ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" березня 2016 р.Справа № 916/3418/15

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

при секретарі судового засідання Андрущенко С.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Романов В.В., (довіреність від 18.12.2015р.);

Від відповідача-1: не з'явився;

Від відповідача-2: не з'явився;

Від третьої особи-1: не з'явився;

Від третьої особи-2: Цвігун В.В. (довіреність від 08.12.2015р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до відповідачів: Товарної біржі "ПРОФІ-Т" (відповідач -1); Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний Центр Оцінки" (відповідач 2); за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 (третя особа - 1); ОСОБА_4 (третя особа - 2); про визнання звіту про експертну оцінку та рецензії на звіт недійсними, визнання звіту про експерту оцінку таким, що не відповідає ринковій вартості на дату оцінки, -

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: 14.08.2015р. Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів: Товарної біржі "ПРОФІ-Т" (відповідач -1); Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний Центр Оцінки" (відповідач 2); за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 (третя особа - 1); ОСОБА_4 (третя особа - 2); про визнання звіту про експертну оцінку та рецензії на звіт недійсними, визнання звіту про експерту оцінку таким, що не відповідає ринковій вартості на дату оцінки.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.08.2015, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2015, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України відмовлено у прийнятті позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до Товарної біржі "Профі-Т", Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний центр оцінки" про визнання недійсним звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 21.03.2015 та рецензії на нього.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2015р. ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.08.2015 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2015 у справі № 916/3418/15 скасовано таа справу направлено до Господарського суду Одеської області для розгляду позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Банк" "Фінанси та Кредит".

16.01.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області надійшли матеріали справи №916/3418/15.

Згідно автоматичного розподілу справ між суддями, справу №916/3418/15 передано на розгляд судді Зайцеву Ю.О.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.01.2016р. було порушено провадження у справі №916/3418/15 із призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

08.02.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якого, позивач просить суд визнати Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, загальної площею 4,00 га для комерційного використання - експлуатації торгово-виробничого складського комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що є власностю ОСОБА_3, виконаний Товарною біржею «Профі-Т» від 21.03.2015 року таким, що не відповідає ринковій вартості на дату оцінки; визнати недійсним Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, загальної площею 4,00 га для комерційного використання - експлуатації торгово-виробничого і складського комплексу, що знаходиться у власності ОСОБА_3. Земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1, виконаний Товарною біржею «Профі-Т» від 21.03.2015 року; Визнати недійсною Рецензію ТОВ «Регіональний Центр Оцінки» від 22.03.2013 року на Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, загальної площею 4,00 га для комерційного використання - експлуатації торгово-виробничого складського комплексу, що знаходиться у власності ОСОБА_3. Земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1, виконаний Товарною біржею «Профі-Т» від 21.03.2015 року.

10.02.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області від представника третьої особи - 2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, третя особа просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

22.02.2016.р до канцелярії господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання про призначення судової інженерно-технічної експертизи.

12.03.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області від позивача надійшли пояснення по суті позовних вимог.

В судовому засіданні 14.03.2016р. було відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про призначення судової інженерно-технічної експертизи, оскільки вирішення запропонованих позивачем питань не має значення для вирішення спору по суті.

Представники відповідача 1, відповідача 2 та третьої особи 1 в судові засідання не з'явились, хоча про час та місце їх проведення були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористалися.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 "Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотньому аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання. При цьому, суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення скеровувалися на адресу відповідача зазначеною в позовній заяві та були отримані відповідачем, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

14.03.2016р. у судовому засіданні після повернення з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

01 квітня 2008 року між ТОВ «БАЗІС АВТО» (надалі - позичальник) та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є AT «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі - банк, кредитор) було укладено Договір про відновлювальну кредитну лінію № 18-01-38 з наступними змінами та доповненнями (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого позичальнику було надано на умовах повороткості, строковості, платності кредитні кошти в вальної кредитної лінії з встановленим лімітом заборгованості у розмірі 7 480 560,00 грн., з кінцевим строком повернення кредитних коштів до 27.09.2013 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором від 10.04.2008 року між гр. ОСОБА_3 (надалі - іпотекодавець) та Банком було укладено Договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. та зареєстровано в реєстрі за №1952 та додаткові угоди до нього (надалі - іпотечний договір), відповідно до умов якого, іпотекодавцем, було передано банку, який є іпотекодержателем, в іпотеку наступне майно:

- Земельну ділянку загальною площею 4,000 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с.Нерубайське, пров. Хуторський, 12 , яка належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданого Біляївським районним відділом земельних ресурсів від 09.09.2005р., кадастровий номер земельної ділянки:НОМЕР_2.

У зв'язку із невиконанням умов Кредитного договору, AT «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до Біляївського районного суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_3, 3-тя особа: ТОВ «Базіс Авто» про звернення стягнення на предмет іпотеки і визнання права власності.

09.02.2015 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області AT «Банк «Фінанси та Кредит» було відмовлено в задоволенні позовної заяви до ОСОБА_3, 3-тя особа: ТОВ «Базіс Авто» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за ціною, яка буде визначена органом оціночної діяльності на момент прийняття у власність.

