Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

17.03.2016 Справа № 927/1164/15

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю „Супер Бурак, вул. Щорса, 53, м.Чернігів, 14017

Відповідач: „Yonga Orman Urunleri Tulay Bal, Aliersoy Mahallesi reyhan sokak № 53 Siteler Altindag Anka, Turkey

про стягнення 29824,02 грн. (1407,76 дол. США)

Суддя Федоренко Ю.В.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача не зявився.

Від відповідача не зявився

В судовому засіданні 17.03.2016, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Товариством з обмеженою відповідальністю „Супер Бурак, подано позовну заяву №б/н від 31.08.2015 р. до відповідача - „Yonga Orman Urunleri Tulay Bal про стягнення 1407,76 дол. США, що за курсом НБУ станом на 31.08.2015 р. складає 29824,02 грн.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 02.09.2015 р. вказану заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №927/1164/15. Розгляд справи призначено на 17.03.2016 р.

Одночасно даною ухвалою провадження у справі було зупинено до 17.03.2016 р. на підставі ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України у звязку з необхідністю надсилання судового доручення про надання правової допомоги до компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до ст.1, 2, 3 ч.2 ст.15 Конвенції про вручення закордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 р., дата приєднання Україною 19.10.2000 р., ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

На виконання вказаних вимог Конвенції судом Центральному органу Турецької Республіки було направлено прохання про вручення закордоном ухвали суду про порушення провадження у справі №927/1164/15 з підтвердженням про вручення, яке було отримано адресатом 02.10.2015 р. (а.с.29).

Листом від 15.02.2016 р. №1364-0-30-15/12-150-16 Міністерством юстиції України суду надіслані документи, складені під час виконання на території Турецької Республіки судового доручення про вручення судових документів представнику відповідача, які свідчать про отримання останнім ухвали про порушення провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.15 Конвенції якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що: a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території; b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Тобто, належними доказами підтверджено повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи у суді у спосіб, передбачений внутрішнім правом Турецької Республіки для вручення документів, і що вручення було здійснено в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Позивач також належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на а.с.16.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 17.03.2016 провадження у справі №927/1164/15 поновлено.

В судове засідання 17.03.2016 представники сторін не зявились.

Позивач та відповідач належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи у суді. Причини неявки уповноважених представників сторін суду не відомі.

Згідно із ст. 22 Господарського процесуального кодексу України участь у судовому засіданні є правом, а не обовязком сторони.

Явка представників сторін не була визнана судом обовязковою.

Враховуючи, що позивач та відповідач не скористалися своїм правом брати участь у судових засіданнях, заяв та клопотань сторонами суду не надано, суд приходить до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами та без участі представників сторін.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи суд,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Супер Бурак зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 01.10.2013, номер запису 0000702.

20 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Супер бурак" (Позивач у справі, Продавець згідно Контракту) та „Yonga Orman Urunleri Tulay Bal, (Відповідач у справі, Покупець згідно Контракту) укладений контракт №11 (далі Контракт).

Згідно з п.1.1 Контракту продавець продає, а покупець купує: шпон лущений та струганий та лісоматеріали оброблені (стовпчики) твердолистяних та листяних порід дерева надалі товар, з додержанням умов цього контракту.

За умовами п.п.2.1-2.4 Контракту одиниця виміру товару метри кубічні, загальна кількість товару по даному контракту становить 2000 м куб., продавець гарантує якість товару згідно умовам контракту, кількість і якість товару підтверджується рахунками-фактурами і сертифікатами походження.

За умовами п.п.3.1-3.3 Контракту товар поставляється автотранспортом, базис поставки FCA-CHERNIHIV-UKRAINE, товар поставляється відповідно до „Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів (Інкотермс-2000).

За умовами п.п.4.1, 4.3, 4.4 Контракту ціна на товар встановлюється в доларах США, контрактом встановлюються наступні ціни на товар:

-лісоматеріал оброблений (стовпчики)вільховий та березовий діаметр 3-7 см., довжина 1000-2500 мм 45,00 дол. США за 1 м куб.;

- шпон лущений березовий товщина 1-2,5 мм 130 дол. США;

-шпон лущений вільховий товщина 1-2,5 мм 130 дол. США.

Орієнтовна вартість контракту становить 300000 дол. США.

Загальна вартість товару, що підлягає передачі покупцю визначається сумою всіх інвойсів, які додаються до цього договору.

Відповідно до п.6.1 Контракту покупець зобовязується провести оплату за отриманий товар в період 10 календарних днів з дати оформлення вантажно-митної декларації.

Згідно з п.8.2 Контракту якщо сторони не можуть дійти згоди по спору самостійно, то спір подається на розгляд до Господарського суду Чернігівської області, або за згодою сторін до Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України, згідно з правилами вказаного суду і по законам України.

