ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"14" березня 2016 р. Справа № 911/607/16

за позовом Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" (07400, Київська обл., місто Бровари, вулиця Грушевського, будинок 3 А)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Господарчі товари" ( 07400, Київська обл., місто Бровари, вулиця Київська, будинок 292)

про стягнення 36554,07 грн.

суддя Шевчук Н.Г.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (дов. №01-241 від 01.02.2016);

від відповідача ОСОБА_2 (директор ТОВ "Господарчі товари").

суть спору:

Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області Броваритепловодоенергія (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Господарчі товари (далі - відповідач) про стягнення 36554,07 грн. заборгованості за договором про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води №176 від 01.11.2011 за період з жовтня 2015 року по січень 2016 року.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем договірних зобовязань в частині оплати отриманих послуг.

Розглянувши та дослідивши матеріали, заслухавши пояснення представників сторін суд

встановив:

01.11.2011 між Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області Броваритепловодоенергія (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Господарчі товари (замовник) укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води №176.

Пунктом 1.1 договору встановлено, що виконавець зобовязується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води (теплопостачання), а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно пункту 3.1 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до пункту 3.4 договору плата за послуги з теплопостачання здійснюється до 15 числа місяця, що передує місяцю надання послуг з теплопостачання, в розмірі 100% від вартості запланованого обсягу подачі послуг на наступний місяць.

Пунктом 3.8 договору передбачено, що при наявності заборгованості виконавець має право зараховувати кошти, що надійшли від споживача, в рахунок погашення боргу, що виник за минулий період, незалежно від вказаного в платіжному документі призначення платежу.

Згідно пункту 3.11 договору послуги вважаються наданими з дати складання акта про надання послуг.

Цей договір укладається терміном на 1 рік і набирає чинності з дати його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії жодною із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду (пункт 9.1 договору).

На виконання умов Договору позивач у період з жовтня 2015 року по січень 2016 року надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 36554,07грн., що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актами здачі-прийняття робіт б/н від 31.10.2015, б/н від 30.11.2015, б/н від 31.12.2015 та б/н від 31.01.2016.

Як стверджує позивач, відповідач не розрахувався за отриману теплову енергію, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 36554,07 грн., яку і просить стягнути позивач.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно частиної першою статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів справи вбачається, що акти надання послуг підписані уповноваженими представниками сторін, скріплені печатками підприємств без будь-яких претензій, що б свідчило про неповноту чи неякісне виконання позивачем своїх зобовязань згідно договору, а тому послуги вважаються прийнятими без зауважень в повному обсязі.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що станом на день розгляду справи докази виконання відповідачем своїх зобов'язання по оплаті наданих позивачем послуг відсутні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 36554,07 грн. заборгованості за договором №176 від 01.11.2011 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судом покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статями 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Господарчі товари (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 292, код 24886920) на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області Броваритепловодоенергія (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Грушевського, 3а, код 13711949) 36554 (тридцять шість тисяч пятсот пятдесят чотири) грн. 07 коп. заборгованості та 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Дата підписання повного рішення: 17.03.2016