В ході судового розгляду позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Банк фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, 3-тя особа: ТОВ «Базіс Авто», про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за ціною, яка визначена суб'єктом оціночної діяльності на момент прийняття у власність, представником 3-ї особи - ТОВ «Базіс Авто» суду було надано звіт про експертну грошову земельної ділянки Товарної біржі «ПРОФІ-Т» від 21.03.2015 року, стосовно вартості земельної ділянки, яка була предметом іпотеки, а також було надано рецензію ТОВ «Регіональний Центр Оцінки» від 22.03.2015 року про рецензування даного звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки Товарної біржі «ПРОФІ-Т» від 21.03.2015р.

Відповідно до вказаного звіту про експертну оцінку земельної ділянки Товарної біржі М-Т» від 21.03.2015 року, вартість земельної ділянки, площею 4,00 га, який на праві ної власності належить ОСОБА_3, розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, пров. Хуторський, 12, кадастровий номер НОМЕР_2, становить 15 542 000,00 грн.

Згідно з висновків вищевказаної Рецензії ТОВ «Регіональний Центр Оцінки» від 22.03.2015 року - звіт про експертну оцінку земельної ділянки Товарної біржі «ПРОФІ-Т» від 21.03.2015 року, звіт у повній мірі відповідає вимогам нормативно-правових актів оцінки майна.

30.04.2015 року рішенням Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу AT «Банк «Фінанси та Кредит» було задоволено частково, рішення Біляївського районного суду Одеської області від 09.02.2015 року було скасовано та ухвалено нове рішення, відповідно до якого, позов Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості за договором про відновлювальну кредитну ліній: №18-01-08 від 01.04.2008 року в сумі 8 959 131,63 грн., що складається з простроченої заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 6 830 560,00 грн.; строкової заборгованості по відсоткам у розмірі 109 335,74 грн.; простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 1 515 671,17 грн.; пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам у розмірі 503 564,72 грн., звернути стягнення на земельну ділянку загальною площею 4,000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 виданого Біляївським районним відділом земельних ресурсів 09.09.2005 року, шляхом визнання за ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" права власності на земельну ділянку загальною площею 4,000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, за вартістю у розмірі 15 542 000,00 грн.

AT «Банк «Фінанси та Кредит», не погоджуючись із рішенням апеляційного суду Одеської області від 30.04.2015 року було подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18.11.22015р. було відхилено касаційну скаргу AT «Банк «Фінанси та Кредит» та рішення апеляційної інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись зі звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки та рецензією на нього, позивач звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою та збільшенням до неї, відповідно до яких, просить суд визнати звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, загальної площею 4,00 га для комерційного використання - експлуатації торгово-виробничого складського комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що є власностю ОСОБА_3, виконаний Товарною біржею «Профі-Т» від 21.03.2015 року таким, що не відповідає ринковій вартості на дату оцінки; визнати недійсним Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, загальної площею 4,00 га для комерційного використання - експлуатації торгово-виробничого і складського комплексу, що знаходиться у власності ОСОБА_3. Земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1, виконаний Товарною біржею «Профі-Т» від 21.03.2015 року; Визнати недійсною Рецензію ТОВ «Регіональний Центр Оцінки» від 22.03.2013 року на Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, загальної площею 4,00 га для комерційного використання - експлуатації торгово-виробничого складського комплексу, що знаходиться у власності ОСОБА_3. Земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1, виконаний Товарною біржею «Профі-Т» від 21.03.2015 року.

Представника третьої особи - 2 було надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого, третя особа просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних правових підстав.

Згідно частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Відповідно до положень частини третьої цієї статті прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів а саме:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ст.20 Господарського кодексу України, Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, оспорюваний звіт товарної біржі "Профі-Т" та рецензія товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний центр оцінки", є результатами практичної діяльності фахівців-оцінювачів з визначених питань та не є актами державного чи іншого органу.

Тобто оскаржувані позивачем документи не є актами ненормативного характеру та не можуть бути предметом оскарження у судовому порядку, оскільки оспорюваний звіт товарної біржі "Профі-Т" та рецензія товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний центр оцінки" не є обов'язковим для виконання сторонами та не створюють ніяких обов'язкових до виконання юридичних наслідків для сторін, а є лише результатами практичної діяльності фахівців-оцінювачів.

Крім того, відповідно до ст.1 Господарського кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими, тому обов'язком позивача, відповідно до ст. 33 ГПК України є доведення/підтвердження/ в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Проте, оспорюваним звітом товарної біржі "Профі-Т" та рецензією товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний центр оцінки" не було порушено прав позивача, оскільки ним не було встановлено обов'язкових для будь-яких осіб норм, та оскаржувані документи були подані стороною та прийняті судом у цивільній справі як доказ.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Докази витребовуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання - на суд не покладено обов'язку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження свої вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.44-49 витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до відповідачів: Товарної біржі "ПРОФІ-Т" (відповідач -1); Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний Центр Оцінки" (відповідач 2); за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 (третя особа - 1); ОСОБА_4 (третя особа - 2); про визнання звіту про експертну оцінку та рецензії на звіт недійсними, визнання звіту про експерту оцінку таким, що не відповідає ринковій вартості на дату оцінки - відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 21 березня 2016 р.

Суддя Ю.О. Зайцев