ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" березня 2016 р.Справа № 07/492-03

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

без виклику представників сторін ОСОБА_1

розглянувши заяву Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" про визнання наказу від 26.01.2004 р. таким, що не підлягає виконанню

за позовом Державного комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод", м. Харків
до Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева", м. Харків
про Орган ДВС - стягнення 69326,62 грн. Комінтернівський відділ Державної виконавчої служби Харківського МУЮ
за участю представників сторін:

позивача (стягувача) - ОСОБА_2 (довіреність №206/810/15 від 19.11.2015);

заявника (боржника) - ОСОБА_3 (довіреність №65-16 від 12.01.2016);

Комінтернівського ВДВС ХМУЮ - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходилась справа № 07/492-03 за позовом Державного комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" до Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" про стягнення 69326,62 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15 січня 2004 року по справі 07/492-03 позов задоволено. Стягнуто з відповідача суму основного боргу 69326,62 грн., 693,27 грн. держмита і 118 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

26 січня 2004 року на виконання рішення був виданий відповідний наказ.

02 березня 2016 від Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" надійшла заява, в якій він просить суд визнати наказ від 26.01.2004 р. по справі № 07/492-03 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ДП "Завод ім. В.О. Малишева" на користь ДПКГ "Харківкомуночиствод" суми основного боргу в розмірі 69326,62 грн.

Ухвалою суду від 09 березня 2016 р. призначено заяву Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" про визнання наказу від 26.01.2004 р. таким, що не підлягає виконанню до розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 березня 2016 року о 09:25 год.

Ухвалою суду від 14 березня 2016 р. розгляд заяви Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" про визнання наказу від 26.01.2004 таким, що не підлягає виконанню було відкладено на 17 березня 2016 р. о 10:00 год.

15.03.2016 до канцелярії суду від представника стягувача надійшло заперечення на заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в якому він просить суд залишити без задоволення заяву Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

15.03.2016 від представника Комінтернівського відділу Державної виконавчої служби Харківського МУЮ факсом надійшла заява, в якій він просить суд справу №07/492-03, розгляд якої відбудеться 17.03.2016, розглянути без його присутності та прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши заяву представника Комінтернівського відділу Державної виконавчої служби Харківського МУЮ про розгляд справи №07/492-03 без його присутності та прийняття рішення на розсуд суду, вирішив за можливе задовольнити її.

В судовому засіданні, яке відбулося 17.03.2016, представник боржника (заявника) підтримав заяву про визнання наказу господарського суду Харківської області від 26.01.2004 по справі №07/492-03, таким, що не підлягає виконанню, у повному обсязі, заперечував проти доводів стягувача, надав суду пояснення, в яких зазначив, що сума основного боргу по справі №07/492-03 є списаною, що підтверджується ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2013 року по справі № 5023/10655/11, залишеною без змін Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.02.2012р. та постановою Вищого Господарського суду України по справі № 5023/10655/11 від 23.04.2013 року, що набрали законної сили.

Представник стягувача в судовому засіданні, яке відбулося 17.03.2016, проти задоволення заяви боржника заперечував посилаючись на те, що, по-перше, боржник повинен був поновити строки на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області по справі №07/492-03, на підставі якого було видано наказ, по-друге, стягувачем списання не проводилося оскільки форма акту звірки підписаного між ДП Завод ім. В.О. Малишева та КП Харківводоканал не відповідає вимогам законодавства тому не може бути прийнята судом в якості доказу, по-третє, посилання боржника на справу № 5023/10655/11, відповідно до якої, на його думку, було здійснено списання боргу, є безпідставними, оскільки факт відсутності або наявності обов'язку відповідача по оплаті за відповідним договором та наказом суду, не був предметом розгляду справи № 5023/10655/11.

Представник Комінтернівського відділу ДВС у судове засідання призначене на 17.03.2016 не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином.

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого представникам сторін для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ГПК України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом вже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15 січня 2004 р. у справі № 07/492-03 позов задоволено. Стягнуто з відповідача суму основного боргу 69326,62 грн., 693,27 грн. держмита і 118 грн. витрат на інформаційнотехнічне забезпечення судового процесу.

26 січня 2004 р. на примусове виконання рішення був виданий відповідний наказ.

Відповідно до матеріалів справи загальна сума заборгованості ДП Завод ім. В.О. Малишева перед стягувачем станом на 01.09.2012 року становила 18722634,67 грн. в тому числі 151852,34 грн. судових витрат.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про деякі питання заборгованості підприємств обороно-промислового комплексу учасників Державного концерну Укроборонпром та забезпечення їх стабільного розвитку підлягають списанню заборгованість підприємств оборонно-промислового комплексу (встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) за надані їм послуги з водопостачання та водовідведення перед субєктами господарювання, що надають послуги з водопостачання та водовідведення, яка виникла станом на 01.09.2012 року і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом, а також заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) з пені, штрафних та фінансових санкцій (3 відсотки річних та індекс інфляції), які були нараховані підприємствам обороно-промислового комплексу на заборгованість за природний газ та послуги з його транспортування, теплову енергію, електричну енергію та надані послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01.09.2012 року і не сплачені станом на дату набрання чинності цим Законом. ОСОБА_4 набрав чинності 30.10.2012 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону списання заборгованості (у тому числі з пені, штрафних та фінансових санкцій) відповідно до цієї статті здійснюється підприємствам оборонно-промислового комплексу відповідними суб'єктами господарювання, які здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, оптовим постачальником електричної енергії, підприємствами, що виробляють електричну енергію, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та її дочірніми компаніями (підприємствами), а також суб'єктами господарювання, які постачають теплову енергію, надають послуги з водопостачання та водовідведення (далі - учасники процедури списання), у такому порядку:

1) обсяг заборгованості (у тому числі реструктуризованої) визначається з урахуванням вимог законодавства з питань інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, документів та розрахунків і списується учасниками процедури списання у сумах, що обліковуються в бухгалтерському обліку таких учасників, враховуючи у тому числі суми пені, штрафних санкцій, 3 відсотки річних та індекс інфляції на дату списання;

2) для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входять керівник підприємства як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів;

3) списання заборгованості проводиться на підставі взаємно погоджених актів звіряння учасників процедури списання, в яких зазначаються обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню;

4) датою списання заборгованості є дата підписання взаємно погоджених актів звіряння учасниками процедури списання;

5) у разі якщо у статутному капіталі підприємства - учасника процедури списання 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) належить державі, взаємно погоджений акт погоджується органом, уповноваженим управляти таким підприємством.

Постановою КМУ від 31.08.2011 року за № 993 "Деякі питання Державного концерну "Укроборонпром" підприємство боржника - ДП Завод ім. В.О. Малишева включено до складу Державного концерну "Укроборонпром.

За змістом п.2 ч. 2 ст. 2 Закону визначено, що для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входять керівник підприємства як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів.

Отже зазначені комісії складають акти звіряння, а датою списання заборгованості є дата підписання взаємно погоджених актів звіряння учасниками процедури списання.

Так, матеріалами справи підтверджується створення на підприємствах КП Харківводоканал та ДП Завод ім. В.О. Малишева комісій щодо питань списання заборгованості, на підставі вимог Закону України Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну Укроборонпром та забезпечення їх стабільного розвитку № 5213-VI від 06.09.2012.

На виконання вимог Закону, між Комунальним підприємством "Харківводоканал" та Державним підприємством Завод імені ОСОБА_5 було підписано акт звіряння заборгованості з урахуванням штрафних санкцій, 3% річних, інфляції, судових витрат, індексації, що обліковувалась станом на 01.09.2012 і не сплачена станом на 30.10.2012. Акт містить відбиток печатки ДК "Укроборонпром" і підпис керівника концерну, яким було узгоджено загальну суму, яка підлягає списанню - 18570782,33 грн.

При цьому, боржник зазначає, що факт списання заборгованості підтверджується ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2013 року по справі № 5023/10655/11 та постановою Вищого Господарського суду України по справі № 5023/10655/11 від 23.04.2013 року, якими вимоги стягувача до боржника в сумі 18570782,33 були відхилені під час розгляду справи про банкрутство ДП Завод ім. В.О. Малишева.

На підтвердження того, що сума заборгованості встановлена рішенням господарського суду Харківської області по справі №07/492-03 входить до вищезазначеної суми, факт списання якої встановлено ухвалою господарського суду Харківської області по справі № 5023/10655/11 від 18.01.2013 р., заявником було надано копію заяви КП Харківводоканал по справі №5023/10655/11 про визнання вимог кредиторів. В свою чергу, заперечення стягувача ґрунтуються на обставинах, що були викладені ним в касаційній скарзі по справі №5023/10655/11, які були досліджені Вищим господарським судом України та відхилені постановою від 23.04.2013 року.

Так, Вищий господарський суд в Постанові від 23.04.2013 року по справі № 5023/10655/11 зазначив, що з моменту підписання акту відбулося списання заборгованості ДП Завод ім. В.О. Малишева перед КП Харківводоканал.

Такої ж правової позиції притримується Верховний суд України в вищезазначеній постанові від 02.12.2015 року по даній справі.

Відповідно до ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 117 ГПК України передбачено, що господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Таким чином, однією з підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню є той факт, що обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням.

Приймаючи до уваги той факт, що в суму заборгованості, яка була списана відповідно до ст.2 Закону України Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром", увійшла сума основної заборгованості по справі №07/492-03 в розмірі 69326,62 грн., тому суд приходить до висновку про повне задоволення заяви ДП Завод ім. В.О. Малишева" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ДП Завод ім. В.О. Малишева на користь ДКП КП Харківкомуночитвод суми основного боргу в розмірі 69326,62 грн.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 22, 33, 86, 117 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Державного підприємства "Завод імені ОСОБА_5" про визнання наказу господарського суду Харківської області від 26 січня 2004 року по справі №07/492-03 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ДП Завод ім. В.О. Малишева на користь ДКП КП Харківкомуночитвод суми основного боргу в розмірі 69326,62 грн.

2. Визнати наказ Господарського суду Харківської області по справі №07/492-03 від 26 січня 2004 року таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ДП Завод ім. В.О. Малишева на користь ДКП КП Харківкомуночитвод суми основного боргу в розмірі 69326,62 грн.

Суддя ОСОБА_6