ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 р. Справа № 923/2032/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В. при секретарі Степановій Н.Д., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 ОСОБА_2", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Термінал" , м. Херсон

про стягнення 2 959 875,29 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_3, уповн. представник, довіреність № 804/15 від 22.12.2015р;

від відповідача - ОСОБА_2, уповн. представник, довіреність від 05.10.2015р.

Обставини справи: провадження у справі порушено за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Термінал" (відповідач) з вимогами про стягнення 2 959 875,29 грн., з яких 1 489 895,60 грн. заборгованості за кредитом, 565 384,76 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 246 932,28 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 89 912,65 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, а також, 567 050,00 грн. інших договірних штрафних санкцій, а саме, 63 750,00 грн. неустойки за відсутність договорів страхування заставного майна, 132600,00 грн. неустойки за ненадання фінансової звітності, 137 700,00 грн. неустойки за ненадання довідок про обороти по рахунках відповідача в інших банках, 137 700,00 грн. неустойки за ненадання довідок про заборгованість відповідача в інших банках, 45 000,00 грн. штрафу за недотримання оборотів по відкритих в АТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2" рахунках відповідача, 51000,00 грн. штрафу за ненадання інформації щодо погашення оформленої векселями кредиторської заборгованості, у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором № 010/Р2-01-04-2-0/569 від 14.10.2013р., укладеному в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/42-0-1/446 від 24.11.2011р., з додатковими угодами до цього договору.

Відповідач надав відзив, згідно з яким в повному обсязі визнав позовні вимоги в частині стягнення 1 489 895,60 грн. заборгованості за кредитом та 89912,65 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, а також:

- вказав про наявність у відповідача сумнівів щодо правильності розрахунку однієї з складових заявлених до стягнення 565 384,76 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, а саме, 26369,11 грн., що нараховані, як-то зазначено у розрахунку позивача, з 01.07.2014р. по 31.07.2014р.;

- вказав про наявність у відповідача сумнівів щодо нарахування 246 932,28 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, саме, у відповідності до Графіку зменшення ліміту Додатку до Генерального договору;

- вказав про нарахування 63 750,00 грн. неустойки за відсутність договорів страхування заставного майна, всупереч норми ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (понад шестимісячний строк від дати порушення зобовязання), ч. 2 ст.549 Цивільного кодексу України (у відсотках від грошової суми за порушення негрошового зобовязання та з урахуванням тривалості періоду прострочення виконання зобов'язання) та обставин справи, оскільки суму неустойки розраховано від суми загального ліміту кредитування, а не від суми фактично отриманого відповідачем кредиту;

- вказав про нарахування 132 600,00 грн. неустойки за ненадання фінансової звітності, 137 700,00 грн. неустойки за ненадання довідок про обороти по рахунках в інших банках, 137 700,00 грн. неустойки за ненадання позивачеві довідок про заборгованість в інших банках, всупереч норми ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (понад шестимісячний строк від дати порушення зобовязання), ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України (у відсотках від грошової суми за порушення негрошового зобовязання та з урахуванням тривалості періоду прострочення виконання зобов'язання) та обставин справи, оскільки ці порушення не є триваючими, суми неустойок розраховано від суми загального ліміту кредитування, а не від суми фактично отриманого відповідачем кредиту;

- не визнав в повному обсязі позовні вимоги в частині стягнення 45 000,00 грн. штрафу за недотримання оборотів по відкритих в АТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2" рахунках відповідача, з підстав недоведення факту цього порушення належними доказами;

- не визнав в повному обсязі позовні вимоги в частині стягнення 51 000,00 грн. штрафу за ненадання інформації про погашення оформленої векселями кредиторської заборгованості, з підстав нарахування цього штрафу всупереч положень п.9.4 та п.13.3.4 Генерального договору, якими не встановлено, відповідно, обовязку відповідача надавати позивачеві таку інформацію та відповідальності відповідача за її неподання.

Крім того, у відзиві вказано про предявлення позовних вимог про стягнення неустойок з порушенням положень п. 13.4. Генерального договору без попереднього (до звернення до суду з відповідним позовом) предявлення позивачем відповідачеві письмової вимоги щодо їхньої сплати.

