ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 березня 2016 р. Справа № 903/1/16
за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю Володимир-Волинська фірма "Термоізоляція" ЛТД, м. Володимир-Волинський

про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності,

Суддя Якушева І.О.,

при секретарі судового засідання Хомич О.В.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. №3-243110/24482 від 18.12.2015р.),

від відповідача: н/з

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 03.03.2016р. по 12.03.2016р.

Суть спору: позивач - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в позовній заяві просив звернути стягнення на предмет іпотеки:

- цегляну будівлю матеріального складу, загальною площею 1630,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд.1;

- цегляну будівлю майстерні з виготовлення металевих покриттів, загальною площею 542 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд.1;

- цегляну будівлю адмінприміщення, загальною площею 380,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд.1;

- земельну ділянку площею 18902,00 кв.м., кадастровий номер 07:102:000:00:01:002:4853, що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд.1,

шляхом визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в рахунок погашення 10 544 882,43 грн., з них:

1 970 000 грн. заборгованості за кредитом, наданим на підставі договору про невідновлювальну кредитну лінію № 0285-01-10 від 30.11.2010р.,

6 175 947,85 грн. заборгованості за відсотками за період з 30.11.2010р. по 15.09.2015р.,

592 943,01 грн. пені за порушення строку повернення кредиту за період з 15.03.2015р. по 15.09.2015р.,

1 805 991,57 грн. пені за порушення строку сплати процентів за період з 15.03.2015р. по 15.09.2015р.

Ухвалою від 06.01.2016р. господарським судом було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 03.02.2015р., зобов'язано позивача подати суду: письмові пояснення на обґрунтування права ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; оригінал іпотечного договору №04151/1110 від 30.11.2010р. для огляду в судовому засіданні; докази на підтвердження виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», ст. 4 Закону України «Про іпотеку»; зобов'язано відповідача подати суду: обґрунтовані письмові пояснення на заявлений позов, докази на їх підтвердження; довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

01.02.2016р. на виконання вимог ухвали суду від 06.01.2016р. позивач через канцелярію суду подав письмові пояснення б/н від 29.01.2016р.

01.02.2016р. від відповідача надійшло клопотання вих. №142 від 29.01.2016р., в якому він просив розгляд справи відкласти, посилаючись на перебування представника ТзОВ Володимир-Волинська фірма "Термоізоляція" ЛТД у відпустці.

У звязку із необхідністю витребування додаткових пояснень і доказів ухвалою суду від 03.02.2016р. розгляд справи було відкладено на 17.02.2016р.

У звязку із невиконанням позивачем вимог ухвали суду від 03.02.2016р. розгляд справи було відкладено на 03.03.2016р.

02.03.2016р. представником позивача через канцелярію суду було подано розрахунок заборгованості за відсотками наростаючим підсумком, розрахунок пені, звіт про незалежну оцінку майна (майновий комплекс), звіт з експертної грошової оцінки земельної ділянки, витяг про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек, чотири витяги про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомості, лист-вимога, надісланий на виконання ст.35 Закону України «Про іпотеку».

Представник відповідача у відзиві на позов, зареєстрованому в суді 03.03.2016р., просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на таке:

- при огляду копії договору іпотеки та ретельному аналізі підпису директора встановлено невідповідність дійсного підпису директора ТзОВ Володимир-Волинська фірма "Термоізоляція" ЛТД ОСОБА_2 підпису, поставленому на останній сторінці договору. У звязку з цим подано позов до господарського суду області про визнання недійсним договору іпотеки №04151/1110 від 30.11.2010р.;

- позивачем пропущено строк предявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності;

- задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки призведе до подвоєння стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки Рівненським міським судом розглядається позовна заява про стягнення з ТзОВ «Ізол», ТОВ «Володимир-Волинська фірма «Термоізоляція ЛТД», ТОВ «Фронтон», ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 10 544 882,43 грн. заборгованості за кредитним договором №0285-01-10 від 30.11.2010р., а ухвалою господарського суду Рівненської області від 17.11.2015р. було затверджено вимог кредиторів, в тому числі і ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в розмірі 10 554 098,43 грн.;

- згідно із п. 6 ч. 1 ст. 39 Закону № 898-IV у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. У судовій практиці немає єдності щодо вирішення питання про критерії, які повинен застосовувати суд, визначаючи початкову ціну.

