ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відкладення розгляду справи

17 березня 2016 р. Справа № 902/18/16

за позовом:Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до:Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 АДРЕСА_2

про стягнення 84 275,72 грн.

Головуючий суддя Білоус В.В.

Судді Кожухар М.С., Яремчук Ю.О.

за участю представників :

позивача : не з'явився;

відповідача: не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення 84 275,72 грн. .

Ухвалою суду від 06.01.2016 р. було порушено провадження у справі № 902/18/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 26.01.2016 р..

У зв'язку з тим, що суддя Білоус В.В. перебував на лікарняному, розгляд справи № 902/18/16, призначений на 26.01.2016 р., не відбувся.

Враховуючи викладене ухвалою від 10.02.2016 р., справу № 902/18/16 було призначено до розгляду на 25.02.2016 р..

25.02.2016 р. суддею Білоусом В.В. подано заяву про призначення колегії для розгляду справи № 902/18/16.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Вінницької області від 25.02.2016 р. за вказаною заявою створено колегію для розгляду даної справи у складі головуючого судді Білоуса В.В., суддів:Кожухар М.С., Яремчук Ю.О..

Враховуючи викладене, ухвалою суду від 25.02.2016 р. справу № 902/18/16 прийнято судовою колегією до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.03.2016 р..

Вказаною ухвалою явку в засідання представників позивача, відповідача для надання пояснень, з доказами про повноваження, визначеними ст.28 ГПК України та з документами, що посвідчують особу було визнано обов'язковою.

Також зобов'язано сторін надати суду необхідні для вирішення спору додаткові докази через канцелярію суду з супровідним листом до 14.03.2016 р., в тому рахунку, зобов'язано позивача надати: письмові пояснення причин невиконання вимог ухвал суду від 06.01.2016 р., 10.02.2016 р. щодо надання витребуваних доказів; оригінали (для залучення в матеріали справи) та читаємі належним чином засвідчені копії документів (відмітка про засвідчення копії документа містить запис: "Згідно з оригіналом", назву посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дату засвідчення копії - ДСТУ 4163-2003) доказів наданих з позовною заявою; детальний обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, в тому рахунку, боргу, інфляції, 3% річних; письмові заявки на товар; докази про дату, суму, призначення отриманих оплат (платіжні доручення, банківські витяги) як до так і після пред'явлення позову; оригінал квитанції до касового ордеру; банківський витяг, платіжне доручення про перерахування позивачем відповідачеві грошових коштів, оскільки подані з позовною заявою нечитаємі; листи від 11.06.2015 р. та вимогу від 14.07.2015 р.; заявки на поставку товару відповідно до п.2.1 Договору, докази про дату вручення їх відповідачеві; письмові пояснення про те з якої дати і на підставі чого відповідач зобов'язаний був поставити товар, з якої дати виникло порушення зобов'язання щодо поставки товару; вказати правову норму (інше) на підставі якої у відповідача виник обов'язок щодо повернення суми попередньої оплати; детальний акт звірки розрахунків, для проведення якої з'явитися до відповідача; докази розірвання договору якщо таке мало місце; витяги державного реєстратора із ЄДР про перебування в них позивача, відповідача із зазначенням місцезнаходжень, копії статутів позивача, відповідача; докази того, що в провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає спорів пов'язаних з предметом даного позову; всі інші докази які мають значення для об'єктивного і законного вирішення спору та які обґрунтовують можливі доводи чи заперечення.

Зобов'язано відповідача надати суду письмові пояснення (відзив на позов) щодо обґрунтованості чи необґрунтованості заявленого позову з посиланням на норми законодавства, наданням доказів в обґрунтування цих пояснень; докази про дату, суму, призначення проведених оплат (платіжні доручення, банківські витяги) як до так і після пред'явлення позову; контррозрахунок позовних вимог; провести з позивачем звірку розрахунків, за результатами якої підписати детальний акт звірки; копію статуту, витяг про включення до ЄДРПОУ; докази того, що в провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає спорів пов'язаних з предметом даного позову; всі інші докази які мають значення для об'єктивного і законного вирішення спору та які обґрунтовують можливі доводи чи заперечення.

Ухвалою від 25.02.2016 р. зобов'язано сторін у випадку невиконання сторонами будь-яких вимог даної ухвали надати суду письмові пояснення з обґрунтуванням причин її невиконання.

