ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 р. Справа № 918/77/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

а позовом Державного підприємства "Костопільське лісове господарство"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення боргу в сумі 1807 грн. 25 коп.

Представники сторін:

від позивача : Прокопчук С.О. (дов. б/н від 22.02.2016 р.);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Костопільсе лісове господарство" (далі-Позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-Відповідач) про стягнення 1 807 грн. 25 коп. за надання послуг з перевезення.

Ухвалою від 10.02.2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/77/16 розгляд якої призначено на 22.02.2016 року.

22.02.2016 року на виконання ухвали суду від 12.02.2016 року від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи витягу з ЄДР.

Ухвалою від 22.02.2016 року, у зв'язку із неявкою Відповідача по справі, розгляд справи відкладено на 09.03.2015 року.

Ухвалою суду від 09.03.2016 року розгляд справи відкладено в судовому засіданні на 21.03.2016 року.

В судовому засіданні 21.03.2016 року Позивач підтримав заявлені вимоги.

Відповідач відзив на позовну заяву, а також доказів погашення заборгованості не подав, в судові засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення Відповідача в судове засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на надання відзиву та направлення представника для участі в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 21.03.2016 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд Рівненської області, -

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2014 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір про надання послуг перевезення № 06-17 (далі - Договір) за умовами якого, Позивач (Перевізник) бере на себе зобов'язання за Відповідача (Замовника) здійснювати перевезення вантажів, зазначених в Замовленні (далі - вантаж) та в разі потреби надавати пов'язані з цим експедиторські послуги, а Замовник зобов'язується оплачувати надані послуги.

Відповідно до п. 2.1. Договору послуги надаються на підставі усної телефонної заявки або прийнятого до виконання замовлення, яке надається Перевізником через електронні засоби зв'язку, по факсу, поштою або через представника Замовника, чи в інший прийнятний для Сторін спосіб, не пізніше ніж за одну годину до початку перевезення.

Згідно п. п. 6.1. та 6.2. Договору, послуги по даному Договору передаються Перевізником та приймаються Замовником по товарно-транспортним накладним, оформлюються актом приймання-здачі наданих послуг підписаного уповноваженими перед ставниками сторін. Факт перевезення підтверджується товарно-транспортною накладною і подорожнім листом, або листом замовника з підписом представника вантажоодержувача або вантажовідправника.

Як вбачається з матеріалів справи, з 11.06.2014 року по 16.09.2014 року Позивачем було здійснено перевезення вантажу відповідно до Договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи товарно-транспортними накладними та актами здачі-прийняття робіт а саме: актом здачі-прийняття робіт № ОУ00-00688, товарно-транспортною накладною № 005527 від 11.06.2014 року, актом здачі - прийняття робіт № ОУ00-00689, товарно - транспортною накладною № 005552 від 18.06.2014 року, актом здачі-прийняття робіт № ОУ00-00690, товарно-транспортною накладною № 005555 від 19.06.2014 року, актом здачі - прийняття робіт № ОУ00-00691, товарно - транспортною накладною № 005575 від 25.06.2014 року, актом здачі - прийняття робіт № ОУ00-01030, товарно - транспортною накладною № 007479 від 16.09.2014 року.

Відповідно до п. 5.1. Договору вартість транспортних послуг за даним Договором становить 24 грн. 00 коп. за 1 куб лісопродукції (з урахуванням ПДВ).

Пунктом 5.3. оплата послуг за даним Договором здійснюється Замовником протягом 15 банківських днів з дати отримання вантажу Вантажоодержувачем.

Відповідно до п. 4.12. Договору, Замовник зобов'язаний прийняти належним чином надані послуги та оплатити їх.

Таким чином за Відповідачем рахується заборгованість перед Позивачем на загальну суму 1 807 грн. 25 коп.

Відповідно до п. 7.1. Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань по цьому Договору сторони несуть взаємну матеріальну відповідальність, встановлену даним Договором, законодавством України.

Згідно з п. 8.1. та п. 8.2. Договору, всі спори, що виникають між Сторонами стосовно цього Договору, або пов'язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між Сторонами.

Якщо відповідний спір не можливо вирішити шляхом переговорів, Сторони направляють одна одній претензії. В разі незадоволення претензії в десятиденний термін спір може вирішуватись в судовому порядку відповідно до чинного в Україні законодавства.

Даний Договір укладено у двох оригінальних примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із Сторін.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно із ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд визначає наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 909 ЦК України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу. Аналогічні норми містить і ст. 307 ГК України

Відповідно до частини 1 статті 916 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги Державного підприємства "Костопільсе лісове господарство" ґрунтуються на законодавстві, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем, відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на Відповідача покладаються судові витрати внаслідок його неправильних дій - доведення спору до господарського суду.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної осби-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Державного підприємства "Костопільське лісове господарство" (35000, Рівненська обл., м. Костопіль, вул. Дубки, 2, код 00992800) 1 807 (одна тисяча вісімсот сім) грн. 25 коп. заборгованості.

3. Видати наказ.

Повний текст рішення підписано 22 березня 2016 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (35000, Рівненська обл., м. Костопіль, вул. Дубки, 2);

3 - відповідачу рекомендованим (АДРЕСА_1).