Р І Ш Е Н Н Я

16 березня 2016 року Справа № 913/196/16

Провадження №1/913/196/16

За позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 теплопостачаючого підприємства Алчевськтеплокомуненерго, м. Алчевськ Луганської області

про стягнення 13715897 грн. 09 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання-помічник судді Антонова І.В.

В засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_2, представник за довіреністю від 13.05.2014 № 14-135;

від відповідача: не викликався;

Суть спору: про стягнення з відповідача 7193450 грн. 67 коп. боргу за спожитий відповідачем природний газ, 357903 грн. 34 коп. 3% річних, 5351801 грн. 02 коп. інфляційних нарахувань та 812742 грн. 06 коп. пені, які виникли при несвоєчасних розрахунках за договором № 1182/14-БО-20 купівлі-продажу природного газу від 02.12.2013.

Так, за інформацією Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта, наведеній у листі від 15.01.2015 № 30-14 та розміщеній на офіційному веб-сайті, пересилання пошти до м. Алчевська Луганської області тимчасово не здійснюється, тому повідомлення відповідача про час і місце судового засідання було розміщено на сторінці суду офіційного веб-порталу Судова влада в Україні в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), а також за електронною адресою відповідача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд встановив, що спір між сторонами виник у звязку з наступними обставинами.

Так, між Національною акціонерною компанією Нафтогаз України (позивачем) та ОСОБА_1 теплопостачальним підприємством Алчевськтеплокомуненерго (відповідачем) було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 1182/14-БО-20 від 02.12.2013.

Згідно п. 1.1 договору продавець зобовязався передати у власність покупця у 2014 році природний газ, який покупець мав приймати та оплачувати на умовах цього договору.

За умовами п. 2.1 (в редакції додаткової угоди № 2 від 18.04.2014) сторони дійшли згоди про те, що продавець передає покупцю з 01.01.2014 по 31.12.2014 газ у обсязі до 3300,0 тис. куб. м., у тому числі: січень 2014 року 929,813 тис. куб. м., лютий 2014 року 830,646 тис. куб. м., березень 2014 року 876,640 тис. куб. м., квітень 2014 року 273,950 тис. куб. м.

Як зазначено у п. 3.3 договору, приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Відповідно до п. 3.4 договору передбачено, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газорозподільного (газотранспортного) підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газорозподільному (газотранспортному) підприємству по одному примірнику оригіналу акту, підписаного уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно пункту 5.2 договору ціна склала за 1000 куб.м. газу 3459,00 грн. без ПДВ.

Втім, пізніше сторонами було укладено низку додаткових угод, згідно яких ціна за 1000 куб.м. газу складала: 2448,88 грн. без ПДВ з 01.01.2014 (додаткова угода № 1 від 31.01.2014), 4020,18 грн. без ПДВ з 01.04.2014 (додаткова угода № 3 від 28.04.2014), 4724,00 грн. без ПДВ з 01.05.2014 (додаткова угода № 4 від 23.05.2014) та 4874,00 грн. без ПДВ з 01.09.2014 (додаткова угода № 6 від 15.09.2014).

Згідно п. 6.1 договору оплата за газ мала здійснюватися відповідачем виключено грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу, а остаточний розрахунок за фактично переданий газ - до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У звязку з несплатою боргу за газ, проданий відповідачу з січня по квітень 2014 року, позивач просить суд стягнути 7193450 грн. 67 коп. боргу за спожитий відповідачем природний газ, 357903 грн. 34 коп. 3% річних, 5351801 грн. 02 коп. інфляційних нарахувань та 812742 грн. 06 коп. пені (арк.справи 22-24), які стосуються відповідальності за несвоєчасну оплату боргу за газ, придбаний відповідачем також за період з січня по квітень 2014 року.