Відповідач подав клопотання про зменшення судом, в порядку ст. 83 ГПК України, розміру штрафних санкцій, у зв'язку з недоведенням позивачем факту завдання позивачеві збитків у будь-якому розмірі, внаслідок порушення відповідачем встановлених для нього договором негрошових зобов'язань, а також, з підстав відсутності вини відповідача у порушенні встановлених для нього Генеральним та кредитним договорами грошових та негрошових зобов'язань, оскільки ці порушення обумовлені важким фінансовим становищем відповідача у 2013-2015рр, внаслідок стрімкого знецінення у 2013-2015рр національної валюти України по відношенню до долару США, світової фінансової кризи та збитковості господарської діяльності відповідача за основним видом цієї діяльності - виробництво сільськогосподарської продукції, через загибель посівів сільгоспкультур відповідача протягом останніх років.

Ухвалою суду від 04.02.2016р., за заявою відповідача, строк розгляду справи продовжено понад два місяці.

В судовому засіданні 25.02.2016р було оголошено перерву до 03.03.2016р. 11-00 год.

02.03.2016р. позивач надав письмові пояснення, згідно з якими стверджується про необґрунтованість доводів вказаного відзиву та відсутність передбачених законом підстав для задоволення вказаного клопотання відповідача.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні 03.12.2015р., відповідно до ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (надалі позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Термінал" (надалі - відповідач) уклали 24.11.2011р. між собою Генеральний договір на здійснення кредитних операцій № 01/42-0-1/446, з додатком до цього договору - Умовами проведення кредитних операцій, а 14.10.2013р. позивач та відповідач уклали додаткову угоду № 01/42-0-1/446/3 до цього Генерального договору, згідно з якою цей Генеральний договір, з додатком до нього - Умовами проведення кредитних операцій, було викладено у новій редакції. Згідно Генерального договору у вказаній редакції позивач зобов'язався здійснювати на користь відповідача кредитні операції у національній валюті Україні, у межах загального ліміту в сумі 1 500 000,00 грн., з строком користування до 24.11.2014р., з сплатою 19,0 % річних за користування кредитними коштами, з цільовим призначенням на фінансування витрат, пов'язаних з поточною діяльністю відповідача (придбання паливно-мастильних матеріалів, засобів захисту рослин, мінеральних добрив, насіння та ін.), шляхом укладання між позивачем та відповідачем кредитних договорів, умовами яких може бути визначено особливості здійснення окремих кредитних операцій (розмір кредиту, строки та умови погашення заборгованості за кредитом, графік погашення заборгованості), а відповідач зобов'язався виконувати усі обов'язки, які виникають для нього з даного Генерального договору, Умов проведення кредитних операцій - додатку до цього договору та кредитних договорів до цього договору, та повністю погасити заборгованість за кредитом в межах строку встановленого для відповідної кредитної операції (надалі - Генеральний договір). Згідно з п. 14.1. Генерального договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов'язань, прийнятих ними відповідно до Генерального договору та договорів, які укладено до Генерального договору.

14.10.2013р. позивач та відповідач уклали між собою кредитний договір № 010/Р2-01-04-2-0/569 до Генерального договору, на умовах якого позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит у формі відновлювального ліміту в розмірі 1 500 000,00 грн., строком користування до 08.10.2014р., з сплатою 19,0 % річних за користування кредитними коштами, з цільовим призначенням на фінансування витрат, пов'язаних з поточною діяльністю відповідача, з погашенням заборгованості за кредитом починаючи не пізніше 30.12.2013р. відповідно до Графіку зменшення ліміту кредитної операції - додатку до цього кредитного договору (з періодом дії розміру ліміту з 14.10.2013р. по 30.12.2013р. в сумі 1 500 000 грн. та з періодом дії розміру ліміту з 31.12.2013р. по 08.10.2014р. в сумі 1 380 000 грн.) (надалі - кредитний договір).

Пунктом 2 кредитного договору передбачено, що на взаємовідносини сторін за даним договором поширюються положення Генерального договору, у тому числі, й положення додатку до Генерального договору - Умов проведення кредитних операцій.