Витребування цих доказів було обумовлене вимогами ст. 33, 34, 43, п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України, згідно яких позовна заява повинна містити докази які підтверджують викладені в ній обставини. Докази мають подаватися сторонами. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Якщо обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач, відповідач вимог ухвали суду від 25.02.2016 р. про надання додаткових доказів, витребуваних вказаною ухвалою, не виконали.

З усіх витребуваних доказів позивач на вимогу третьої ухвали суду надав тільки докази про перерахування позивачем відповідачеві грошових коштів.

Позивач, відповідач письмових пояснень з обґрунтуванням причин невиконання вимог ухвали суду від 25.02.2016 р. не надали.

16.03.2016 р. від представника позивача до суду надійшло клопотання від 14.03.2016 р. про розгляд справи за відсутності представника позивача в судовому засіданні.

Розглянувши вказане клопотання суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 4-5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п.7 ч.1 ст.65 ГПК України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вирішує питання про визнання явки представників сторін у засідання господарського суду обов'язковою.

Згідно ч.1 ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 25.02.2016 р. явку в засідання представників позивача, відповідача для надання пояснень за матеріалами справи було визнано обов'язковою, оскільки суд дійшов висновку про необхідність надання ними відповідних пояснень, для підтвердження своїх доводів, необхідних для розгляду справи, для з'ясування в судовому засіданні шляхом відібрання від представника позивача пояснень для з'ясування фактичних обставин справи, які мають істотне значення для вирішення справи як то - з якої дати і на підставі чого відповідач зобов'язаний був поставити товар, з якої дати відповідач допустив порушення зобов'язання щодо поставки товару.

З огляду на викладене, вказане клопотання представника позивача не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Обов'язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена частиною третьою статті 129 Конституції України як одна з основних засад судочинства.

Частиною 4 статті 129 Конституції України встановлено, що за неповагу до суду і судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

Статтею 11 Закону України "Про судоустрій України" передбачено, зокрема, що:

- судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України;

- невиконання судових рішень тягне передбачену законом відповідальність.

Відповідно до статті 45 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі статтею 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини другої статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право, зокрема, подавати докази та брати участь в їх дослідженні.

Водночас частиною першою статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а статті 38 і 65 названого Кодексу уповноважують господарський суд в разі недостатності доказів витребувати їх, у тому числі в порядку підготовки справи до розгляду.

До того ж згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Неподання або несвоєчасне подання доказів з неповажних причин, спрямоване на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

В абз.1-3 п.3.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", п.4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.12.2007 року № 01-8/973 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права", п.3 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010 р. № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" наголошено на тому, що неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням конкретних обставин справи можуть тягти за собою, зокрема, такі наслідки:

- стягнення штрафу з винної сторони в доход державного бюджету України (пункт 5 статті 83 ГПК);

- винесення у встановленому порядку окремих ухвал (стаття 90 ГПК).

При цьому слід мати на увазі, що передбачене пунктом 5 статті 83 ГПК право господарського суду у прийнятті рішення стягнути з винної сторони штраф у доход державного бюджету України стосується не лише рішень, прийнятих по суті справи, а й ухвал, у тому числі тих, якими розгляд справи не закінчується (наприклад, ухвали про відкладення розгляду справи у зв'язку з неявкою в судове засідання представника учасника судового процесу та/або неподанням ним витребуваних судом матеріалів тощо).

Неподання сторонами, витребуваних судом документів, при наявності достовірних доказів, які підтверджують факт належності повідомлення їх про дату, час та місце судового засідання без надання пояснень поважності причин невиконання вимог ухвали суду на думку суду переконливо свідчить про зловживання процесуальними правами позивачем, відповідачем у даній справі.

За вказаних обставин суд вбачає, що позивач, відповідач без поважних причин не подали витребувані судом матеріали, необхідні для вирішення спору, оскільки поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами.

Згідно ч.2 ст.4-3 ГПК України господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно п.1, п.2 ч.1 ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів.

Ненадання позивачем, відповідачем додаткових доказів, витребуваних ухвалою суду від 25.02.2016 р., неявка в судове засідання уповноважених представників позивача, відповідача не дозволяє суду вирішити спір в даному судовому засіданні. Тому розгляд справи підлягає відкладенню на іншу дату.

Керуючись ст. 4-3, 4-5, 22, 27, 28, 32, 33, 34, 36, 50, 51, п.1, п.2 ч.1 ст.77, 86, 115 Господарського процесуального кодексу України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Розгляд справи відкласти на 12 квітня 2016 р. о 12:00 год., в приміщенні господарського суду, кімн. № 1114.

