УХВАЛА

09.03.2016Справа № 910/14226/15

За заявою Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

Про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/14226/15 від 13.01.16. таким, що не підлягає виконанню

За позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку»

До Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

Про стягнення 3 207 189,94 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Бодняк П.М. представник за довіреністю № 13 від 11.02.16.

Від відповідача: Печерний С.Л. представник за довіреністю № 2-221 від 18.19.15.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.08.15. у справі № 910/14226/15 (яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.11.15., та постановою Вищого господарського суду України від 23.12.15. у даній справі) позов задоволено повністю, та стягнуто з відповідача на користь позивача 2 715 394, 86 грн. - простроченої заборгованості по процентам, 491 795,08 грн. - пені. Крім того, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в доход Державного бюджету України 64 143,80 грн. судового збору.

13.01.16. на виконання вищевказаного рішення суду були видані накази № 910/14226/15.

10.02.16. до Господарського суду міста Києва через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява від Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/14226/15 від 13.01.16. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 2 715 394,86 грн. простроченої заборгованості по процентам.

Заяву обґрунтовано тим, що заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 2 715 394,86 грн. була погашена шляхом направлення боржником стягувачу заяви № 16398/8-001 від 24.12.15. про припинення зобов'язань заліком зустрічної однорідної вимог, з огляду на те, що, за твердженням відповідача, у позивача перед Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» існує заборгованість в розмірі 2 715 394,86 грн. за Договором на розрахунково-касове обслуговування № TF.201670.001 від 10.12.13.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.02.16. розгляд вищевказаної заяви призначено на 25.02.16.

22.02.16. відповідачем через відділ діловодства суду було подано заяву про витребування з відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві оригіналу наказу Господарського суду міста Києва № 910/14226/15 від 13.01.16.

За результатами судового засідання 25.02.16. розгляд заяви було відкладено на 03.03.16., про що судом було прийнято відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 03.03.16. позивачем було подано письмовий відзив на заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в якому Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» проти задоволення заяви заперечує з підстав, викладених в відзиві.

В судовому засіданні 03.03.16. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 09.03.16.

В судовому засіданні 09.03.16. заявником підтримано подану ним заяву.

Позивач в судовому засіданні 09.03.16. проти задоволення заяви заперечував.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Згідно з ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

За змістом цієї норми закону визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, пов'язується з певними обставинами, які мали місце на момент його видачі (пред'явлення до виконання): помилковою видачею, зокрема, коли судове рішення не підлягало негайному виконанню і не набрало законної сили або пред'явлено до виконання після скасування судового рішення, на підставі якого було видано наказ; повним (частковим) погашенням боргу, щодо якого видано наказ, в добровільному порядку боржником чи за нього іншою особою або з інших причин, наприклад, списання боргу внаслідок прийняття відповідного нормативного акта.

Слід зазначити, що необхідність визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, може бути пов'язана не лише з тим, що наказ було видано помилково. Це може бути потрібним також у випадках, якщо стягувач подав наказ для примусового виконання після добровільного повного чи часткового виконання зобов'язань боржника за судовим рішенням або після припинення зобов'язань боржника з іншої підстави.

Станом на час вирішення питання про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, рішення Господарського суду міста Києва від 25.08.15. у справі № 910/14226/15 відповідачем не виконано.

Заявником не надано суду доказів того, що наказ було видано помилково або доказів того, що обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Стосовно зарахування зустрічних вимог заявою від 24.12.15., на яку посилається заявник, суд відзначає наступне.

Окремим способом припинення правовідношення є зарахування (ст. ст. 603, 604, 605 ЦК України).

Відповідно до ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 203 ГК України, господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. Господарське зобов'язання може бути припинено зарахуванням страхового зобов'язання, якщо інше не випливає з закону або змісту основного чи страхового зобов'язання.

Таким чином, за змістом статей 203 ГК України, 601 ЦК України зарахування являє собою спосіб припинення зобов'язання і можливе за наявності умов зустрічності та однорідності вимог, настання строків виконання зобов'язання, а також відсутності спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Зарахування є односторонньою угодою, для нього достатньо заяви однієї сторони.

Якщо друга сторона вважає, що заява першої сторони є нікчемним правочином, а відтак не припиняє зобов'язання (наприклад, за відсутністю зобов'язання другої сторони або в разі недопустимості зарахування зустрічних вимог згідно з частинами четвертою, п'ятою статті 203 ГК України, статтею 602 ЦК України), то друга сторона вправі звернутися до суду з позовом про примусове виконання зобов'язання першою стороною в натурі або про застосування інших способів захисту, встановлених законом (п. 31 інформаційного листа ВГСУ від 07.04.2008 р. № 01-8/211 «Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України»).

Умовою, за наявності якої можливе припинення зобов'язання зарахуванням, є прозорість вимог, тобто коли між сторонами немає спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання. Якщо ж одна зі сторін звернулась із заявою про зарахування, а інша сторона зобов'язання звернулась до суду з позовом про стягнення тієї суми, на яку проводиться зарахування зустрічної вимоги, тобто фактично наявним є протиставлення цій вимозі заперечення відносно характеру, терміну, розміру виконання тощо, то в такому випадку спір підлягає судовому розгляду (вказана правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 14.03.06. у справі № 8/600).

При цьому, судом враховано, що направлення відповідачем заяви про припинення зобов'язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог не припиняє відповідно до закону його обов'язку щодо своєчасного виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.08.15. у справі № 910/14226/15 та не є підставою для визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/14226/15 від 13.01.16. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 2 715 394,86 грн.

При цьому судом враховано, що позивач проти такого зарахування заперечує.

Таким чином, суд дійшов висновку, що підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, передбачені статтею 117 ГПК України, відсутні.

При цьому, позивач не позбавлений можливості захистити свої майнові права в порядку передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що за умови вчинення правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог між позивачем після видачі Господарським судом міста Києва відповідного наказу на виконання рішення, тобто на стадії його виконання, можуть бути підставою для укладення стягувачем і боржником мирової угоди про закінчення виконавчого провадження, яка, у разі затвердження її судом, є підставою для закінчення виконавчого провадження.

При цьому, сторони виконавчого провадження не позбавлені права в іншому встановленому Розділом ХІV ГПК України або приписами Закону України "Про виконавче провадження" порядку вирішити питання закриття виконавчого провадження з виконання наказу в даній справі (вказану правову позицію викладено в постанові Вищого господарського суду України від 15.02.07. у справі № 12/98в).

Крім того, суд відзначає, що відсутні підстави для витребування з відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві оригіналу наказу Господарського суду міста Києва № 910/14226/15 від 13.01.16., оскільки вказане є правом, а не обов'язком суду. При витребуванні оригіналу наказу стягнення за ним зупиняється, проте, в даній заяві відповідач просить суд наказ таким, що не підлягає виконанню частково - в частині стягнення 2 715 394, 86 грн. простроченої заборгованості по процентам, проте зазначеним наказом стягується також і 491 795,08 грн. пені, а в цій частині наказ боржником не оспорюються. А отже витребування оригіналу наказу матиме наслідком зупинення стягнення за ним і в частині присудженої до стягнення на користь позивача пені, що порушить права стягувача.

Керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Укртрансгаз» в задоволенні заяви про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/14226/15 від 13.01.16. таким, що не підлягає виконанню.

Суддя Т.М. Ващенко