Згідно з п. 4.1. та п. 4.2. цих Умов кредит надається на підставі письмової заяви відповідача про видачу кредитних коштів, у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів з позичкового на поточний рахунок відповідача.

Відповідно до п. 3.2. Генерального договору сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється відповідачем в порядку, визначеному вказаними Умовами. Згідно з п. 3.3. Генерального договору проценти нараховуються не рідше одного разу на місяць, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році, на залишок заборгованості за кредитом протягом усього строку наявності такої заборгованості. При розрахунку процентів враховується день виникнення заборгованості за кредитом, а день повного погашення такої заборгованості не враховується.

Згідно з п. 2.2. вказаних Умов проценти за користування кредитом мають сплачуватися відповідачем щомісяця, не пізніше останнього банківського дня кожного місяця та в день повного погашення кредиту в такому порядку:

- в першому календарному місяці користування кредитом проценти сплачуються за період з дня видачі кредиту по день, що передує передостанньому банківському дню місяця;

- в наступних календарних місяцях проценти сплачуються за період з передостаннього банківського дня попереднього місяця (включно) по день, що передує передостанньому банківському дню поточного місяця;

- в останній календарний місяць користування кредитом проценти сплачуються за період з передостаннього банківського дня попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує дню повного погашення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання крім передбачених законом випадків.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобовязань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обовязки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються норми Цивільного кодексу України щодо позики, якщо інше не встановлено нормами цього ж Кодексу щодо кредиту, не випливає з суті кредитного договору. За ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, яку суд застосовує до спірних відносин згідно з ч. 2 ст. 1054 цього ж Кодексу, позичальник, який своєчасно не повернув суму кредиту, зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. За ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Банк свої зобовязання за Генеральним договором та укладеним до нього кредитним договором виконав належним чином: відповідач, на умовах цих договорів, отримав доступ до користування кредитними коштами в розмірі 1 489 895,60 грн., але в порушення наведених норм закону та умов договору свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів (погашення заборгованості за кредитом) та сплати процентів за користування цими коштами належним чином не виконав.

Вказане підтверджується письмовими заявами відповідача про надання кредитних коштів у загальній сумі 1 489 895,60 грн. (т.1 а.с.47-60), меморіальними ордерами банку на вказану суму (т. 1 а.с.61-74), виписками по рахунках відповідача (т.1. а.с.79-111). Станом на 30.11.2015р., у звязку з порушеннями відповідачем зобовязань за Генеральним договором та укладеним до нього кредитним договором, за відповідачем утворилася 1 489 895,60 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 565 384,76 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, з яких 542 893,46 грн. простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом.

Поряд з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості по процентах за користування кредитом позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача:

- пені у розмірі 246 932,28 грн. за несвоєчасне повернення кредиту;

- пені у розмірі 89 912,65 грн. за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом;

- неустойки у розмірі 63 750,00 грн. за невиконання (порушення) вимог п.5.2. Генерального договору (за відсутність договорів страхування заставного майна);

- неустойки у розмірі 132 600,00 грн. за невиконання (порушення) вимог п.7.1. Генерального договору (за ненадання фінансової звітності);

- неустойки у розмірі 137 700,00 грн. за невиконання (порушення) вимог п.7.1. Генерального договору (за відсутність довідок по оборотах по рахунках відповідача в інших банківських установах;

- неустойки у розмірі 137 700,00 грн. за невиконання (порушення) вимог п.7.1. Генерального договору (за ненадання довідок про заборгованість відповідача в інших банках);

- штрафу у розмірі 45 000,00 грн. за невиконання (порушення) вимог п.9.1. Генерального договору (за незабезпечення встановленого цим договором обсягу грошового обороту відповідача по рахунках відповідача у АТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2");

- штрафу у розмірі 51 000,00 грн. за невиконання (порушення) вимог п.9.4. Генерального договору (за ненадання інформації щодо погашення оформленої векселями кредиторської заборгованості).

