РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2016Справа № 910/854/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСАНС СЕРВІС» до товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ СТИЛЬ» про стягнення 29850,00 грн, за участю представників:

від позивача: Донський Я.С. (довіреність від 12.11.2015 № б/н);

від відповідача: не з'явилися,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2016 року до Господарського суду міста Києва звернулося ТОВ «РЕНЕСАНС СЕРВІС» з вищевказаним позовом.

Позов мотивований порушенням відповідачем зобов'язання за договором від 03.08.2015 № РС-03/08 про надання послуг транспортного експедирування, яке полягає у перевезенні вантажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2016 прийнято вказаний позов до розгляду та порушено провадження у справі № 910/854/16.

Засвідчену копію вищевказаної ухвали суду відповідач отримав за адресою місцезнаходження, яка відповідає відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Решту ухвал суду, винесених у даній справі, відповідач також отримав. Наведені фактичні обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи повідомленнями поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштових відправлень суду.

Таким чином, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду даної справи належним чином.

Однак, відповідач в жодне судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень з цього приводу до суду не подав, правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність обставин, які б позбавляли суд можливості вирішити спір у даній справі по суті.

В судовому засіданні 14 березня 2016 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши усні пояснення повноважного представника позивача, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено таке.

Між ТОВ «ПРОФІТ СТИЛЬ» (далі - експедитор) та ТОВ «РЕНЕСАНС СЕРВІС» (далі - клієнт) укладено договір від 03.08.2015 № РС-03/08 про надання послуг транспортного експедирування (далі - договір), відповідно до предмета якого експедитор, що діє за дорученням клієнта, зобов'язується від свого імені та за рахунок клієнта надати і/або організувати надання визначених договором послуг, а клієнт зобов'язується своєчасно оплачувати визначені договором послуги експедитора (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 1.2 договору експедитор надає клієнту такі види транспортно-експедиторських послуг (далі - послуги):

- організовує перевезення вантажу клієнта автомобільним транспортом в межах території України за маршрутом, узгодженим з Клієнтом (п.п. 1.2.1);

- доставляє ввірений клієнтом вантаж автотранспортом до місця призначення і видає його уповноваженому отримати вантаж особі (п.п. 1.2.2).

Кількість і вид вантажів, маршрути, вантажовідправники і вантажоодержувачі, графік подачі автотранспорту та суми оплати узгоджуються сторонами перед кожним конкретним перевезенням (п. 1.3 договору).

Як передбачено у п. 2.1 договору, клієнт зобов'язується:

- надати заявку на перевезення вантажу експедитору не пізніше доби до дня відправки, в якій буде вказано: найменування пунктів відправки та призначення, кількість вантажу і час подачі транспортних засобів під навантаження. Надання заявок допускається факсом, електронною поштою, по телефону;

- надати належним чином оформлені документи встановленої форми на пред'явлення до перевезення вантажу (п.п. 2.1.3);

- сплачувати рахунки протягом 2 (двох) банківських днів з моменту надання їх експедитором та підписувати акт прийому-передачі наданих послуг (п.п. 2.1.8);

- підписати наданий експедитором акт прийому-передачі наданих послуг протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту його надання або надати у зазначений строк мотивовану відмову від підписання (п.п. 2.1.9).

Відповідно до п. 2.2 договору експедитор зобов'язується:

- забезпечити виділення справного рухомого складу за кількістю, типом вантажу, що перевозиться і відповідає всім санітарним вимогам (п.п. 2.2.2);

- забезпечити перевезення вантажу у строки, узгоджені з клієнтом (п.п. 2.2.3);

- після надання послуг надати клієнту засобами факсимільного (електронного) зв'язку з подальшою відправкою протягом 3 (трьох) робочих днів оригіналів, рахунок на оплату, акт прийому-передачі наданих послуг, податкову накладну, товарно-транспортну накладну з відміткою вантажовідправника, а в разі залучення до здійснення перевезень третіх осіб, звіт про надані послуги із документальним підтвердженням витрат експедитора (копія договору перевезення з третьою особою, чеки, подорожні листи, тощо).

Вартість конкретного перевезення (групи однотипних перевезень) узгоджуються сторонами додатково перед кожним перевезенням (групою однотипних перевезень) і вказуються в кожній заявці на переміщення вантажу (п. 3.2 договору).