За умовами п.11.1. Контакту він діє до 31.12.2015.

На виконання умов Контракту Позивачем був відправлений відповідачу ОСОБА_1 (шпон лущений вільховий: довжина 2080 мм, ширина 1550 мм, товщина 1,5 мм кількістю 4,352 м куб на загальну суму 565,76 дол США та лісоматеріали оброблені (стовпчики) довжина 1300-2300 мм, діаметр 30-70 мм кількістю 18,711 м куб на загальну суму 842,00 дол США (всього на загальну суму 1407,76 дол США), що підтверджується рахунками-фактур (інвойс) №62 від 26.05.2015 та №63 від 26.05.2015 (а.с. 9-10), міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №001410 від 26.05.2015 (а.с. 11), вантажною митною декларацією №102110000/2015/012799 від 27.05.2015 (а.с. 12) та повідомленням про фактичне вивезення (а.с. 13).

Відповідач за отриманий товар розрахунок не здійснив.

З урахуванням викладеного, Позивач просить стягнути з Відповідача борг в сумі 1407,76 дол США, що в еквіваленті станом на 31.08.2015 (дату подачі позовної заяви до суду) складає 29824,02 грн.

Згідно зі ст.3 Господарського процесуального кодексу України:

Мова господарського судочинства визначається статтею 14 Закону України "Про засади державної мовної політики".

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.14 Закону України "Про засади державної мовної політики":

1. Судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, за згодою сторін суди можуть здійснювати провадження цією регіональною мовою (мовами).

5. Слідчі і судові документи складаються державною мовою.

Згідно зі ст.123 Господарського процесуального кодексу України:

Іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.п.1-3,6 ст.1 Закону України Про міжнародне приватне право від 23 червня 2005 року N 2709-IV (далі ОСОБА_2):

Для цілей цього Закону терміни вживаються в такому значенні:

1) приватноправові відносини - відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб'єктами яких є фізичні та юридичні особи;

2) іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм:

· хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою;

· об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави;

· юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави;

3) колізійна норма - норма, що визначає право якої держави підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом;

6) правова кваліфікація - визначення права, що підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом.

Згідно з п.п.1-3 ч.1 ст.2 Закону:

1. ОСОБА_2 застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом:

1) визначення застосовуваного права;

2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб;

3) підсудність судам України справ з іноземним елементом.

Як передбачено ч.ч.1,2 ст.25 Закону:

1. Особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи.

2. Для цілей цього Закону місцезнаходженням юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави.

Відповідно до ст.26 Закону:

Цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи.

Згідно зі ст.124 Господарського процесуального кодексу України:

Підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону:

Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Згідно з п.1 ч.1 ст.76 Закону:

1. Суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону:

Право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Як визначено ч.ч.1-2 ст.5 Закону:

1. У випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

2. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст.43 Закону:

Сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

За умовами п.8.2. Контракту якщо сторони не можуть досягнути згоди по спору самостійно, то спір передається на розгляд Господарського суду Чернігівської області або за згодою сторін до Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України, згідно з правилами вказаного суду і по законам України.

На підставі викладеного, та враховуючи положення ст.ст.1,2,12,13 Господарського процесуального кодексу України суд доходить висновку, що дана справа підвідомча та підсудна господарському суду Чернігівської області та що до спірних правовідносин підлягає застосуванню законодавство України.

Згідно зі ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України (далі ГКУ):

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Чернігівською митницею за №102110000/2015/012799 27.05.2015 р. оформлена митна декларація і відповідач, згідно з п. 6.1 Контракту, зобов'язаний був сплатити вартість товару в період 10 календарних днів з дати її оформлення, тобто до 06.06.2015 р. включно.

Відповідач доказів своєчасної оплати товару, як і доказів, які б спростовували вищевикладені обставини, не надав.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Стаття 524 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно зі статтею 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Положення чинного законодавства не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Сторони у контракті №11 від 20.05.2015 погодили, що ціна на товар встановлюється в доларах США.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1407,76 дол. США.

Судові витрати покладаються на відповідача згідно з ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з „Yonga Orman Urunleri Tulay Bal, Aliersoy Mahallesi reyhan sokak № 53 Siteler Altindag Ankara, Turkey, банки: JP MORGAN CHASE BANK CHASE METROTEK CENTER New York USA S.W.I.F.T: CHASUS 33 ZIRAAT BANKASI 2328-GUNESEVLER/ANKARA SUBESI IBAN: TR 5006 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Супер Бурак (вул. Щорса, 53, м. Чернігів, 14017, код 38920365, р/р 0922 в ПАТ КБ ЧРУ „Приватбанк, МФО 353586) 1407,76 дол США (еквівалент 29824,02 грн.) боргу та 1827,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17 березня 2016 року.

Суддя Ю.В. Федоренко