Відповідно до п. 5.2. Генерального договору у звязку з укладанням цього договору та згідно умов договорів забезпечення до цього договору відповідач зобовязаний забезпечити страхування в страховій компанії предмета застави в сумі, не меншій за його ринкову (оціночну) вартість, на користь позивача на весь строк дії Генерального договору та надати позивачеві договір страхування та документ, який підтверджує сплату страхового платежу. Протягом строку дії Генерального договору відповідач зобовязаний підтримувати дійсність договорів страхування та/або укладати нові та дотримуватися взятих на себе зобовязань за такими договорами страхування. Відповідач зобовязаний до закінчення періоду, за який сплачено попередній страховий платіж, надавати позивачеві копії договорів страхування та документів, які підтверджують сплату страхових платежів на наступний період страхування.

Відповідно до п. 7.1. Генерального договору відповідач зобов'язаний самостійно надавати банку щоквартально, не пізніше 30 (тридцятого) числа місяця після закінчення відповідного звітного кварталу, а за звітний фінансовий рік - не пізніше двох місяців після закінчення відповідного календарного року бухгалтерський баланс та звіт про фінансові результати відповідача, з відміткою органів державної статистики, інформацію про рух коштів по всіх поточних рахунках у формі довідки, копії експортних контрактів (за наявності основної заборгованості відповідача в іноземній валюті), інформацію про заборгованість по кредитах, надані та відкриті за дорученням відповідача гарантії та акредитиви, авальовані за відповідача векселі та укладені договори факторингу в інших банках.

Відповідно до п. 9.1. Генерального договору з дати набрання чинності даним договором та до повного виконання зобовязань за цим договором відповідач зобовязався проводити через поточні рахунки, відкриті у АТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2" не менше 95 % (девяноста пяти відсотків) своїх надходжень за звітний квартал. При цьому, до обсягу надходжень не зараховуються надходження з будь-яких поточних рахунків відповідача, кредитні кошти, а також, кошти, що тримані за рахунок надання/повернення фінансової допомоги або за рахунок купівлі, продажу, обміну іноземної валюти.

Відповідно до п. 9.4. Генерального договору протягом дії даного договору відповідач зобовязався не здійснювати погашення кредиторської заборгованості в розмірі 2 783 600 грн., що оформлена векселями, до повного погашення зобовязань перед позивачем, та не проводити операції з векселями без письмової згоди позивача.

Відповідно до ст. 610 та ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є невиконання зобов'язання або виконання зобов'язання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов'язань передбачені, зокрема, приписами ст.ст. 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 9 Цивільного кодексу законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, є припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором. Згідно з ч. 1 ст. 230 цього ж Кодексу штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання незалежно або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 343 Господарського кодексу України та ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 13.1. Генерального договору у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань, встановлених Генеральним договором, сторони цього договору несуть відповідальність згідно законодавства України та положень цього договору.

Відповідно до п. 13.3.1. Генерального договору за кожен календарний день прострочення будь-яких грошових зобов'язань за укладеними в рамках Генерального договору кредитними договорами відповідач сплачує позивачеві пеню, в відсотках річних від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Розрахунок пені здійснюється з наступного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання повинно було бути виконано відповідачем.

Відповідно до п. 13.3.3. Генерального договору за невиконання або неналежне виконання відповідачем умови, що містить п.9.1. цього договору відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 0,5 % (нуль цілих п'ять десятих відсотка), але не менш 1000 грн. та не більше 100 000 грн., від загального ліміту, що вказаний у п. 1.2. Генерального договору, за кожен факт невиконання або неналежного виконання зобов'язань. Відповідно до п. 13.3.4. Генерального договору за невиконання або неналежне виконання відповідачем умов, що містять п.5.2., п.7.1., п. 9.4. цього договору відповідач сплачує позивачеві неустойку в розмірі 0,17 % (нуль цілих сімнадцять сотих відсотка) від загального ліміту, що вказаний у п. 1.2. Генерального договору. Неустойка сплачується за кожний повний календарний місяць, в якому тривало порушення, за яке сплачується неустойка. Відповідно ж до розділу "Визначення термінів" Генерального договору під поняттям "загальний ліміт" розуміють - "максимальний розмір основної заборгованості позичальника за всіма кредитними операціями, що можуть здійснюватися за цим Генеральним договором".

Відповідно до п. 13.4. Генерального договору вказані у п. 13.3. цього договору (тобто, у п.13.3.1.-п.13.3.4. цього договору) пені, штрафи та неустойки підлягають сплаті відповідачем протягом п'ятнадцяти банківських днів з дати відправлення позивачем відповідної письмової вимоги, на зазначені у цій вимозі рахунки.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ГПК України та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також, інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, які (пояснення) на вимогу суду, мають бути викладені письмово.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розглядові в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розрахунки 1 489 895,60 грн. заборгованості за кредитом, 565384,76 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 246 932,28 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 89 912,65 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 63 750 грн. неустойки за відсутність договорів страхування заставного майна, 132 600 грн. неустойки за ненадання фінансової звітності, 137 700 грн. неустойки за ненадання довідок про обороти по рахунках відповідача в інших банках та 137 700 грн. неустойки за ненадання довідок про заборгованість відповідача в інших банках (т.1 а.с.75-78) судом перевірено. Ці розрахунки не містять арифметичних помилок, узгоджуються з наведеними нормами закону та положеннями Генерального договору, з урахуванням кредитного договору, а також, відповідають фактичних обставинам взаємовідносин за вказаними договорами між позивачем та відповідачем. Застосування вказаних неустойок відповідає приписам ст. 627 Цивільного кодексу України щодо свободи договору.

Зокрема, нарахування 26 369,11 грн. процентів за користування кредитом за період, що зазначений у доданому до позовної заяви відповідному розрахунку як період з 01.07.2014р. по 31.07.2014р., здійснено у відповідності до п. 3.2., п. 2.3. ст. 2 Умов проведення кредитних операцій - додатку до Генерального договору (в його редакції згідно додаткової угоди від 14.10.2013р. № 01/42-0-1/446/3 до цього договору), а саме, з урахуванням сум нарахованих процентів за три неробочі дні в червні 2014 року. Тобто, нарахування фактично здійснено не лише за 31 дні липня 2014 року, а за 34 дні. Вказаного відповідачем не спростовано.

Розрахунок пені за порушення строків повернення кредиту виконаний позивачем з урахуванням того, що відповідно до графіку зменшення ліміту кредитної операції (додаток № 1 до кредитного договору) період дії розміру ліміту було визначено як з 14.10.2013р. по 30.12.2013р. щодо суми 1 500 000 грн., а з 31.12.2013р. по 08.10.2014р. щодо суми 1 380 000 грн. (т.1 а.с.45). Різниця між сумою фактично отриманого відповідачем кредиту (сумою основної заборгованості за кредитом) на дату закінчення поточного періоду дії ліміту та лімітом на наступний період складає 120 000 грн. У зв'язку з отриманням 1 489 895,60 грн. кредитних коштів, відповідач не пізніше 30.12.2013р. повинен був здійснити погашення кредиту в сумі 109 895,60 грн. Проте, такий платіж здійснено не було. Доказів іншого відповідачем не надано.

Згідно з п. 14.6. Генерального договору передбачено, що повідомлення та інша кореспонденція між сторонами даного договору здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів на адреси сторін, що зазначені у розділі "Реквізити та підписи сторін" цього договору, та/або вручення відповідних документів під особистий підпис уповноваженого представника іншої сторони Генерального договору, або у іншій спосіб, який дозволяє достовірно довести (встановити) дати дату та зміст відправленого або врученого повідомлення. Розділами (статтями) Генерального договору "5. Забезпечення виконання зобов'язань" та "7. Звітність та інформування" не встановлений спеціальний (окремий) порядок надання відповідачем позивачеві інформації та/або документації на підтвердження страхування заставного майна, а також, інформації (документації) за переліком згідно п. 7.1., п. 7.2., п. 7.3. даного договору. За таких обставин, за висновком суду, така інформація (документація) мала подаватися відповідачем позивачеві у встановлений п.14.6. Генерального договору спосіб. Проте, факту надання відповідачем позивачеві у такий спосіб інформації (документації) у період з 30.11.2013р. по 30.11.2015р.) на підтвердження наявності договорів страхування заставного майна, факту надання відповідачем позивачеві у період з 30.06.2014р. по 30.11.2015р. фінансової звітності, довідок про обороти по рахунках відповідача в інших банках та довідок про заборгованість відповідача в інших банках.