Початкова ціна предмета іпотеки не береться до уваги судом у разі заявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на нього, оскільки згідно із ч. З ст. 37 Закону № 898-IV іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

В судовому засіданні 03.03.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, посилаючись на подачу до господарського суду Волинської області позову про визнання недійсним договору іпотеки №04151/1110 від 30.11.2010р., укладеного між публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" і товариством з обмеженою відповідальністю Володимир-Волинська фірма "Термоізоляція" ЛТД.

Судом клопотання про зупинення залишено без задоволення з огляду на те, що ухвалою господарського суду Волинської області від 09.03.2016р. позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Володимир-Волинська фірма "Термоізоляція" ЛТД до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про визнання недійсним договору іпотеки №04151/1110 від 30.11.2010р. було надіслано за підсудністю до господарського суду м.Києва.

За клопотанням представника відповідача 03.03.2016р. йому було надано для ознайомлення звіт про незалежну оцінку майна (майновий комплекс), звіт з експертної грошової оцінки земельної ділянки.

Для ознайомлення із відзивом відповідача, новими розрахунками позивача, подачі позивачем пояснень по справі з врахуванням відзиву відповідача, а також письмових пояснень щодо виготовлення ринкової вартості іпотечного майна з огляду на умову п.3 іпотечного договору в судовому засіданні з 03.03.2016р. по 12.03.2016р. було оголошено перерву.

В судовому засіданні 12.03.2016р. представник позивача звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, в якій просив звернути стягнення на предмет іпотеки:

- цегляну будівлю матеріального складу, загальною площею 1630,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд.1;

- цегляну будівлю майстерні з виготовлення металевих покриттів, загальною площею 542 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд.1;

- цегляну будівлю адмінприміщення, загальною площею 380,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд.1;

- земельну ділянку площею 18902,00 кв.м., кадастровий номер 07:102:000:00:01:002:4853, що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд.1,

шляхом визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» за ціною 1 388 000 грн. в рахунок погашення 10 544 882,43 грн., з них: 1 970 000 грн. заборгованості за кредитом, наданим на підставі договору про невідновлювальну кредитну лінію № 0285-01-10 від 30.11.2010р., 6 175 947,85 грн. заборгованості за відсотками за період з 30.11.2010р. по 15.09.2015р., 592 943,01 грн. пені за порушення строку повернення кредиту за період з 15.03.2015р. по 15.09.2015р., 1 805 991,57 грн. пені за порушення строку сплати процентів за період з 15.03.2015р. по 15.09.2015р.

Судом прийнято заяву про уточнення позовних вимог № 9-246320/182 від 03.03.2016р., оскільки за своїм змістом вона не є заявою про збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, не змінює предмету чи підстав позову та не визначає додаткових позовних вимог.

У цій заяві позивачем на виконання вимог ст.37 Закону України "Про іпотеку" вказано визначену суб'єктом оціночної діяльності вартість майна, на яке позивач просить звернути стягнення шляхом визнання права власності на нього.

З огляду на викладене, розгляд позовних вимог у справі здійснюється з урахуванням зазначеної заяви позивача.

Представник відповідача в судове засідання 12.03.2016р. не зявився. У звязку із закінченням строку вирішення спору на підставі ст.75 ГПК України справу 12.03.2016р. розглянуто за відсутності представника відповідача з урахуванням його заперечень на позов. Про дату та час судового засідання 12.03.2016р. представник відповідача був повідомлений в судовому засіданні 03.03.2016р., про що в матеріалах справи міститься його власноручний підпис.

Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

в с т а н о в и в:

30.11.2010 року між публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" та товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Ізол» як позичальником був укладений договір про невідновлювальну кредитну лінію №0285-01-10, відповідно до п. 1.1 якого банк відкриває позичальнику невідновлювлювальну кредитну лінію на загальну суму 6 600 000 грн., а позичальник зобов'язується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти згідно з графіком погашення кредитної лінії (додаток №1 до цього договору) з остаточним терміном погашення до 29 листопада 2013 року і сплатити за користування кредитними коштами відсотки в розмірі 21% річних (а за користування кредитними коштами з моменту, зазначеного в підпункті «б», «в» п. 3.1. цього договору, сплатити відсотки у підвищеному розмірі).

Для обліку виданих в рахунок кредитної лінії коштів банк відкриває позичальнику позичковий рахунок №2063.3.00.01501.04, МФО 333603.

