ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.03.2016 Справа № 905/595/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кучерявої О.О.,

при помічнику судді Цакадзе М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів", м. Донецьк

до Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1", м. Вугледар

про стягнення 3% річних у розмірі 8937,29грн., інфляційні нарахування у розмірі 80336,38грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 за дов. Вих.№01/02/3 від 01.02.2016,

від відповідача: не зявився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" про стягнення 3% річних у розмірі 8937,29грн., інфляційні нарахування у розмірі 80336,38грн. Правовою підставою позову позивач під час розгляду справи вважає норми статей 599, 625 Цивільного кодексу України, статті 35 Господарського кодексу України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором №15-06-5 від 15.06.2009р. в частині повної та своєчасної оплати вартості отриманої продукції, що встановлено рішенням господарського суду Донецької області від 25.05.2010р. по справі №8/202.

На підставі статі 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано відповідачу за прострочення виконання грошового зобовязання 3% річних у розмірі 8937,29грн., інфляційні нарахування у розмірі 80336,38грн. 12.03.2016 на електрону адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 04.03.2016р. №555, в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на неправомірне нарахування позивачем інфляції та трьох процентів річних, у звязку із погашенням відповідачем основного боргу.

15.03.2016 через канцелярію суду представником позивача надані копії постанов ДВС ГУЮ у Донецькій області стосовно наказу №8/202 від 04.06.2010, які судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представнику позивача у судовому засіданні розяснені права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявив, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2010р. рішенням господарського суду Донецької області по справі №8/202 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Ресурсенерготрейд, м.Донецьк (правонаступником прав та обовязків якого згідно з наданими до справи матеріалами є Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів", м.Донецьк) до Державного підприємства „Шахтоуправління „Південнодонбаське №1, м.Вугледар про стягнення заборгованості у розмірі 99303 грн. 32 коп., пені в сумі 10094 грн. 96 коп., 3% річних в сумі 1869 грн. 10 коп., суми інфляційних витрат у розмірі 8242 грн. 19 коп. задоволені повністю: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 99303 грн. 32 коп., пеню в сумі 10094 грн. 96 коп., 3% річних в сумі 1869 грн. 10 коп., суми інфляційних витрат у розмірі 8242 грн. 19 коп.; витрати по сплаті державного мита в сумі 1195 грн. 10 коп.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236 грн. 00 коп.

Як встановлено рішенням суду, що 15.06.2009р. між ТОВ „Ресурсенерготрейд та ДП „Шахтоуправління „Південнодонбаське №1 був укладений договір №15-06-5, згідно якого позивач зобовязався передати у власність відповідача, а відповідач прийняти та оплатити у відповідності з умовами цього договору продукцію. При цьому, найменування, кількість, ціна, строки оплати, строки та умови поставки продукції вказані у специфікаціях, які є невідємною частиною цього договору.

Як встановлено судом, сторонами була підписана специфікація до договору №15-06-5 від 15.06.2009р., за змістом якої позивач зобовязався поставити відповідачу у серпні 2009 року продукцію на загальну суму 99303 грн. 32 коп., з урахуванням ПДВ, а відповідач прийняв на себе обовязок оплатити вказану продукцію протягом 10 днів по факту поставки товару.

Відповідно до п.2.3 укладеного між сторонами договору №15-06-5 від 15.06.2009р., датою поставки позивачем відповідачу продукції вважається дата підписання відповідної накладної (акту приймання-передачі).

На виконання умов вказаного договору позивач поставив відповідачу продукцію на суму 99303 грн. 32 коп., що підтверджувалось накладною №082696 від 26.08.2009р. та актом приймання-передачі від 26.08.2009р., які були підписані сторонами без зауважень і заперечень.

Враховуючи положення укладеного договору та приймаючи до уваги підписання сторонами зазначеної вище накладної та акту приймання-передачі, суд дійшов висновку щодо належного виконання позивачем обовязку по поставці Державному підприємству „Шахтоуправління „Південнодонбаське №1 продукції на загальну суму 99303 грн. 32 коп.

Як вказувалося вище, згідно п.3 специфікації до договору №15-06-5 від 15.06.2009р. відповідач повинен оплатити отриманий від позивача товар протягом 10 днів по факту поставки товару, а саме до 06.09.2009р.

