КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2016 р. Справа№ 910/27658/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Дикунської С.Я.

Алданової С.О.

за участю представників:

від позивача: представник не з'явився;

від відповідача: Пешков О.О. - представник за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"

на рішення Господарського суду м. Києва від 11.01.2016 року

у справі № 910/27658/15 (суддя Мельник В.І.)

позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія

"Інгосстрах"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія

"Українська страхова група"

про стягнення 7076, 68 грн.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення 7076, 68 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" на підставі договору страхування наземного транспорту № КЗН1CPS-13911Z0 від 01.10.2013 року внаслідок настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_1, а тому Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність водія автомобіля "Фольксваген Поло", державний номерний знак НОМЕР_2, якого визнано винним у скоєнні ДТП, застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховий поліс № АС/4565857), а тому обов'язок з відшкодування матеріальної шкоди покладається на Приватне акціонерне товариство "Українська страхова група".

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.01.2016 року у справі № 910/27658/15 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на ті самі підстави, що й у позовній заяві.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти її вимог заперечив та просив суд залишити без задоволення.

Позивачем не використано наданого йому законом права на участь його представника у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Причин неявки суду не повідомлено. Матеріали справи містять докази належного його повідомлення про час та місце судового засідання, а саме поштове повідомлення № 14035692.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача, за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та відзиву, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представника відповідача, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2013 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" (страховик) та Приватним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" (страхувальник) було укладено договір страхування № НОМЕР_3, за умовами якого об'єктом страхування є транспортний засіб марки "ЗАЗ Ланос" д.н.з НОМЕР_1.

За приписами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 980 ЦК України визначено, що предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Як встановлено ч. 1 ст. 8 Закону України "Про страхування", страховим ризиком визначається певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Встановлено, що 21.07.2014 року в с. Петрівське по вул. Київській сталася ДТП за участю транспортного засобу "ЗАЗ Ланос", д.н.з НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та транспортного засобу "Фольксваген Поло", д.н.з НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/7283/14-п від 08.08.2014 року визнано винним ОСОБА_4 у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 425,00 грн.

В силу ст. 988 ЦК України встановлено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Дана норма кореспондується з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування".

Встановлено, що на підставі заяви Страхувальника про виплату страхового відшкодування, Страхового акту № И-2008 від 20.08.2014 року та звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) № 222/07/14 від 30.07.2014 року, позивачем було виплачено розмір матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу "ЗАЗ Ланос", д.н.з НОМЕР_1, у розмірі 42 460,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 22.08.2014р.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_4, який є винним у ДТП, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховий поліс № АС/4565857).

Вказаним договором (поліс № АС/4565857) передбачено, що франшиза становить 0,00 грн., ліміт відповідальності - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 38.1.3. ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до особи, яка заподіяла шкоду навмисно.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, судова колегія прийшла до висновку про те, що після виплати страхового відшкодування за фактичні витрати страхувальнику до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" перейшло право вимоги до відповідальної особи.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, який є винним у спричиненні нанесення шкоди автомобілю "ЗАЗ Ланос", д.н.з НОМЕР_1, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група", судова колегія дійшла висновку про те, що відповідальною особою перед Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" за відшкодування страхової виплати є Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група".

Матеріали справи свідчать про те, що на вимогу позивача відповідач перерахував грошові кошти у розмірі 35 383,42 грн., мотивуючи тим, що позивачем при виплаті страхового відшкодування не було враховано ПДВ.

Враховуючи встановлене вище, позивач звернувся з даним позов та просить суд достягнути з відповідача 7 076,68 грн. боргу та судові витрати.

Нормами ст. 36.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Як вбачається з, платіжного доручення № 1 від 22.08.2014 р., позивач виплатив страхове відшкодування на рахунковий рахунок страхувальника - Приватного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк".

Враховуючи приписи ст. 36.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та те, що позивачем було виплачено страхове відшкодування на рахунковий рахунок страхувальника, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відповідачем було вірно перераховано регресну виплату у розмірі 35 383,42 грн., з урахуванням ПДВ - 7076,68 грн., а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 7076,68 грн. є такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст.34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи встановлені вище обставини, судова колегія дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку, рішення місцевого господарського суду, яким у позові відмовлено, відповідає чинному законодавству та матеріалам справи; колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" на рішення Господарського суду м. Києва від 11.01.2016 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва м. Києва від 11.01.2016 року у справі № 910/27658/15 - без змін.

3. Матеріали справи № 910/27658/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді С.Я. Дикунська

С.О. Алданова