Позивачем не подано доказів звернення до відповідача з письмовою вимогою про сплату усіх заявлених до стягнення з відповідача штрафних санкцій (неустойок, штрафів, пені), до подання до суду позову, за яким порушено провадження у дані справі. Всупереч тверджень позивача, його лист до відповідача від 08.05.2015р. № 140-7-0-240 (т.2 а.с.95) не містить у собі відповідних вимог. Разом з тим, законом не передбачено попереднє, до подання позову до господарського суду, звернення кредитора до боржника з вимогою про сплату неустойки (штрафу, пені) і тому таке звернення не є обов'язковим. Крім того, за результатами системного тлумачення положень Генерального та кредитного договорів, суд дійшов висновку про те, що пунктом 13.4. Генерального договору врегульовано, саме, позасудовий порядок вирішення питання щодо сплати відповідачем передбачених Генеральним договором штрафних санкцій (неустойок, штрафів, пені). У зв'язку з цим, недодержання позивачем положень п. 13.4. Генерального договору, а саме, ненадсилання відповідачеві до звернення до суду, з позовом, за яким порушено провадження у даній справі, письмової вимоги про сплату усіх заявлених до стягнення з відповідача штрафних санкцій (неустойок, штрафів, пені), не звільняє відповідача від встановленого для нього Генеральним договором обов'язку щодо сплати цих штрафних санкцій, при зверненні позивача з відповідними вимогами до суду. Неподання позивачем доказів такого звернення не тягне за собою відмови в задоволенні відповідних позовних вимог.

Розрахунки 45 000 грн. штрафу за недотримання оборотів по відкритих в ОСОБА_4 ОСОБА_2" рахунках відповідача, 51 000 грн. штрафу за ненадання інформації про погашення оформленої векселями кредиторської заборгованості (т.1 а.с.76), також, перевірено судом. Ці розрахунки, також, не містять арифметичних помилок, проте, обґрунтованості таких нарахувань не підтверджено матеріалами даної судової справи. У позовній заяві стверджується про ненадання відповідачем позивачеві довідок про обороти по рахунках відповідача в інших банках з 30.06.2014р. по 30.11.2015р. Як вже було вказано, іншого (факту надання такої інформації позивачеві з 30.06.2014р. по 30.11.2015р.) відповідач не довів. Таким чином, виходячи з обґрунтування позову та наявних у справі доказів у позивача відсутня інформація про обороти по рахунках відповідача в інших банках з 30.06.2014р. по 30.11.2015р. За відсутності такої інформації, об'єктивно, неможливим є встановлення співвідношення оборотів по рахунках відповідача в інших банках з оборотами відповідача по рахунках в АТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (з 30.06.2014р. по 30.11.2015р.), а також, встановлення порушення відповідачем з 30.06.2014р. умов п. 9.1. Генерального договору, в частині проведення відповідачем через його рахунки у АТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2" не менше 95 % надходжень відповідача за звітний квартал. Й, відповідно, позивач не підтвердив суду належними доказами наявності підстав для застосування до відповідача штрафу за порушення умов п. 9.1. Генерального договору.

Генеральним договором, всупереч твердженням позивача, не встановлений обов'язок відповідача надавати позивачеві, з будь-якою періодичністю, інформацію про погашення оформленої векселями кредиторської заборгованості у розмірі 2 783 600 грн. Згідно ж з п. 9.4. Генерального договору відповідач протягом дії даного договору зобовязаний не здійснювати погашення такої кредиторської заборгованості до повного погашення зобовязань перед позивачем, а також, не проводити операції з векселями без письмової згоди позивача. Наданими позивачем суду доказами не доведено а ні факту погашення відповідачем протягом періоду дії Генерального договору вказаної оформленої векселями кредиторської заборгованості, а ні факту проведення відповідачем протягом періоду дії Генерального договору операції з векселями (чи-то за згодою позивача або ж при відсутності такої згоди (письмової тощо)).