Сторонами було складено та підписано додаток №1 до договору про невідновлювальну кредитну лінію №0285-01-10 від 30.11.2010р., який є невід'ємною частиною договору та в якому сторони погодили наступний графік погашення кредитної лінії:

- платіж № 1 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 31.03.2011р.;

- платіж № 2 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 30.04.2011р.;

- платіж № 3 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 31.05.2011р.;

- платіж № 4 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 30.06.2011р.;

- платіж № 5 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 31.07.2011р.;

- платіж № 6 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 31.08.2011р.;

- платіж № 7 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 30.09.2011р.;

- платіж № 8 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 31.10:2011р.;

- платіж № 9 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 30.11.2011р.;

- платіж № 10 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 31.03.2012р.;

- платіж № 11 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 30.04.2012р.;

- платіж № 12 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 31.05.2012р.;

- платіж № 13 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 30.06.2012р.;

- платіж № 14 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 31.07.2012р.;

- платіж № 15 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 31.08.2012р.;

- платіж № 16 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 30.09.2012р.;

- платіж № 17 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 31.10.2012р.;

- платіж № 18 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 30.11.2012р.;

- платіж № 19 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 31.03.2013р.;

- платіж № 20 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 30.04.2013р.;

- платіж № 21 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 31.05.2013р.;

- платіж № 22 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 30.06.2013р.;

- платіж № 23 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 31.07.2013р.;

- платіж № 24 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 31.08.2013р.;

- платіж № 25 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 30.09.2013р.;

- платіж № 26 в розмірі 244 444,44 грн. з датою погашення до 31.10.2013р.;

- платіж № 27 в розмірі 244 444,56 грн. з датою погашення до 29.11.2013р., а всього 6600000 грн.

Відповідно до 3.1. договору про невідновлювальну кредитну лінію позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами у валюті кредиту за процентними ставками:

а) 21% річних (у розмірі, зазначеному в п. 1.1. договору) за період з дня видачі до терміну повернення кредиту, зазначеного в п.2.4. цього договору;

б) у разі порушення позичальником термінів погашення, згідно з графіком (додаток 1 до договору), 31,50% річних від суми своєчасно невиконаного зобов'язання по кредиту відповідно до вищевказаного графіку, за період часу з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї кредитної (основної) заборгованості;

в) 31,50% річних за період з « 30» листопада 2013р. до дня фактичного погашення кредитної (основної) заборгованості.

Відповідно до п. 3.4. договору про невідновлювальну кредитну лінію нарахування та сплата відсотків за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно. Позичальник сплачує відсотки в строк з 26 числа кожного місяця і не пізніше останнього робочого дня кожного місяця. У зазначений термін сплачуються відсотки, нараховані за користування кредитними коштами з 26 числа попереднього місяця до 25 числа поточного місяця (включно).

Позичальник сплачує відсотки за останній звітний період (тобто звітний період, в якому настає термін повернення кредиту) не пізніше терміну повернення кредиту, вказаного в п.2.2. цього договору.

Відповідно до п.7.1. договору про невідновлювальну кредитну лінію за прострочку повернення кредитних коштів та/або сплати процентів та/або комісійної винагороди позичальник сплачує банку пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня сплачується в разі порушення позичальником термінів платежів, передбачених п.п.2.4., 2.5., 3.4., 3.6., 4.5., 6.1., 8.3. цього договору, а також будь-яких інших термінів оплати, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від обовязку сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитними коштами.

Позивач в позовній заяві зазначав, що станом на 15.09.2015 року заборгованість ТзОВ фірма «Ізол» перед позивачем за договором становить 10 544 882,43 грн., з них: сума простроченої заборгованості за кредитом - 1970000 грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками - 6175947,85 грн. за період з 30.11.2010р. по 15.09.2015р.; пеня за порушення строку повернення кредиту за період з 15.03.2015р. по 15.09.2015р. в розмірі 592 943,01 грн., пеня за порушення строків сплати процентів за період з 15.03.2015р. по 15.09.2015р. в розмірі 1 805 991,57 грн.

У відповідності із ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст.526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, заборгованість ТзОВ фірма «Ізол» перед позивачем за договором про невідновлювальну кредитну лінію №0285-01-10 від 30.11.2010р. становить 1 970 000 грн.,

Із розрахунку заборгованості видно, що в 2013, 2015 роках позичальник погашав заборгованість, тобто вчинив дії, що свідчать про визнання ним боргу, а відтак відповідно до ст.264 Цивільного кодексу України перебіг строку позовної давності для стягнення кредитної заборгованості перервався, а після переривання почався заново та на час звернення позивача з позовом ( позовну заяву позивач надсилав до суду 30.12.2015р.) не закінчився.

