ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2016 р.Справа № 922/362/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України", м. Харків
до Комунального підприємства "Благоустрій" Валківської міської ради, м. Валки
про стягнення грошових коштів в розмірі 68099,28 грн.
за участю представників сторін:

Представник позивача - ОСОБА_1, дов. від 27.10.2015 р.,

представник відповідача - ОСОБА_2, дов. від 26.02.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Дочірнє підприємство "Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України", м. Харків, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Комунального підприємства "Благоустрій" Валківської міської ради, м. Валки, про стягнення заборгованості за договорами з поточного ремонту дороги комунальної власності №№ 06_15, 06_18 від 11.09.2014р., укладеними між сторонами даного спору, в розмірі 68099,28 грн., з яких: 45315,00 грн. - основний борг, 1581,38 грн. - 3% річних, 21202,90 грн. - інфляційне збільшення суми боргу. Також позивач просить суд покласти витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Ухвалою господарського суду від 15.02.2016р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 29.02.2016р. об 11:00 год.

У судовому засіданні 29.02.2016р. оголошувалась перерва до 14.03.2016р. об 11:30 год.

12.03.2016р., через канцелярію суду, представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 8195), в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу за договорами з поточного ремонту дороги комунальної власності №№ 06_15, 06_18 від 11.09.2014р., укладеними між сторонами даного спору, в розмірі 45315,00 грн. та покласти на відповідача судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Згідно статті 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приймає заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог до розгляду як таку, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству та продовжує розгляд справи з її урахуванням.

У судовому засіданні 14.03.2016р. представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні, до матеріалів справи долучаються надані на виконання вимог ухвали суду від 15.02.2016р., додаткові документи (вх. № 6282).

У судовому засіданні 14.03.2015р. представник відповідача не заперечував проти позовних вимог позивача щодо стягнення суми основного боргу за договорами з поточного ремонту дороги комунальної власності №№ 06_15, 06_18 від 11.09.2014р., в розмірі 45315,00 грн. До матеріалів справи долучається наданий відповідачем до матеріалів справи відзив на позов (вх. № 6775).

У судовому засіданні 14.03.2016р. сторони наголосили на тому, що ними надані всі необхідні для розгляду справи докази та вважають за можливе розглянути справу по суті в даному судовому засіданні.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши представників сторін, судом встановлено наступне:

Як свідчать матеріали справи, 11.09.2014 р. між Філією "Валківський райавтодор" ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (підрядник, позивач) та Комунальним підприємством "Благоустрій" Валківської міської ради (замовник, відповідач) укладено договір № 06_15 з поточного ремонту дороги комунальної власності по вул. Гагаріна у м. Валки Харківської області.

Філією "Валківський райавтодор" ДП "Харківський облавтодор" за договором № 06_15 від 11.09.2014 р. були виконані дорожні роботи на загальну суму 48502,26 грн., про що між позивачем та відповідачем оформлені акти приймання виконаних робіт за типовою формою № КБ- 2В, затвердженою Наказом Мінрегіонбуду України №554 від 04.12.2009р., та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт за типовою формою №КБ-3 а саме:

- акт приймання виконаних робіт за типовою формою №КБ-2в № б/н від 27.10.2014р. за жовтень 2014 року на суму 48 502,26 грн.;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за типовою формою №КБ-3 № б/н від 27.10.2014р. за жовтень 2014 року на суму 48 502,26 грн.

Виконані за договором роботи на суму 48502,26 грн. були прийняті замовником.

Також судом встановлено, що, 11.09.2014 р. між Філією "Валківський райавтодор" ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (підрядник, позивач) та Комунальним підприємством "Благоустрій" Валківської міської ради (замовник, відповідач) укладено договір № 06_18 з поточного ремонту дороги комунальної власності по вул. Маяковського у м. Валки Харківської області.

Філією "Валківський райавтодор" ДП "Харківський облавтодор" за договором № 06_18 від 11.09.2014 р. були виконані дорожні роботи на загальну суму 60000,00 грн., про що між позивачем та відповідачем оформлені акти приймання виконаних робіт за типовою формою № КБ- 2В, затвердженою Наказом Мінрегіонбуду України №554 від 04.12.2009р., та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт за типовою формою №КБ-3 а саме:

- акт приймання виконаних робіт за типовою формою №КБ-2в № б/н від 15.12.2014р. за грудень 2014 року на суму 60000,00 грн.;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за типовою формою №КБ-3 № б/н від 15.12.2014р. за грудень 2014 року на суму 60000,00 грн.

Виконані за договором роботи на суму 60000,00 грн. були прийняті замовником.

Відповідно до п. 4.4. договорів, розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі "Актів приймання виконаних підрядних робіт" (форма КБ-2В) та "Довідки про вартість виконаних підрядних робіт" (форма КБ-3), за підписами уповноважених представників замовника та підрядника.

Згідно з п. 6.1.1. договорів, замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги підряднику при наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Однак, в порушення умов договору № 06_15 від 11.09.2014 р. відповідач за виконані роботи розрахувався частково, сплативши 45187,26 грн.

За виконані роботи за договором № 06_18 від 11.09.2014 р. відповідач розрахувався частково, сплативши 18000,00 грн.

Направлена на адресу відповідача вимога про проведення розрахунків за виконані роботи (№ 147 від 04.02.2016 р.) залишена без відповідного реагування .

Таким чином, позивач зазначив, що відповідачем не виконаний обов'язок щодо в повному обсязі сплати за виконані позивачем роботи за договорами з поточного ремонту дороги комунальної власності №№ 06_15, 06_18 від 11.09.2014р. в сумі 45315,00 грн., що є підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 16 ЦК України, частиною 2 статті 20 ГК України, одним із способів захисту права є примусове виконання обовязку в натурі (присудження до виконання обовязку в натурі).

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що договори з поточного ремонту дороги комунальної власності №№ 06_15, 06_18 від 11.09.2014р., укладені між сторонами даного спору, за своєю правовою природою є договорами підряду.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 839 ЦК України, підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Відповідно до ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Частина 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Факт виконання робіт за договором № 06_15 від 11.09.2014р. підтверджується наявними в матеріалах справи актом приймання виконаних робіт за типовою формою №КБ-2в № б/н від 27.10.2014р. за жовтень 2014 року на суму 48502,26 грн. та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за типовою формою №КБ-3 № б/н від 27.10.2014р. за жовтень 2014 року на суму 48 502,26 грн.

Факт виконання робіт за договором № 06_18 від 11.09.2014р. підтверджується наявними в матеріалах справи актом приймання виконаних робіт за типовою формою №КБ-2в № б/н від 15.12.2014р. за грудень 2014 року на суму 60000,00 грн. та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за типовою формою №КБ-3 № б/н від 15.12.2014р. за грудень 2014 року на суму 60000,00 грн., підписаних сторонами договорів (позивачем та відповідачем у справі) та скріплених їх печатками.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема, безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не заперечував проти пред'явленої до стягнення позивачем суми основного боргу, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 45315,38 грн. за виконанні ним роботи належно обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та такими, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 65, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Благоустрій" Валківської міської ради Харківської області (63002, Харківська область, Валківський район, м. Валки, проспект Радянської Армії, 9, ) на користь Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (61202, м. Харків, вул. Ахсарова, 2, ) суму заборгованості в розмірі 45315,00 грн., судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.03.2016 р.

Суддя ОСОБА_3

справа № 922/362/16