в позовній заяві веде розрахунок пені, 3% річних та інфляційних з 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Крім того, Відповідач вважає, що Позивачем порушуються вимоги п. 30.1 ст. 30 Закону України „ Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, відповідно до якого моментом виконання грошового зобовязання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 ст. 8 цього Закону банк зобовязаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. За твердженням Відповідача, у наданому розрахунку Позивач вказує дати, які не відповідають дійсності.

Також, Відповідач надав клопотання про проведення судово-бухгалтерської (фінансової) експертизи та зупинення провадження у справі.

Суд відхилив клопотання Відповідача про проведення судово-бухгалтерської (фінансової) експертизи.

09.02.2016р. Відповідачем надано клопотання № 017/149 від 05.02.2016р., в якому просить розстрочити виконання рішення на 4 місяці

Клопотання про використання засобів технічної фіксації судового процесу при розгляді цієї справи сторонами не заявлялись.

В судовому засіданні 14.03.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (далі - Продавець, Позивач) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім ОСОБА_3" (далі - Покупець, Відповідач) укладений договір купівлі-продажу природного газу № 13-2340-02-ПР від 20.12.2013р. (далі - Договір), в подальшому сторонами укладено додаткові угоди: № 1 від 16.01.2014р. (далі - Додаткова угода №1), № 2 від 23.04.2014р. (далі - Додатковоа угода № 2), №3 від 22.05.2014р. (далі - Додаткова угода №3), № 4 від 17.06.2014р. (далі - Додаткова угода № 4), № 5 від 19.09.2014р. (далі - Додатковоа угода № 5), № 6 від 26.11.2014р. (далі - Додаткова угода № 6) та № 7 від 15.12.2014 р. (далі Додаткова угода № 7).

Відповідно до п.1.1 Договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (далі -газ), на умовах цього договору.

Газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для власних потреб. Покупець є кінцевим споживачем (п.1.2 Договору).

Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2014р. по 31 грудня 2014р. газ обсягом до 207 200 тис.куб.м (п. 2.1. Договору).

Допускається відхилення місячного обсягу переданого газу в розмірі +/- 5% (плюс/мінус п'ять відсотків) від узгодженого Сторонами згідно п.2.1 цього договору планового обсягу продажу газу без коригування планового обсягу (п.2.1.2 Договору).

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що Продавець передає Покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі Покупця.

Право власності на газ переходить від Продавця до Покупця в пунктах приймання -передачі. Після переходу права власності на газ Покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ.

У відповідності до п. 3.3. Договору приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Згідно п. 4.1. Договору кількість газу, яка продається Покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу Покупця.

Пунктом 5.2. Договору в редакції Додаткової угоди №7 встановлено, що ціна за 1000 куб.м. газу становить 5 900,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільвої надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 366,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 73,34 грн., всього з ПДВ - 440,04 грн. До сплати за 1000 куб.м природного газу - 6 384,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 276,94 грн., всього з ПДВ - 7 661,64 грн.

Згідно п.6.1. Договору оплата за газ з врахуванням вартості транспортування територією України проводиться Покупцем виключно грошовими коштами в такому порядку:

- оплата в розмірі 30% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться не пізніше ніж за 5 банківських днів до початку місяця поставки газу;

- оплата в розмірі по 35% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться до 5 числа та до 15 числа поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно п. 9.3. Договору строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 років.

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.11.1 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач протягом січня - грудня 2014 року здійснив поставку природного газу Відповідачу згідно актів приймання-передачі природного газу (а.с.46-57), які підписані повноважними представниками сторін без заперечень та скріплені печатками сторін, на загальну суму 1 053 336 194,37 грн.

Відповідачем зобов'язання по договору виконані, але з порушенням строку, у зв'язку з чим Позивачем Відповідачеві нараховані: пеня у сумі 5 416 770,08 грн. та 3% річних 612 810,50 грн. за загальний період з 15.07.2014р. по 29.01.2015р., та інфляційні втрати 11 866 052,72 грн. за загальний період з липня 2014 по січень 2015р., що і стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд прийшов до висновку про часткове задоволення спору на підставі наступного.

Пунктом 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 7.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим Договором.

В пункті 7.2. Договору сторони передбачили, що у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1. цього Договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1. умов цього договорі він у безспірному порядку зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікованої облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 відсотків від суми простроченого платежу.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунок пені Позивача, судом встановлено, що пеня за період з 15.07.2014р. по 29.01.2015р. становить 5 051 407,57 грн., а тому підлягає частковому задоволенню у визначеному розмірі.

В частині стягнення пені у сумі 365 362,51 грн. слід відмовити.

В силу п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком суду, 3% річних за період з 15.07.2014р. по 29.01.2015р. становлять 571 569,67 грн. та підлягають до стягнення.

В частині стягнення 3% річних у сумі 41 240,83 грн. слід відмовити.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат позивача суд враховує приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

З врахуванням викладеного, вимоги щодо стягнення з Відповідача інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню у розмірі 4 582 369,50 грн.

В частині стягнення інфляційних втрат у сумі 7 283 683,22 грн. слід відмовити.

Отже, з врахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з стягненням з Відповідача на користь Позивача пені у сумі 5 051 407,57 грн., 3% річних -571 569,67 грн. та інфляційних 4 582 369,50 грн.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В ході розгляду справи відповідач надав клопотання про розстрочення виконання судового рішення, в якому просить розстрочити виконання рішення на 4 місяці.

Вказане клопотання Відповідач обґрунтовує тим, що надання відстрочки виконання рішення у даному спорі сприятиму дійсному та своєчасному отриманню Позивачем грошових коштів, присуджених судом, а відповідач матиме змогу відновити свій фінансовий стан, який на даний момент є утрудненим у зв'язку з наступним:

- Відповідач, з метою підтримки держави в період проведення антитерористичної операції придбав облігації внутрішньої державної позики "Військові облігації" на суму 50 059 000,00 грн.;

- У зв'язку з мобілізацією працівників підприємства Відповідачем прийнято рішення про необхідність закупівлі обмундирування, на що комбінатом укладені догвоори в загальній сумі 1 884 862,54 грн.;

- Виконуючи приписи Кодексу законів про працю за період проведення антитерористичної операції протягом березня 2014р. по липень 2015р. мобілізованим працівникам нараховані кошти на загальну суму понад 18 000 000,00 грн.

Також відповідач зазначає, що виробничо-господарська діяльність Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", як і інших металургійних підприємств України, починаючи з 2008р. та в цей час, здійснюється в надзвичайно складних умовах, які викликані, з одного боку, нестабільністю кон'юктури ринку чорних металів, а з іншого - постійним зростанням цін на електроенергію, природний газ, а також зростанням тарифів на залізничні перевезення - на внутрішньому ринку. Окрім того, негативно вплинули на виробничо-господарську діяльність підприємства і втрати господарських зв'язків з постачальниками сировини та матеріалів на Донбасі з причини проведення бойових дій на території Донецької та Луганської областей.

За підсумками півріччя 2015р. сума збитків підприємства відповідача склала 621 640 млн. грн.

Наразі через відсутність достатнього об'єму грошових коштів Відповідач не має змоги сплатити Позивачеві одним платежем суму заборгованості.

Крім того, Відповідач зазначає, що ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" є підприємством, діяльність якого є патріотично спрямованою, яке масштабно підтримує українську армію та добровільні батальйони, які знаходяться в АТО, що протягом тривалого часу потребує відволікання значних грошових коштів, останнє унеможливлює наразі виконання рішення суду.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, зміна способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови унормовано статтею 121 Господарського процесуального кодексу України.

Так, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Наведена норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, повязаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Відповідно до п. 7.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки визначається господарським судом.

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у строк. При вирішенні питання про розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Господарський суд, дослідивши докази та надавши оцінку наведеним заявником обставинам, установив, що виконання судового рішення відповідачем ускладнюється скрутним фінансовим станом останнього, негайне виконання рішення у справі призведе до збільшення кредиторської заборгованості, припинення господарської діяльності, що, в свою чергу, унеможливить виконання судового рішення у цій справі, тобто стягнення спірної суми.

З врахуванням викладеного, суд вважає за можливе заяву відповідача про розстрочення виконання рішення задовольнити частково та розстрочити виконання рішення в частині стягнення заборгованості у сумі 10 205 346,74 грн., з якої 5 051 407,57 грн. - пеня, 571 569,67 грн. - 3% річних, 4 582 369,50 грн. - інфляційні втрати, на 2 місяці, починаючи з березня 2016 року, рівними частинами по 5 102 673,37 грн. за наступним графіком:

- до 31 березня 2016 року - 5 102673,37 грн.;

- до 30 квітня 2016 року - 5 102673,37 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (51925, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18-Б, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ) пеню 5 051 407,57 грн. (пять мільйонів пятдесят одна тисяча чотириста сім грн. 67 коп.), 3% річних - 571 569,67 грн. (пятсот сімдесят одна тисяча пятсот шістдесят девять грн. 67 коп.), інфляційних 4 582 369,50 грн. (чотири мільйони пятсот вісімдесят дві тисячі триста шістдесят девять грн. 50 коп.), витрати по сплаті судового збору - 104 188,37 грн. (сто чотири тисячі сто вісімдесят вісім грн. 37 коп.), про що видати наказ.

Розстрочити виконання рішення у справі в частині стягнення заборгованості в розмірі 10 205 346,74 грн. на 2 (два) місяці з оплатою Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (51925, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18-Б, ) рівними частками за наступним графіком:

- до 31 березня 2016 року - 5 102673,37 грн.;

- до 30 квітня 2016 року - 5 102673,37 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 16.03.2016р.

Головуючий колегії Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5