Згідно із розрахунком позивача, за період з 30.11.2010р. по 15.09.2015р. за позичальником утворилась заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 6 175 947,85 грн.

Відповідно до ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки відповідач не заявляв про сплив позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, суд не застосовує позовної давності за цією вимогою.

У відповідності із ст.ст.610, 611, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки позичальник у строк, визначений кредитним договором, не сплачував процентів, позивач правомірно нарахував 1 805 991,57 грн. пені за порушення строку сплати процентів за період з 15.03.2015р. по 15.09.2015р.

Враховуючи встановлені додатком №1 до договору про невідновлювальну кредитну лінію №0285-01-10 від 30.11.2010р. строки погашення кредиту, пеня за порушення строку повернення кредиту за період з 15.03.2015р. по 15.09.2015р. в розмірі 592 943,01 грн. нарахована без врахування вимог п.6 ст.232 Господарського кодексу України, а тому правових підстав для її стягнення за рахунок предмета іпотеки немає.

Пунктом 5.1. договору про невідновлювальну кредитну лінію №0285-01-10 від 30.11.2010р. передбачено, що забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором є, зокрема, іпотечний договір № 04151/1110 від 30.11.2010 року.

30.11.2010р. між позивачем - публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" як іпотекодержателем та відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю Володимир-Волинська фірма «Термоізоляція» ЛТД як іпотекодавцем, яке є майновим поручителем товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Ізол» (надалі «позичальник»), було укладено іпотечний договір № 0415І/1110, відповідно до п. 1 якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухомо майно:

- цегляна будівля матеріального складу, загальною площею 1630,2 кв.м., позначена на плані літерою „А1", що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд. 1;

- цегляна будівля майстерні з виготовлення металевих покриттів, загальною площею 542 кв.м., позначена на плані літерою „В1", що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Володимир- Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд.1;

- цегляна будівля адмінприміщення, загальною площею 380,7 кв.м., позначена на плані літерою „Б-2",що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд.1;

- земельна ділянка, площею 18902 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки 07:102:000:00:01:002:4853, що знаходяться за адресою: Волинська область, м. Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд. 1.

Відповідно до п. 2 іпотечного договору №0415І/1110 від 30.11.2010р. предмет іпотеки передаєсться в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за договором про невідновлювану кредитну лінію №0285-01-10 від 30.11.2010 року, укладеного між іпотекодержателем та позичальником (надалі - основне зобов'язання) на суму 6 600 000 грн. строком до 29.11.2013 року, а також процентів за користування кредитними ресурсами, виходячи із процентної ставки:

- 21% річних, за період з дня видачі до строку повернення кредиту згідно з умовами основного зобов'язання;

- в разі порушеній позичальником термінів погашення, згідно з графіком (додаток 1 до основного зобов'язання), 31,5% річних, від суми невиконаного своєчасно зобов'язання по кредиту згідно з вищезазначеним графіком, за період з моменту непогашених суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї заборгованості;

- 31,5% річних за період зі строку повернення кредиту згідно з умовами основного зобов'язання до дня фактичного погашення кредиту;

- 25% річних у випадку невиконання зобов'язань передбачених пунктом З.7 або 8:3. основного зобов'язання;

а також комісійної винагороди за основним зобов'язанням, неустойки. за цим договором або за основним зобов'язанням, враховуючи відшкодування збитків, завданих, прострочкою платежів за основним зобов'язанням, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки в повному обсязі (в тому числі витрати за виконавчим написом), визначеному на момент фактичного задоволення вимог.

Проценти за користування кредитом сплачуються позичальником щомісячно в строки, передбачені умовами основного зобов'язання.

Відповідно до п. 3 іпотечного договору узгоджена сторонами ринкова вартість предмету іпотеки становить 2329100 грн., в тому числі вартість земельної ділянки - 679338 грн.

Як зазначено в цьому ж пункті договору, сторони дійшли згоди, що звернення стягнення на предмет іпотеки буде здійснюватися за ліквідаційною вартістю предмета іпотеки. Ліквідаційна вартість предмета іпотеки це вартість, яка може бути отримана за умови продажу предмета іпотеки у строк, що є значно коротшим від строку експозиції подібного майна, протягом якого воно може бути продане за ціною, яка дорівнює ринковій вартості. Узгоджена сторонами ліквідаційна вартість предмета іпотеки становить 2163735 грн.