З урахуванням викладеного, справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, згідно зі ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо. Оскільки між НАК Нафтогаз України та КТП Алчевськтеплокомуненерго у встановленому договором порядку було складено та підписано акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2014 на суму 3106274 грн. 64 коп., від 28.02.2014 на суму 2774982 грн. 29 коп., від 31.03.2014 на суму 2429976 грн. 15 коп. та від 30.04.2014 на суму 1308817 грн. 59 коп., суд вважає, що матеріалами справи підтверджено, а тому встановлюється факт купівлі-продажу відповідачем природного газу за договором № 1182/14-БО-20 від 02.12.2013 за період з січня по квітень 2014 року на загальну суму 9620050 грн. 67 коп., який було сплачено частково у сумі 2426600 грн. 00 коп.

У звязку з тим, що борг складає 7193450 грн. 67 коп., який не було сплачено у встановлений договором строк, він стягується судом на користь позивача.

Також суд задовольняє у заявленій сумі 357903 грн. 35 коп. додаткові позовні вимоги до вказаного боргу, заявлені на підставі ст. 625 ЦК України у вигляді 3% річних за відповідні прострочені періоди та виходить з наступного.

Так, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлено договором або законом.

Після перевірки розрахунку позивача суд зясував, що він є правильним за винятком сум, нарахованих на зобовязання січня 2014 року, оскільки у відповідний період мали місце часткові оплати боргу, які вплинули на визначення початкових та кінцевих дат спірних періодів.

Суд звертає увагу позивача, що кінцевою датою розрахунку по відповідному з періодів прострочення при часткових оплатах є дата остаточної оплати боргу, а оскільки дата оплати не входить до періоду прострочення, то три періоди нарахування з урахуванням часткових оплат корегуються на цей день і сума 3% річних за зобовязаннями січня 2014 року складає 46244 грн. 01 коп., зокрема, перерахунок зроблено за періоди:

- з 15.02.2014 по 26.02.2014 за 12 днів = 3176 грн. 57 коп.(заявлено 3319,03 грн.);

- з 07.04.2014 по 14.04.2014 за 8 днів = 907 грн. 18 коп. (заявлено 793,79 грн.);

- з 08.07.2014 по 16.07.2014 за 9 днів = 502 грн. 77 коп. (заявлено 446,91 грн.).

У звязку з тим, що обрахована судом загальна сума цих вимог - 46244 грн. 01 коп. більша ніж заявлена 46217 грн. 22 коп., до стягнення підлягає остання, а також належним чином обчислені позивачем подібні вимоги 138216 грн. 93 коп. за зобовязаннями лютого 2014 року, 114841 грн. 34 коп. за зобовязаннями березня 2014 року та 58627 грн. 86 коп. за зобовязаннями квітня 2014 року (де не було жодних оплат), а усього 357903 грн. 35 коп. 3% річних.

Також у звязку з порушенням строків з оплати отриманого газу позивачем заявлено до стягнення інфляційні нарахування в сумі 5351801 грн. 02 коп. за період з лютого 2014 року по вересень 2015 року.

Зокрема, позивач заявляє до стягнення втрати від інфляції, нараховані на суму заборгованості за природний газ, проданий у січні 2014 року, за період з лютого 2014 року по вересень 2015 року в сумі 671393 грн. 09 коп.

Втім, такий розрахунок, де також відбувалась часткова оплата боргу, не є правильним з огляду на наступне. Так, відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Державною службою статистики України і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочення платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення.

Відповідно до Інформаційного листа ВГС України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Як зазначено у п. 3.2 пленуму ВГС України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З наданого до позову розрахунку вбачається, що індекс інфляції застосовувався до суми боргу, що існувала на початок місяця без врахування часткових оплат. Такий алгоритм розрахунку протирічить вищевказаному порядку визначення втрат від інфляції.

Позивачем в розрахунку втрат від інфляції по кожному місяцю було взято суму боргу на початок місяця, а не на кінець місяця, як зазначено вище, а також не було враховано, що початок періоду прострочення слід починати з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, відповідно до приписів п.3.2 вищевказаної постанови Пленуму ВГСУ.