Згідно з п. 3.5 договору розрахунок між експедитором та клієнтом проводиться за фактом вивантаження транспортного засобу, згідно з виставленими експедитором рахунками та підписаними сторонами актами прийому-передачі наданих послуг, протягом 2 (двох) банківських днів з дня підписання сторонами актів прийому-передачі наданих послуг. Підставою для виписки рахунку-фактури є товарно-транспортні накладні.

Сторонами у п. 3.9 договору передбачено, що акт прийому-передачі наданих послуг, що надісланий засобами факсимільного зв'язку або електронною поштою, вважається таким, що має юридичну силу до заміни його на оригінал. Оригінал акту прийому-передачі надсилається замовником поштою на адресу експедитора у розумний строк, але не пізніше 3 (трьох) діб після фактичного його підписання. Датою надіслання акту є відмітка поштового відділення про відправлення.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками діє до 31 грудня 2016 року, а в частині розрахунків - до повного виконання (п. 7.1 договору).

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Суд відзначає, що договір, укладений сторонами спору, є договором транспортного експедирування, а тому права і обов'язки сторін визначаються, зокрема, положеннями глави 65 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 929 ЦК України встановлено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Отже, за твердженнями позивача, 15 вересня 2015 року засобами телефонного зв'язку останній, користуючись своїм правом, передбаченим у підпункті 2.1.1 договору, надав відповідачеві заявку на надання останнім транспортно-логістичних послуг 16 вересня 2015 року.

Судом встановлено, що на підставі рахунку відповідача від 15.09.2015 № 15/09 позивач платіжним дорученням від 15.09.2015 № 1090 перерахував на користь відповідача 29850,00 грн. Вказаний розрахунковий документ міститься в матеріалах справи.

Однак, за твердженнями позивача, 16 вересня 2015 року відповідач засобами телефонного зв'язку повідомив позивача про неможливість надати замовлені і оплачені послуги. У письмових поясненнях позивач зазначає, що зв'язку з наведеними обставинами 27 листопада 2015 року останній надіслав відповідачеві лист, яким вимагав від останнього повернення попередньої оплати. Проте, за твердженнями позивача, докази надсилання вказаного листа-вимоги останнім було втрачено.

Спір між сторонами справи виник, як стверджує позивач, внаслідок неповернення відповідачем суми попередньої оплати послуг, які надані останнім не були.

Судом встановлено, що 03 березня 2016 року позивачем надіслано відповідачеві лист-претензію від 29.02.2016, яким клієнт вимагав від експедитора повернення попередньої оплати в розмірі 29850,00 грн.

Доказів реагування відповідачем на лист позивача від 29.02.2016 матеріали справи не містять.

Таким чином, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд зазначає таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, виходячи з умов договору та приписів чинного законодавства, належним доказом виконання відповідачем, як експедитором, зобов'язання за договором є акт прийому-передачі наданих послуг та товарно-транспортні накладні.

Однак, матеріали справи не містять жодного з наведених вище доказів належного виконання відповідачем умов договору, тобто надання послуг, які були оплачені позивачем.

Таким чином, відповідач вважається таким, що прострочив.

Згідно з ч. 3 ст. 612 ЦК України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Частиною 2 ст. 217 ГК України визначено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків, штрафні та оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 224 ГК України під збитками розуміються, зокрема, витрати, зроблені управненою стороною.

Тобто враховуючи вищевикладене у разі невиконання або неналежного виконання експедитором обов'язків за договором клієнт має право вимагати відшкодування збитків.

Суд відзначає, що матеріали справи також не містять доказів повернення відповідачем позивачеві суми попередньої оплати в розмірі 29850,00 грн.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 34 ГПК).

Таким чином, суд дійшов висновку, що в даному випадку під збитками позивача слід розуміти витрати у розмірі 29850,00 грн, які були понесені останнім у зв'язку зі здійсненням передоплати послуг, які, у свою чергу, надані відповідачем не були.

Підсумовуючи сукупність встановлених вище фактичних обставин і норм права, суд вважає позов правомірним, документально підтвердженим, та який відповідачем жодними доказами не спростований.

Отже, позов ТОВ «РЕНЕСАНС СЕРВІС» у даній справі підлягає задоволенню повністю.

Зважаючи на викладене та враховуючи приписи ч. 5 ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача повністю.

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСАНС СЕРВІС» задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ СТИЛЬ» (01010, м. Київ, вулиця Аістова, будинок 3, офіс 57; ідентифікаційний код 39565290) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСАНС СЕРВІС» (04074, м. Київ, вулиця Вишгородська, будинок 28/1; ідентифікаційний код 37139889) заборгованість в сумі 29850,00 (двадцять дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят) грн 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16 березня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань