ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

09.03.2016р. № 905/1047/16 Суддя господарського суду Донецької області Харакоз К.С., розглянувши матеріали позовної заяви Релігійної громади «Введення в храм Пресвятої Богородиці і ОСОБА_1 Донецької і Маріупольської єпархії Української Православної Церкви Київського Патріарху», м.Новогродівка, Донецька область,

до відповідача ОСОБА_2 міської Ради, м.Новогродівка, Донецька область,

про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Релігійна громада «Введення в храм Пресвятої Богородиці і ОСОБА_1 Донецької і Маріупольської єпархії Української Православної Церкви Київського Патріарху», м.Новогродівка, Донецька область, звернулася до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача ОСОБА_2 міської Ради, м.Новогродівка, Донецька область, про визнання права власності на нерухоме майно.

Вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів встановлено статтями 54-58 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 57 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Згідно з п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Так, звертаючись до господарського суду з позовом, позивач у відповідному порядку (за встановленими реквізитами для перерахування судового збору по заявам, які розглядаються господарським судом Донецької області) та розмірі сплачують судовий збір до Державного бюджету України.

При поданні позовів до господарського суду Донецької області для перерахування судового збору передбачені наступні платіжні реквізити:

Отримувач коштів Управління державної казначейської служби м.Харкова,

Код отримувача 37999649,

Банк отримувача ГУ ДКСУ у Харківській обл.,

Код банку отримувача (МФО) 851011,

Рахунок утримувача - 3002,

Код класифікації доходів бюджету - 22030001,

Призначення платежу Судовий збір за позовом _____________, господарський суд Донецької області, .

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та поверненням судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п.п.1,2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розміру, ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати; позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році з 1 січня встановлено мінімальну заробітну плату в місячному розмірі - 1378,00грн.

У поданій позовній заяві позивачем заявлено 1 вимога майнового характеру, а саме: визнання права власності на будівлю по вул.Леніна, б.25 в м.Новогродівка Донецької області, за парафією «Введення в храм Пресвятої Богородиці і ОСОБА_1 Донецької і Маріупольської єпархії Української Православної Церкви Київського Патріарху» загальною площею 250 кв.м.

Статтею 55 ГПК України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (п.2.2. Постанови).

Як роз'яснено Пленумом Вищого господарського суду України в п.2.2.1 Постанови №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України", судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна (в тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК). На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (частина третя статті 55 ГПК); з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій (стаття 38, пункт 4 статті 65 ГПК), а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Одним з реквiзитiв позовної заяви є цiна позову, яку зазначає позивач i з якої обчислюється судовий збiр. Якщо позивачем зазначено в заявi цiну позову, але в нiй не наведено обґрунтованого розрахунку такої цiни, або його не додано до позовної заяви, або позивачем не зазначена вартiсть спiрного майна та/або не подано доказiв в обґрунтування цiєї вартостi, то позовна заява пiдлягає поверненню на пiдставi пункту 3 частини першої статтi 63 ГПК. (п.2.7. Постанови Пленуму).

Проте, позивачем вартість спірного майна в позовній заяві не визначена.

Доказів сплати судового збору, на вимогу п.3 ч.1 ст.57 ГПК України, суду не надані.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Також, згідно з п.2 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч.1 ст.56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п.2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, документом, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Пунктом 19 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. №270 передбачено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися з описом вкладення та/або післяплатою.

З наведених норм вбачається, що належними доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві у справі може бути розрахунковий документ, встановленої відповідно до Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), а також бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням поштового зв'язку.

Проте позивач не надав суду належних доказів направлення відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З огляду на вищевикладене позовну заяву Релігійної громади «Введення в храм Пресвятої Богородиці і ОСОБА_1 Донецької і Маріупольської єпархії Української Православної Церкви Київського Патріарху», м.Новогродівка, Донецька область, до відповідача ОСОБА_2 міської Ради, м.Новогродівка, Донецька область, про визнання права власності на нерухоме майно повернути позивачу без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 54-58, пункти 3, 4, 6 ч.1 ст.63, ст.ст.86, 87 ГПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Релігійної громади «Введення в храм Пресвятої Богородиці і ОСОБА_1 Донецької і Маріупольської єпархії Української Православної Церкви Київського Патріарху», м.Новогродівка, Донецька область, до відповідача ОСОБА_2 міської Ради, м.Новогродівка, Донецька область, про визнання права власності на нерухоме майно - повернути позивачу без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява з додатками.

Суддя К.С. Харакоз