Відповідно до п. 13.6. Генерального договору до всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням даного договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 5 (п'ять) років.

Відповідачем не надано доказів сплати, повністю або частково, на користь позивача заявлених до стягнення з відповідача 1 489 895,60 грн. заборгованості за кредитом, 565384,76 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 246 932,28 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 89 912,65 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 63 750 грн. неустойки за відсутність договорів страхування заставного майна, 132 600 грн. неустойки за ненадання позивачеві фінансової звітності, 137 700 грн. неустойки за ненадання довідок про обороти по рахунках відповідача в інших банках та 137 700 грн. неустойки за ненадання довідок про заборгованість відповідача в інших банках, 45 000 грн. штрафу за недотримання оборотів по відкритих в АТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2" рахунках відповідача, 51 000 грн. штрафу за ненадання інформації про погашення оформленої векселями кредиторської заборгованості.

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 489 895,60 грн. заборгованості за кредитом, 565 384,76 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 246 932,28 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 89 912,65 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 63 750,00 грн. неустойки за відсутність договорів страхування заставного майна, 132600,00 грн. неустойки за ненадання фінансової звітності, 137 700,00 грн. неустойки за ненадання довідок про обороти по рахунках відповідача в інших банках, 137 700,00 грн. неустойки за ненадання довідок про заборгованість відповідача в інших банках. Також, за цих самих встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 45 000,00 грн. штрафу з відповідача за недотримання оборотів по відкритих в ОСОБА_4 ОСОБА_2" рахунках відповідача та про стягнення 51000,00 грн. штрафу з відповідача за ненадання інформації про погашення оформленої векселями кредиторської заборгованості. У задоволенні позовних вимог про стягнення вказаних двох штрафів, у загальному розмірі (загальній сумі) 96 000,00 грн. має бути відмовлено в повному обсязі.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Повноваження суду щодо зменшення розміру штрафних санкцій обумовлені необхідністю співмірності розміру відповідальності порушенню, його об'єктивній та суб'єктивній стороні, об'єкту та суб'єкту, що окрім викладених статей законів слідує із таких загальних засад цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність, передбачених ст. 3 Цивільного кодексу України.

Співмірність порушенню відповідальності особи застосовується у судочинстві і Європейським судом з прав людини, практика якого є джерелом права при розгляді справ судами України відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

При вирішенні питання щодо зменшення розміру неустойки з вказаних у клопотанні відповідача підстав суд виходить з наступного.

1. По теперішній час відповідачем не здійснено жодного платежу на повернення тіла кредиту. Вказане відповідачем не заперечується. Докази іншого у справі відсутні.

2. За висновком суду факт суттєвого знецінення у 2014-2015рр національної валюти України по відношенню до долару США є загальновідомим.

Разом з тим суд зазначає про наступне.

Кредит було надано відповідачеві у національній валюті України - гривні.

У п. 12.2. Генерального договору вказано, що у разі зміни курсу гривні до іноземних валют, всі пов'язані із цим ризики несе відповідач, якому зрозуміло та який згодний, що зміна курсів гривні до іноземних валют може призвести до збитків та погіршення фінансового стану відповідача.

Відповідачем не доведено власне факту формування собівартості продукції (робіт, послуг) відповідача, з урахуванням складових витрат, розмір яких залежить від курсу гривні до іноземних валют, й, відповідно, значної за питомою вагою часткою таких витрат у зазначеній собівартості.

3. За висновком суду факт світової фінансової кризи, що має місце в останні роки, є загальновідомим. Проте, суд зазначає, що негативні наслідки такої кризи об'єктивно впливають на господарську діяльність усіх суб'єктів господарювання, зокрема, як на господарську діяльність відповідача, так і на господарську діяльність позивача.

4. Відповідачем не доведено належними доказами (висновками ОСОБА_5 України) наявності у 2013-2015рр форс-мажорних обставин у господарській діяльності відповідача з виробництва сільгосппродукції.

Всупереч положень п. 7.3. Генерального договору, відповідач не повідомляв позивачеві про форс-мажорні обставини у господарській діяльності відповідача з виробництва сільгосппродукції у 2013-2015рр.

5. Фінансовим результатом господарської діяльності відповідача за підсумками 2015 року є збиток, розмір доходу відповідача від реалізації продукції за 2015 рік порівняно з 2014 роком зменшився у 4,8 рази.

Доказів фінансових результатів господарської діяльності позивача за підсумками 2015 року суду не надано.

6. Позивач не надав суду належних доказів спричинення позивачеві збитків внаслідок (від) порушень відповідачем з 30.06.2014р. по 30.11.2015р. встановлених для нього Генеральним договором негрошових зобовязань.

7. Питання щодо порушень відповідачем з 30.06.2014р. по 30.11.2015р. встановлених для нього Генеральним договором негрошових зобовязань у 2014 році та протягом першого кварталу 2015 року не ставилося позивачем до 08.05.2015р., що слідує з листа позивача до відповідача (т.2 ас.95), що вказує на неістотність таких порушень негрошових зобов'язань для самого позивача, а нарахування штрафних санкцій за такі порушення здійснено при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості, а не за наслідками невиконання відповідачем таких договірних зобов'язань за результатами відповідних звітних періодів часу (календарних кварталів тощо).

8. Виходячи з обставин справи, з яких за висновком суду слідує, що відповідач не має можливості здійснити погашення заборгованості за Генеральним та кредитним договорами грошовими коштами, невиконання (порушення) відповідачем з 30.11.2013р. вимог п.5.2. Генерального договору (ненадання інформації щодо укладання договорів страхування заставного майна) є найбільш суттєвим з вказаних порушень (оскільки, позбавляє позивача можливості об'єктивно оцінити ризики повернення кредиту. Відповідачем, при розгляді даної судової справи не доведено, власне, й факту укладання таких договорів.

На підставі вказаних встановлених судом фактичних обставин та наведених правових норм, з урахуванням характеру та наслідків таких порушень суд зменшує з 132600,00 грн. до 10 000,00 грн. розмір неустойки за ненадання фінансової звітності, з 137 700,00 грн. до 10 000,00 грн. розмір неустойки за ненадання довідок про обороти по рахунках відповідача в інших банках, з 137 700,00 грн. до 10 000,00 грн. розмір неустойки за ненадання довідок про заборгованість відповідача в інших банках,

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У п. 4.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", із змінами та доповненнями, роз'яснено, що у разі зменшення господарським судом на підставі п. 3 ст. 83 ГПК України розміру неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала задоволенню, якби зазначений розмір неустойки (штрафу, пені) судом не було зменшено.

Позов задовольняється на 96,76 %.

96,76 % = ((2 863 875,29 грн. (розмір задоволених позовних вимог, без врахування зменшення судом розміру неустойки) / (2 959 875,29 грн. (розмір позовних вимог) х 100 %

У звязку з цим 96,76% або 42959,63 грн. судового збору покладається на відповідача, решта на позивача.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Термінал" (місцезнаходження: 73000, Херсонська обл., м.Херсон, вул. І.Вазова, буд.1; ідентифікаційний код юридичної особи 31294401) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Лескова, буд.9; ідентифікаційний код юридичної особи 14305909) 1 489 895 (один мільйон чотириста вісімдесят девять тисяч вісімсот девяноста пять) грн. 60 коп. заборгованості за кредитом, 565 384 (пятсот шістдесят пять тисяч триста вісімдесят чотири) грн. 76 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 246 932 (двісті сорок шість тисяч дев'ятсот тридцять дві) грн. 28 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 89 912 (вісімдесят девять тисяч дев'ятсот дванадцять) грн. 65 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 63 750 (шістдесят три тисячі сімсот п'ятдесят) грн. 00 коп. неустойки за відсутність договорів страхування заставного майна, 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. неустойки за ненадання фінансової звітності, 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. неустойки за відсутність довідок по оборотах по рахунках в інших банках, 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. неустойки за ненадання довідок про заборгованість в інших банках та 42 959 (сорок дві тисячі девятсот пятдесят девять) грн. 63 коп. компенсації по сплаті судового збору.

3. В задоволенні позовних вимог про стягнення 96 000,00 грн. штрафів відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.03.2016р.

Суддя К.В. Соловйов