РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016Справа №910/32427/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр технічної безпеки»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західбудінвест компані консалтинг»

про стягнення 3 327,67 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Алексєєнко Г.О. (дов. від 28.01.2016);

від відповідача - Середа А.П. (дов. від 12.01.2016);

ВСТАНОВИВ:

24.12.2015 Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ТЕХНІЧНОЇ БЕЗПЕКИ» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДБУДІНВЕСТ КОМПАНІ КОНСАЛТИНГ» про стягнення заборгованості у розмірі 1 884,00 грн., пені в розмірі 69,49 грн., 3% річних - 184,43 грн., інфляційних втрат - 1189,75 грн. та витрат на послуги адвоката у розмірі 2 647,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг, які випливають із договору про технічне обслуговування технічних засобів і систем оповіщення про пожежу №ТО10-69/05 від 21.04.2010.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.12.2015 порушено провадження по справі №910/32427/15, розгляд справи призначено на 21.01.2016.

21.01.2016 представник відповідача через загальний відділ діловодства суду подав заяву про застосування строку позовної давності та письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні 21.01.2016 оголошено перерву до 23.02.2016.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.02.2016 продовжено строк розгляду справи та розгляд справи відкладено на 10.03.2016.

В судове засідання 10.03.2016 з'явилися представники сторін, надали пояснення по суті справи.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 10.03.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

21.04.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр технічної безпеки» (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Західбудінвест компані консалтинг» (далі - замовник) було укладено договір про технічне обслуговування технічних засобів і систем оповіщення про пожежу №ТО10-69/05, відповідно до п. 1.1. якого замовник замовляє, а виконавець приймає на себе зобов'язання по технічному обслуговуванню систем оповіщення про пожежу (СОпП) (далі - послуги), а замовник зобов'язується прийняти послуги та оплатити їх на умовах, в строки та розмірах, які обумовлені цим договором.

Послуги надаються на об'єкті замовника: будівля, яка розташована за адресою: вул. Сурікова, 3, корпус 8-В (далі - об'єкт) (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 3.1 договору вартість послуг на місяць встановлюється відповідно до домовленості сторін та додатку №1 і складає 785,00 грн., та ПДВ - 157,00 грн. Загальна вартість з ПДВ - складає 942,00 грн. і перераховується замовником щомісячно на розрахунковий рахунок виконавця згідно цього договору шляхом передоплати не пізніше 30 числа поточного місяця, в якому надаються послуги.

За умовами п. 3.3 договору до закінчення поточного місяця виконавець надає замовнику два примірника акта приймання наданих послуг, підписані зі свого боку, які останній зобов'язаний до 05 числа наступного за поточним місяцем підписати і повернути один примірник підписаного акта виконавцю. У випадку наявності у замовника заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітному місяці, замовник має право не підписувати акт та зобов'язаний в той же строк, визначений цим пунктом договору, у письмовій формі, надати виконавцю свої обґрунтовані заперечення.

Цей договір вступає в силу з 01.05.2010 і укладається строком на один рік, тобто до 01.05.2011. У випадку, якщо жодна із сторін письмово не повідомить іншу про бажання припинити дію даного договору за один календарний місяць до дати його припинення, даний договір вважається продовженим на той самий строк і на тих же умовах (п. 4.1 договору).

На виконання умов договору позивач надав послуги з технічного обслуговування систем оповіщення про пожежу на об'єкті на загальну суму 1 884,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ТБ-2 від 31.08.2012 на суму 942,00 грн. та № ТБ-4 від 30.09.2012 на суму 942,00 грн.

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач посилався на те, що всупереч п. 3.1 договору відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної оплати отриманих послуг у розмірі 1 884,00 грн. не виконав, у зв'язку із чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 69,49 грн., 3% річних - 184,43 грн. та інфляційні втрати - 1189,75 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають відхиленню з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг.

Згідно зі ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено належне виконання позивачем зобов'язань за договором №ТО10-69/05 від 21.04.2010, проте зобов'язання по оплаті наданих позивачем послуг в сумі 1 884,00 грн. у термін, встановлений договором, відповідачем не виконано.

Разом з тим судом установлено, що відповідно до п. 3.1 договору вартість послуг перераховується замовником щомісячно на розрахунковий рахунок виконавця згідно цього договору шляхом передоплати не пізніше 30 числа поточного місяця, в якому надаються послуги, тобто за послуги надані у серпні 2012 року - 31 серпня 2012 року, у вересні 2012 року - 31 вересня 2012 року.

Так, згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною першою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся в суд з указаним позовом 23 грудня 2015 року, тобто з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності. Доказів поважності причин пропуску зазначеного строку суду не надано.

За таких обставин враховуючи, що відповідач заявив про застосування строку позовної давності, у задоволенні позову відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України слід відмовити з цих підстав.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82-85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене та підписане - 14.03.2016.

Суддя В.О. Демидов