ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Справа № 903/1080/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Мамонтової О.М.

суддів Малетича М.М.

Кривди Д.С.

За участю представників сторін:

від позивача не з'явилися

від відповідача Дейнека Л.Д. (дов. від 20.01.16р.)

від третіх осіб не з'явилися

розглянувши касаційну скаргу Ратнівського міжрайонного управління водного господарства на рішення господарського суду Волинської області від 18.11.15р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.01.16р.

у справі № 903/1080/15

за позовом ТОВ "Гідротех-Плюс", смт. Ратне Волинської області

до Ратнівського міжрайонного управління водного господарства, смт. Ратне Волинської області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1)Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації, м. Луцьк; 2) Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області, м. Луцьк

про стягнення 53735, 10 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Волинської області від 18.11.15р. у справі № 903/1080/15 (суддя Костюк С.В.) позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача стягнуто 28951 грн. заборгованості за виконані будівельні роботи, 1585, 53 грн. 3 % річних та 21256, 09 грн. інфляційних втрат.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.01.16р. (головуючий Демидюк О.О., судді Павлюк І.Ю., Дужич С.П.) вказане рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить рішення від 18.11.15р. та постанову від 25.01.16р. скасувати, у позові відмовити. В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення судами норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст. ст. 6, 530, 625, 627 ЦК України, п. п. 18, 40 ч.1 ст.2, п. 24 ч.1 ст. 116, ст. 119 Бюджетного кодексу України.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.03.16р. розгляд касаційної скарги здійснюється колегією суддів у складі: головуючий суддя - Мамонтова О.М., судді Малетич М.М., Кривда Д.С.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на слідуюче.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

03.10.13р. між Департаментом агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації (Замовник - розпорядник коштів), Турською сільською радою (Замовник - власник меліоративної мережі) та Ратнівським міжрайонним управлінням водного господарства (Виконавець) укладено договір № 10/13/39 на здійснення заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь на території Турської сільської ради Ратнівського району Волинської області, за умовами якого замовники доручають, а виконавець забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору на здійснення заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів і сільськогосподарських угідь на території Турської сільської ради (капітальний ремонт внутрішньогосподарської меліоративної мережі) власника меліоративної мережі.

Склад та обсяги робіт, що доручаються виконавцю визначені проектно-кошторисною документацією, яка є невід'ємною частиною договору (п.1).

Згідно п. 5, вартість виконаних робіт з капітального ремонту складає 29542 грн. згідно протоколу погодження договірної ціни, підписаного та скріпленого печатками сторін.

За п. 14, залучення до виконання робіт робочої сили повністю забезпечує виконавець.

Розділом договору "Фінансування робіт з капітального будівництва" передбачено, що фінансування робіт здійснюється відповідно до ст. 2, 91 Бюджетного кодексу України, ст. 2 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.07.13 р. № 427 "Про перерозподіл видатків та передачу бюджетних призначень, передбачених у 2013 році Міністерству фінансів". Замовник - розпорядник коштів здійснює фінансування даних заходів за рахунок коштів державного бюджету. При цьому замовник-розпорядник коштів зобов'язується забезпечити належне фінансування в межах передбачених коштів.

У 2013 році між Ратнівським міжрайонним управлінням водного господарства (Підрядник) та ТОВ "Гідротех-Плюс" (Субпідрядник) укладено договір субпідряду № 7, за умовами якого підрядник доручає, а субпідрядник своїми силами та засобами згідно із затвердженою проектно-кошторисною документацією забезпечує на свій ризик виконання у встановлений строк та належної якості роботи: здійснення заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь на території Турської сільської ради (капітальний ремонт внутрішньогосподарської меліоративної мережі) з матеріалів підрядника.

Договірна ціна встановлюється твердою і складає 29542 грн., виходячи з проекту і коректується по факту виконаних робіт (п.2.1).

Відповідно п.3.1, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до завершення робіт на об'єкті.

Згідно п.4.1, фінансування робіт здійснюється підрядником за рахунок коштів замовника у відповідності з календарним планом та надходженням коштів з державного бюджету.

За п.4.3, підрядник здійснює щомісячно або при необхідності проміжні платежі за виконанні роботи на підставі форми КБ-3, підписаної уповноваженими представниками сторін. Акт виконаних робіт (форми КБ-2в) готує субпідрядник і передає для підписання уповноваженому представнику підрядника у строк не пізніше першого числа місяця, що слідує за звітним. Уповноважений представник підрядника протягом 3-х днів перевіряє достовірність акту і підписує його в частині фактично виконаних обсягів робіт.

Вартість підрядних послуг з управління, організації та обслуговування будівельного процесу виробництва складає 2% від загальної вартості виконаних робіт (п.4.5).

Відповідно п.13.1, підрядник може призупинити дію договору, зокрема, за відсутністю коштів для фінансування будівництва об'єкту.

У виконання умов договору позивач здійснив роботи по капітальному ремонту внутрішньогосподарської меліоративної мережі, що підтверджується наявними в матеріалах справи актом приймання виконаних будівельних робіт ф. КБ-2в на суму 29542 грн. та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт ф. КБ-3 на суму 28951 грн. за жовтень 2013р. (а.с.14-16).

27.08.14р. позивач направив відповідачу претензію про сплату 28951 грн. заборгованості, у відповідь на яку 24.09.14р. останній вказав на неможливість здійснення оплати за договором № 7, у зв'язку із ненадходженням коштів від замовника - Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації.

25.09.15р. ТОВ "Гідротех-Плюс" звернулося з позовом до Ратнівського міжрайонного управління водного господарства про стягнення 28951 грн. основного боргу за виконані будівельні роботи, 1585, 53 грн. 3 % річних та 21256, 09 грн. інфляційних втрат, нарахованих з листопада 2013р. по серпень 2015р. (з урахуванням заяви від 18.11.15р. про зменшення розміру позовних вимог на суму 1942, 48 грн. пені (а.с.60)).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 13.10.15 р. до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації, Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області.

Рішенням господарського суду Волинської області від 18.11.15р. у справі № 903/1080/15, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.01.16р., позов задоволено повністю.

Пунктом першим статті 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник (ч.1 ст. 838 ЦК України).

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами (ч. 4 ст. 882 ЦК України).

Статтею 625 ЦК України передбачено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами встановлено, на виконання укладеного між сторонами договору субпідряду № 7 позивач виконав роботи по здійсненню заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь на території Турської сільської ради Ратнівського району Волинської області, що підтверджується підписаними актом приймання виконаних будівельних робіт ф. КБ-2в та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт ф. КБ-3 за жовтень 2013р. Роботи, виконані позивачем на суму 29542 грн. відповідачем прийняті. Заборгованість відповідача за вказаним договором на 01.09.15р. становить 28951 грн. За таких обставин, суди дійшли правильного висновку, що відсутність фінансування не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення господарського зобов'язання, а тому обґрунтовано стягнули суму боргу з урахуванням 3% річних та інфляційних збитків.

Враховуючи викладене, колегія вважає, що оскаржені рішення і постанова прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Ратнівського міжрайонного управління водного господарства залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Волинської області від 18.11.15р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.01.16р. у справі № 903/1080/15 залишити без змін.

Головуючий суддя О. М. Мамонтова

Судді: М. М. Малетич

Д. С. Кривда