2. Явку в засідання представників позивача, відповідача для надання пояснень, з доказами про повноваження (для представників сторін - доручення, для керівників підприємств та організацій -документи, що посвідчують їх посадове становище), визначеними ст.28 ГПК України та з документами, що посвідчують особу (паспорт або службове посвідчення), визнати обов'язковою.

3. Зобов'язати сторони надати суду необхідні для вирішення спору докази через канцелярію суду з супровідним листом до 11.04.2016 р. (кінцевий термін для надходження доказів до суду), в тому рахунку:

Позивачу: письмові пояснення причин невиконання вимог ухвал суду від 06.01.2016 р., 10.02.2016 р. щодо надання витребуваних доказів; оригінали (для залучення в матеріали справи) та читаємі належним чином засвідчені копії документів (відмітка про засвідчення копії документа містить запис: "Згідно з оригіналом", назву посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дату засвідчення копії - ДСТУ 4163-2003) доказів наданих з позовною заявою; детальний обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, в тому рахунку, боргу, інфляції, 3% річних; письмові заявки на товар; докази про дату, суму, призначення отриманих оплат (платіжні доручення, банківські витяги) як до так і після пред'явлення позову; оригінал квитанції до касового ордеру; листи від 11.06.2015 р. та вимогу від 14.07.2015 р.; заявки на поставку товару відповідно до п.2.1 Договору, докази про дату вручення їх відповідачеві; письмову вимогу щодо поставки товару на суму попередньої оплати, оскільки в договорі не визначено строки поставки товару і в позивача виникло право вимагати повернення попередньої оплати, відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України; докази отримання рахунків - фактур вказаних в п.1.2 договору; докази погодження в установленому законом порядку найменування, кількості, асортименту, вартості товару; докази перерахування грошей в сумі 20 000 грн. на виконання договору; докази про те, до якої дати відповідач зобов'язаний був поставити товар, оскільки згідно вимог ч.2 ст.693 ЦК України право повернення попередньої оплати у покупця виникає тільки з наступної дати до якої продавець не передав товар у строк встановлений ч.2 ст.530 ЦК України; письмові пояснення про те з якої дати і на підставі чого відповідач зобов'язаний був поставити товар, з якої дати виникло порушення зобов'язання щодо поставки товару; вказати правову норму (інше) на підставі якої у відповідача виник обов'язок щодо повернення суми попередньої оплати; детальний акт звірки розрахунків, для проведення якої з'явитися до відповідача; докази розірвання договору якщо таке мало місце; витяги державного реєстратора із ЄДР про перебування в них позивача, відповідача із зазначенням місцезнаходжень, копії статутів позивача, відповідача; докази того, що в провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає спорів пов'язаних з предметом даного позову; всі інші докази які мають значення для об'єктивного і законного вирішення спору та які обґрунтовують можливі доводи чи заперечення.

Відповідачу: письмові пояснення (відзив на позов) щодо обґрунтованості чи необґрунтованості заявленого позову з посиланням на норми законодавства, наданням доказів в обґрунтування цих пояснень; докази про дату, суму, призначення проведених оплат (платіжні доручення, банківські витяги) як до так і після пред'явлення позову; контррозрахунок позовних вимог; провести з позивачем звірку розрахунків, за результатами якої підписати детальний акт звірки; копію статуту, витяг про включення до ЄДРПОУ; докази того, що в провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає спорів пов'язаних з предметом даного позову; всі інші докази які мають значення для об'єктивного і законного вирішення спору та які обґрунтовують можливі доводи чи заперечення.

4. Копії доказів подавати належним чином засвідченими (відмітка про засвідчення копії документа містить запис: "Згідно з оригіналом", назву посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дату засвідчення копії - ДСТУ 4163-2003).

5. Копії ухвали надіслати позивачеві, відповідачеві рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У випадку невиконання сторонами будь-яких вимог даної ухвали - надати письмові пояснення з обґрунтуванням поважності причин її невиконання.

Невиконання вимог ухвали сторонами тягне за собою застосування штрафу до 1700 грн. відповідно до п. 5 ст. 83 ГПК України, а в разі неподання позивачем без поважних причин витребуваних судом матеріалів або неявки представників позивача у судове засідання, позов може бути залишено без розгляду (п.5 ст. 81 ГПК України).

Неявка представників сторін в судове засідання в разі повідомлення їх належним чином не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Головуючий суддя Білоус В.В.

Судді Кожухар М.С.

Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу АДРЕСА_1

3 - відповідачу АДРЕСА_2