Відповідно до пп. 8.4.3 п.8 іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання строку виконання позичальником зобовязань, забезпечених іпотечним договором, вони не будуть виконані чи будуть виконані неналежним чином.

Згідно з п. 10 іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд іпотекодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору.

Як узгоджено сторонами в пп.11.3.1. п.11 іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя за його вибором може здійснюватися шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання в порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до статті 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно з ст.18 Закону іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови: 1) для іпотекодавця та іпотекодержателя - юридичних осіб відомості про: для резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців; для нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для іпотекодавця та іпотекодержателя - фізичних осіб відомості про: для громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; для іноземців, осіб без громадянства - прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України; 2) зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання; 3) опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, у тому числі кадастровий номер. У разі іпотеки земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення; 4) посилання на видачу заставної або її відсутність.

Іпотечний договір може містити інші положення, зокрема, визначення вартості предмета іпотеки, посилання на документ, що підтверджує право власності іпотекодавця на предмет іпотеки, відомості про обмеження та обтяження прав іпотекодавця на предмет іпотеки, визначення способу звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація застави повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних обєктів проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Іпотека зареєстрована позивачем 30.11.2010р. в Державному реєстрі іпотек.

Витягами з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна підтверджується внесення 30.11.2010р. запису на заборону відчуження об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку", не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором ( постанова Верховного Суду України від 19.08.2014 №5011-32/10471-2012).

Отже, у разі встановлення такого способу звернення стягнення у договорі іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 26.12.2011 №3-139гс11).

Таким чином, з огляду на зміст положень п.11 іпотечного договору від №0415І/1110 від 30.11.2010р., якими позивачу надано право на власний розсуд обирати спосіб задоволення власних грошових вимог до позичальника, що виникли з кредитного договору №0285-01-10 від 30.11.2010р., до яких відноситься і можливість визнання за позивачем як іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, керуючись положеннями ст.ст. 33, 35, 37 Закону України „Про іпотеку", суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 1 970 000 грн. заборгованості за кредитом, 6 175 947,85 грн. заборгованості за відсотками, 1 805 991,57 грн. пені за порушення строків сплати процентів, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від №0415І/1110 від 30.11.2010р. шляхом визнання за позивачем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду.

Відповідно до ст. 39 Закону України „Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Верховний суд України в Аналізі судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна, вказав, що, вирішуючи зазначені питання, суди повинні виходити з того, що ціна предмета іпотеки встановлюється в самому договорі - відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону № 898-ІV вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Початкова ціна предмета іпотеки не береться до уваги судом у разі заявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на нього, оскільки згідно із ч. 3 ст. 37 Закону № 898-ІV іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Наведене вище свідчить про те, що у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності за ст. 37 Закону України "Про іпотеку" в резолютивній частині рішення має бути обов'язково зазначена вартість іпотечного майна, на яке звертається стягнення та яке набувається іпотекодержателем у власність, визначена на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Як передбачено ст. 5 Закону України "Про іпотеку" вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором.

У частині третій ст. 37 Закону вказано, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Вартість, за якою іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність, визначена на підставі звіту про незалежну оцінку майна (комплекс нерухомого майна), виконаного приватним підприємством «Аналітичне Бюро Інновацій та Консалтингу» (сертифікат субєкта оціночної діяльності №152/16 від 19.02.2016р.), звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки, виконаного ТзОВ «Альянс-Укрексперт» (кваліфікаційні свідоцтва оцінювачів МК №00448 від 21.06.2008р., МК №00301 від 18.11.2007р., сертифікати субєктів оціночної діяльності №897/15 від 23.11.2015р., №897/15 від 23.11.2015р.; кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №001226 від 03.01.2013р., сертифікат субєкта оціночної діяльності №897/15 від 23.11.2015р.), ринкова вартість належних відповідачу об'єктів нерухомості і земельної ділянки станом на 25.02.2016р. складає 1388000 грн.

Отримавши для ознайомлення копії звітів про оцінку іпотечного майна, відповідач заперечень щодо його оцінки не подав, із клопотанням про призначення судової експертизи не звертався.

Що стосується детального опису предмету іпотеки, на який здійснюється звернення стягнення, господарський суд виходить із опису майна, що наведений в іпотечному договорі №0415І/1110 від 30.11.2010р..

Необхідність вжиття заходів щодо забезпечення збереження предмета іпотеки матеріалами справи не підтверджено, позивач на застосуванні вказаних заходів не наполягав.

