ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23.03.16р. Справа № 904/1653/16

Суддя Фещенко Ю.В. , розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (м. Київ)

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" (м. Дніпропетровськ)

відповідача-2: Steel Industrial Company LLP (Стил Індастріал Компані ЛЛП) (London, England)

про визнання недійсним контракту № 37682380/12 від 06.12.2012

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання недійсним з моменту укладення контракту № 37682380/12 від 06.12.2012, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" (далі - відповідач-1) та Steel Industrial Company LLP (Стил Індастріал Компані ЛЛП) (далі - відповідач-2).

У зв'язку з тим, що суддя, визначений автоматизованим розподілом судової справи, перебуває на лікарняному, на підставі пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду розпорядженням керівника апарату № 208 від 22.03.2016 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 904/1653/16.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2016, вказану справу передано на розгляд судді Фещенко Ю.В.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Так, статтею 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до статті 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Дослідивши додані до позовної документи, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів направлення відповідачу-2 копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Судом враховано, що до позовної заяви додане рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2015 по справі № 904/9465/15, де представляв інтереси відповідач-2 представник - адвокат Гончаров О.В. - довіреність б/н від 27.10.2015.

При цьому, норми процесуального законодавства не передбачають можливості направлення позовної заяви представнику за довіреністю, крім того, у суду відсутня можливість перевірити наявність повноважень Гончарова О.В., на які його уповноважив відповідач-2, як і строк дії довіреності б/н від 27.10.2015, на яку є посилання у вказаному рішенні суду. Слід також відмітити, що направлення позовної заяви на адресу: 49000, м.Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 100/71 не може вважатися належним відправленням позову відповідачу-2, оскільки до позову не надано доказів щодо відомостей про особу, яка отримую кореспонденцію за вказаною поштовою адресою.

Таким чином, позивачем не подано належних доказів надсилання відповідачу-2 копії позовної заяви та доданих до неї документів.

У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (стаття 56 Господарського процесуального кодексу України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене статтею 6 Конвенції, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не буде відповідати статті 6 Конвенції.

Відповідно до пункту 6 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Суд звертає увагу позивача, що довіреність від 15.12.2014 на ОСОБА_2 не засвідчена належним чином (містить лише штамп "З оригіналом звірено" та підпис особи, прізвище якої не вказано), а тому не може вважатися належним доказом наявності повноважень ОСОБА_2 на підписання позову.

Слід також звернути увагу позивача, що додані до позовної заяви докази не засвідчені належним чином.

Так, вимогами статей 32, 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими і речовими засобами. Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003" затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55. Згідно пункту 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації іншої юридичної особи (ФОП - за наявності).

Всупереч зазначених вимог позивачем до позову долучено додатки не засвідчені належним чином, а саме: на всіх доданих до позовної заяви копіях міститься лише штамп "з оригіналом звірено" та підпис особи, яка засвідчила копії, без відтиску печатки підприємства-позивача, без зазначення назви посади особи, яка засвідчила копії, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Відповідно до пункту 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції": недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

При чому, відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні статті 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Також суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Керуючись статтями 32, 36, 56, 57, пунктом 6 частини 1 статті 63, статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" та відповідача-2: Steel Industrial Company LLP (Стил Індастріал Компані ЛЛП) про визнання недійсним контракту № 37682380/12 від 06.12.2012 і додані до неї документи без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що згідно з частиною 3 статтею 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Додаток: - позовна заява з доданими документами на 74 аркушах, в тому числі оригінал платіжного доручення № від 04.03.2016 про сплату судового збору у сумі 1378,00 грн., поштовий опис вкладення та поштовий конверт.

Суддя Ю.В. Фещенко