Судом зроблено наступний розрахунок інфляційних нарахувань на борг за газ, проданий у січні 2014 року та оплачений частково, а саме:

Період нарахування Часткова оплата Сума боргу на кінець місяця, грн. Індекс інфляції Борг разом з інфляцією Сума інфляції, грн.
березень 2 979674,60102,2%3045227,4465552,84
квітень 01779674,60103,3%1838403,9058729,20
травень 1379674,60103,8%1432102,2052427,60
червень 1079674,60101,0%1090471,3910796,75
липень 2014_____1079674,60100,4%1083993,20 4318,60
з серпня 2014 по вересень 2015 74,64 157,5890% 1071092,47 391417,83
Усього 583242,77

Щодо решти розрахунку інфляційних нарахувань, зробленого позивачем, ін також перерахований судом, оскільки початок періоду визначений невірно, а саме:

Період нарахуванняСума боргу на кінець місяця, грн.Індекс інфляції (дефляції) Сума інфляції (дефляції), грн.
квітень 2013-вересень 2,29171,3,881779891,59
травень 2014-вересень 6,15165,8,071600724,92
червень 2014-вересень 2,59159,8,45782693,86

З огляду на цей перерахунок загальна сума інфляційних нарахувань, які підлягають до стягнення, складають 4746553 грн. 14 коп. В решті інфляційних нарахувань слід відмовити за необгрунтованістю.

Пунктом 7.1 Договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобовязань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим Договором.

Як зазначено у п. 7.2 Договору, у разі невиконання Покупцем умов п. 6.1 цього Договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1 умов цього Договору він у безспірному порядку зобовязується сплатити Продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Судом зроблено перерахунок за трьома періодами з тринадцяти позицій, які стосуються відповідальності за несплату боргу за газ, спожитий у січні 2014 року:

- з 15.02.2014 по 26.02.2014 12 днів 3106274,64 х 0,035616438 х 12 =13276,13;

- з 07.04.2014 по 14.04.2014 8 днів 1379674,64 х 0,035616438 х 8 = 3931,12;

- з 08.07.2014 по 16.07.2014 9 днів 679674,64 х 0,052054795 х 9 = 3184,22, а усього за вимогами по пені щодо січня 2014 року вимоги складають 114423 грн. 90 коп., які задовольняються судом разом з рештою, які розраховані вірно, а саме: 279018 грн. 77 коп. (щодо боргу за лютий 2014 року), 267430 грн. 53 коп. (щодо боргу за березень 2014 року), 151607 грн. 69 коп. (щодо боргу за квітень 2014 року), а усього 812480 грн. 89 коп. Щодо решти пені у сумі 261 грн. 17 коп. - у задоволенні цих вимог слід відмовити.

З урахуванням викладеного, задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення 7193450 грн. 67 коп. боргу, 3% річних у сумі 357903 грн. 35 коп., інфляційні нарахування в сумі 4746553 грн. 14 коп., 812480 грн. 89 коп. пені. В решті позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог на підставі статті 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 теплопостачаючого підприємства Алчевськтеплокомуненерго, м. Алчевськ Луганської області, вул. Леніна, б. 126, ідент. код 02132266 на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідент. код 20077720 - 7193450 грн. 67 коп. боргу, 357903 грн. 35 коп. 3% річних, 4746553 грн. 14 коп. інфляційних нарахувань, 812480 грн. 89 коп. пені та 196655 грн. 82 коп. судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.03.2016.

Суддя Н.М.Зюбанова

Надр. 3 прим.:

1-до справи;

2-позивачу: 01001, м.Київ, вул.Богдана Хмельницьккого, 6, (простою.);

3- відповідачу: повідомлення здійснюється на сайті + на електронну адресу:

Вих. №

1

21.03.2016