Також матеріалами справи підтверджено, що спірна іпотека є єдиним зареєстрованим обтяженням щодо вищезазначеного майна, у зв'язку з чим у суду відсутня необхідність зазначення пріоритету задоволення вимог іпотекодержателів в резолютивній частині рішення.

Суд не приймає доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності для звернення з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності з огляду на таке.

Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, встановлений для захисту цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність становить три роки.

Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Доказів на підтвердження внесення змін до кредитного договору № 0285-01-10 від 30.11.2010р. в частині строків виконання зобовязання щодо повернення кредитних коштів не подано. Надіслання претензії не можна вважати зміною умов договору щодо порядку і строків повернення кредитних коштів.

Додатком №1 до договору про невідновлювальну кредитну лінію №0285-01-10 від 30.11.2010р. сторонами було узгоджено строки повернення кредитних коштів, кінцевий строк - до 29.11.2013р.

Тобто, остаточно позивачу стало відомо про неналежне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором 30.11.2013р.

Згідно з пп. 8.4.3 п.8 іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання строку виконання позичальником зобовязань, забезпечених іпотечним договором, вони не будуть виконані чи будуть виконані неналежним чином.

Позовну заяву про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності надіслано позивачем до суду 30.12.2015р., тобто в межах строку позовної давності.

Наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно (постанова Верховного Суду України від 4.09.2013р. у справі №6-73цс13). Разом з тим задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не привели до належного виконання зобовязання.

За змістом ст.33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки повинно привести сторони до задоволення вимог кредитора за основним зобов`язанням (постанова Верховного Суду України від 09.09.2014 № 922/3658/13).

Доказів виконання зобов`язання за кредитним договором № 0285-01-10 від 30.11.2010р. щодо повернення кредитних коштів не подано. Рішення Рівненського міського суду від 15.10.2012р. про стягнення із ТзОВ «Ізол», ТзОВ Володимир-Волинська фірма "Термоізоляція" ЛТД, ТзОВ «Фронтон», ОСОБА_2, ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором № 0285-01-10 від 30.11.2010р. скасоване, інше рішення не прийняте.

У відзиві відповідач заперечував позов, посилаючись на невідповідність дійсного підпису директора ТзОВ Володимир-Волинська фірма "Термоізоляція" ЛТД ОСОБА_2 підпису, поставленому на останній сторінці договору.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доказів на підтвердження визнання недійсним договору іпотеки № 0415І/1110 від 30.11.2010р. станом на час розгляду справи про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього не подано.

Клопотань про призначення експертизи у звязку із підписанням договору неналежною особою відповідач не подавав.

У звязку із частковим задоволенням позову на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України покладаються судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 530, 546, 549, 575, 589, 599, 611, 1054, 1049 Цивільного кодексу України, ст. ст.173, 193 Господарського кодексу України, ст. 4, 7, 18, 33, 37, Закону України Про іпотеку, ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Звернути стягнення на нерухоме майно:

- цегляну будівлю матеріального складу, загальною площею 1630,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд.1;

- цегляну будівлю майстерні з виготовлення металевих покриттів, загальною площею 542 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд.1;

- цегляну будівлю адмінприміщення, загальною площею 380,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд.1;

- земельну ділянку площею 18902,00 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки 07:102:000:00:01:002:4853, що знаходяться за адресою: Волинська область, м.Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд.1,

що належать товариству з обмеженою відповідальністю Володимир-Волинська фірма "Термоізоляція" ЛТД (44700, Волинська обл., місто Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, 1, ) на праві власності та є предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору № 04151/1110 від 30.11.2010р., посвідченого 30.11.2010р. приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №4062, в рахунок погашення заборгованості за кредитом, наданим на підставі договору про невідновлювальну кредитну лінію №0285-01-10 від 30.11.2010р., в розмірі 1 970 000 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 6 175 947,85 грн., пені за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 1 805 991,57 грн. шляхом визнання права власності на зазначене майно за публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60; ) за ціною 1388000 грн.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Володимир-Волинська фірма "Термоізоляція" ЛТД (44700, Волинська обл., місто Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, 1, ) 20820 грн. витрат, повязаних з оплатою судового збору.

4. У задоволенні позову про стягнення за рахунок предмета іпотеки 592 943,01 грн. пені за порушення строку повернення кредиту відмовити.

У відповідності із ст.85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст.84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено: 15.03.2016р.

Суддя І. О. Якушева