Проте, як було встановлено судом, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 99303 грн. 32 коп. відповідач не виконав, внаслідок чого рішенням суду від 25.05.2010р. по справі №8/202 стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 99303 грн. 32 коп., пеню в сумі 10094 грн. 96 коп., 3% річних в сумі 1869 грн. 10 коп., інфляцію в сумі 8242 грн. 19 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 1195 грн. 10 коп.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.5 ст.124, п.9 ст.129 Конституції України, ст.115 Господарського процесуального кодексу України судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обовязковому виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки рішенням господарського суду Донецької області від 25.05.2010р. по справі №8/202 встановлений факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 99303,32 грн. та порушення відповідачем строків виконання грошового зобовязання, тому ці факти не повинні доводитися знову у відповідності зі ст.35 Господарського процесуального кодексу України.

У даній справі підлягає доведенню обставини повязані з належним виконанням відповідачем рішення господарського суду Донецької області від 25.05.2010 у справі №8/202 та підлягає перевірці правильність здійсненого позивачем розрахунку ціни позову.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця від 06.02.2013 відкрито виконавче провадження №36417269 з метою виконання наказу господарського суду Донецької області від 04.06.2010 у справі №8/202.

Постановою державного виконавця від 21.06.2013 зупинено виконавче провадження №36417269, а в подальшому наказ повернуто стягувачу.

03.08.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів" звернулося до Відділу державної виконавчої служби Вугледарського міського управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження та перейменування стягувача на Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів".

Постановою державного виконавця від 06.08.2015 відкрито виконавче провадження №48342963, з метою виконання наказу господарського суду Донецької області від 04.06.2010 по справі №8/202.

Постановою про заміну сторони виконавчого провадження №48342963 від 18.02.2016 замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю "Ресурсенерготрейд" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів".

В судовому засіданні з'ясовано, що станом на 15.03.2016 сума заборгованості у розмірі 99303,32 грн. не сплачена.

Відповідач проти вищезазначеного факту наявності основного боргу у розмірі 99303,32грн. заперечив, посилаючись на те, що станом на 01.01.2013 заборгованість погашена у повному обсягу. У відзиві на позов зазначив, що у звязку із закінченням строку давності зберігання документів, актом від 30.01.2014 документи були знищені. З огляду на що, підтвердити погашення суми основного боргу підприємство не має можливості.

Суд не приймає доводи відповідача, оскільки відповідно до ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається. Проте, відповідач не надав на підтвердження своєї позиції належних та допустимих доказів, у тому числі виписку з банківського рахунку боржника, засвідчену банківською установою.

Так, з урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

При цьому, статтею 38 Господарського процесуального кодексу України надане право стороні у разі неможливості самостійно надати докази подати клопотання про витребування таких доказів судом.

Відповідачем відповідного клопотання щодо витребування судом у банківської установи відсутніх у відповідача доказів про сплату коштів заявлено не було.

У зв'язку з не виконанням відповідачем грошових зобов'язань, наявність яких встановлена рішенням суду по справі №8/202, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 8937,29 грн. за період з 05.02.2013 по 05.02.2016 та інфляційні витрати у розмірі 80336,38грн. за період з 01.10.2013 по 31.12.2015.

За здійсненим господарським судом перерахунком 3% річних та інфляційних витрат суд визнає його не вірним, оскільки при перерахунку 3% річних та інфляційних витрат є більшим, ніж заявлено до стягнення позивачем.

Відповідно до вимог пункту 2 статі 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійним вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач під час судового розгляду та його представник у судовому засіданні наполягав на заявлених вимогах з підстав, зазначених у позовній заяві. Заяв та клопотань іншого змісту суду не подавалось та представником не заявлялось.

За таких обставин, господарський суд при винесенні рішення обмежений розміром позовних вимог, визначеним позивачем.

Таким чином, стягненню на користь позивача підлягає 3% річних у розмірі 8937,29 грн. за період з 05.02.2013 по 05.02.2016 та інфляційні витрати у розмірі 80336,38грн. за період з 01.10.2013 по 31.12.2015.

За таких обставин, враховуючи, що позов повністю доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що заперечення відповідача проти позову є недоведеними, позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляції в сумі 80336,38 грн. та трьох процентів річних в сумі 8937,29 грн. підлягають задоволенню в повній сумі.

Судові витрати, згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів" до Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" про стягнення 3% річних у розмірі 8937,29грн., інфляційні нарахування у розмірі 80336,38грн., задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" (85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Магістральна, буд.4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів" (83058, м. Донецьк, вул. Майська, буд.66, ) 3% річних у розмірі 8937,29грн., інфляційні нарахування у розмірі 80336,38грн.

Стягнути з Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" (85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Магістральна, буд.4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів" (83058, м. Донецьк, вул. Майська, буд.66, ) судовий збір у розмірі 1378грн.

У судовому засіданні 15 березня 2016 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 21 березня 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява