номер провадження справи 11/10/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2016 Справа № 908/357/16

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Гончаренко С.А., розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «ХЕЛП-АГРО» (юридична адреса: вїзд Механізаторів, буд. 1/9, смт.Близнюки, Близнюківський район, Харківська область, 64801; поштова адреса: пр. Московський, буд. 142/2, оф.406, м. Харків, Харківська область, 61128; ),

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗ ІНВЕСТ» (АДРЕСА_1, 69005, ),

у присутності представників:

від позивача: ОСОБА_1 доручення №1 від 04.01.2016;

від відповідача: не зявився;

про стягнення 30214,51грн., -

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми «ХЕЛП-АГРО» про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ ІНВЕСТ» 20000,00грн. основного боргу за договором купівлі-продажу №2004п2 від 20.04.2015, 218,63грн. 3% річних, 740,00грн. інфляційних нарахувань, 3225,88грн. пені та 6000,00грн. штрафу 30% за несвоєчасне виконання зобовязань.

Ухвалою від 09.02.2016 порушено провадження по справі, призначені час і дата судового засідання, сторони зобовязані надати документи та вчинити дії, необхідні для всебічного та обєктивного дослідження обставин справи. За клопотання відповідача розгляд справи відкладався.

15.09.2016 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку із перебуванням представника відповідача у судовому засіданні по справі яка розглядається Вищим господарським судом України.

Дане клопотання відповідача судом розглянуто та залишено без задоволення, оскільки сторонами було надано достатньо часу для надання письмових пояснень та документальних доказів в обґрунтування доводів. Крім того, від відповідача, 23.02.2016, надійшов відзив на позовну заяву.

Крім того, неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає …переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

15.03.2016 позивачем надано клопотання, в якому просить суд, з урахуванням зауважень відповідача, стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ ІНВЕСТ» 20000,00грн. основного боргу, 218,53грн. 3% річних, 740,00грн. інфляційних нарахувань та 6000,00грн. штрафу 30% за несвоєчасне виконання зобовязань. В частині стягнення пені у розмірі 3225,88грн. відмовляється від позову.

Дане клопотання відповідає вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та приймається судом до розгляду.

Позивач зазначає, що підставою виникнення спору є порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу №2004п2 в частині своєчасної та повної оплати одержаного товару. Заборгованість за договором на момент звернення до суду з позовною заявою складає 20000,00грн. Затримка оплати вартості отриманого товару слугувала підставою для нарахування сум процентів, інфляційних нарахувань та нарахувань. Разом з цим, позивач просить судові витрати, повязані із розглядом справи, віднести на відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, визнає суму основного боргу у розмірі 20000,00грн., має зауваження до розрахунку сум 3% річних та пені. Також, заперечує проти нарахування одночасно пені та штрафу. Крім того, зазначає про те, що не міг виконати належним чином зобовязання перед позивачем, оскільки підприємством були понесені збитки у звязку із форс-мажорними обставинами у 2013-2014 роках, які до теперішнього часу не дають можливість подолати кризу на підприємстві.

Враховуючи заперечення, складну фінансову ситуацію на підприємстві, існування заборгованості перед банками та іншими кредиторами, враховуючи часткову оплату суми боргу, відповідач просить зменшити заявлену позивачем суму пені на 70% відповідно до ч.1 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України у звязку з обставинами непереборної сили.

Крім того, просить відповідно до ст.111-28 ГПК України відмовити в задоволенні стягнення штрафу на підставі правової позиції Верховного Суду України в постанові від 21.10.2015 по справі №6-2003цс15, згідно якої за положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, внаслідок чого одночасне застосування штрафу і пені, які є одним видом цивільно-правової відповідальності, є недотриманням положень вказаної статті Конституції.

Як вже зазначалось раніше, позивач за останніми вимогами просить стягнути тільки штраф.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, а також ретельно дослідивши надані сторонами докази, встановив наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) закріплено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Зобовязанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

20.04.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «ХЕЛП-АГРО» (надалі - Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗ ІНВЕСТ» (надалі - Покупцем) був укладений договір купівлі-продажу №2004п2 (надалі Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, Продавець зобовязується в порядку та на умовах, визначених Договором, передати у власність Покупцю посівний матеріал/насіння сільськогосподарських культур, у кількості та по ціні, які обумовлені у Договорі (у подальшому ОСОБА_2), а Покупець зобовязується сплатити належну грошову суму та прийняти вказані товари, в порядку, в термін та на умовах, визначених у Договорові.

У п.1.2. Договору зазначено, що Продавець зобовязується передати Покупцю наступний ОСОБА_2: насіння соняшнику Златсон у кількості 750кг. на суму з ПДВ 30000,00грн.

Згідно 9.1. Договору, вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2015. Закінчення строку Договору або його розірвання не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії цього Договору.

За своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором поставки.

В силу положень ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до розділу 2 Договору, датою передання товару та виконання зобовязання Продавця є дата підписання Сторонами видаткової накладної.

Доставка ОСОБА_2 здійснюється за домовленістю Сторін.

Право власності на ОСОБА_2 та ризик випадкового знищення ОСОБА_2 переходить до Покупця з моменту передання ОСОБА_2 Продавцем і підписання представниками сторін видаткової накладної.

Позивачем передано відповідачу ОСОБА_2 на суму 30000,00грн. що підтверджується видатковою накладною №410 від 23.04.2015.

Факт отримання відповідачем товарно-матеріальних цінностей підтверджується підписом відповідальної особи відповідача та довіреністю №009 від 23.04.2015.

Стаття 692 ЦК України визначає обовязок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно умов розділу 3 Договору виконання грошових зобовязань здійснюється шляхом платежу у безготівковій формі платіжним(и) дорученням(и) на поточний рахунок Продавця або вносяться у готівковій формі через касу Продавця. Розрахунки за товар також можуть здійснюватись і в інший незаборонений діючим законодавством спосіб (зарахування зустрічних вимог, видачею векселя та ін.).

Покупець зобовязаний оплатити товари відповідно до їх повної вартості вказаної в п.1.2. Договору.

Платежі за цим Договором вважаються виконаними у момент надходження коштів на рахунок Продавця або у касу.

Оплата вартості ОСОБА_2 згідно п.1.2. Договору здійснюється в такому порядку:

- 30% від загальної вартості ОСОБА_2, що складає 9000,00грн. в тому числі ПДВ, в термін 5 днів з дня підписання Договору;

- 70% від загальної вартості ОСОБА_2, що складає 21000,00грн. в тому числі ПДВ, в термін до 15.09.2015.

Стаття 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 ЦК України. Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Відповідач взяті на себе зобовязання за договором виконав частково, сплативши 10000,00грн.

Таким чином, на час звернення позивача із позовом до суду, у відповідача існує заборгованість перед позивачем в сумі 20000,00грн.

Проти наявності вказаної заборгованості у розмірі 20000,00грн. відповідач не заперечує, про що зазначив в відзиві на позову заяву.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Нормами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

У п.5.3. Договору зазначено, що в разі порушення договірних зобовязань з боку Покупця щодо порядку та суми розрахунку останній сплачує на користь Продавця додатково (окремо від сплати пені) штраф в розмірі 30% від суми заборгованості.

За порушення строків оплати позивачем зараховано штраф у розмірі 6000,00грн.

Сума штрафу ретельно перевірена в судовому засіданні, розрахунок здійснено вірно.

Стягнення тільки штрафу (без пені) не суперечить ст.61 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України божник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не передбачено договором.

За порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3% річних за період з 16.09.2015 по 26.01.2016 в сумі 218,53грн. та інфляційних нарахувань за період з вересня 2015 по грудень 2015 на суму 740,00грн.

Суми 3% річних та втрат від інфляції ретельно перевірені в судовому засіданні, розрахунок здійснено вірно.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ ІНВЕСТ» 20000,00грн. основного боргу, 218,53грн. 3% річних, 740,00грн. інфляційних нарахувань та 6000,00грн. штрафу 30% за несвоєчасне виконання зобовязань заявлені правомірно та обґрунтовано, підтверджені зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню.

Судом розглянуто клопотання позивача щодо відмови від стягнення 3225,88грн. пені.

Відмова позивача від позову не суперечить законодавству і не порушує інтересів інших осіб. При таких обставинах є підстави для прийняття відмови від позову в цій частині і припинення провадження у справі.

Судові витрати віднести на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, п.4 ч.1 ст. 80, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ ІНВЕСТ» (АДРЕСА_1, 69005, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми «ХЕЛП-АГРО» (юридична адреса: вїзд Механізаторів, буд. 1/9, смт Близнюки, Близнюківський район, Харківська область, 64801; поштова адреса: пр. Московський, буд. 142/2, оф.406, м. Харків, Харківська область, 61128; ) 20000 (двадцять тисяч) грн. 00коп. основного боргу, 218 (двісті вісімнадцять) грн. 53коп. 3% річних, 740 (сімсот сорок) грн. 00коп. інфляційних нарахувань та 6000 (шість тисяч) грн. 00коп. штрафу 30% за несвоєчасне виконання зобовязань та 1229 (одна тисяча двісті двадцять девять) грн. 50 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 3225,88грн. пені прийняти відмову позивача від позову і провадження у справі припинити.

В судовому засіданні 15.03.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення. Повний текст рішення складений та підписаний 17.03.2016.

Суддя С.А.Гончаренко