ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 березня 2016 р. Справа № 903/26/16

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ветфактор ЛТД"

до відповідача: Дочірнього підприємства "Агрофірма "Луга-Нова" Приватного підприємства "Універсам"

про стягнення 52 976,87 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: н/з;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 1763 від 11.11.2015 року;

Права та обовязки учаснику судового процесу розяснено відповідно до ст. ст. 20,22 ГПК України.

Відводу судді не заявлено.

Клопотання про здійснення фіксації судового процесу технічними засобами не поступило.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть: Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ветфактор ЛТД" звернувся з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" 52 976,87 грн..

При обґрунтуванні заявленої вимоги вказує, що 31.03.2015 року між сторонами укладено договір поставки № 210/15 від 31/03/2015 року, на виконання якого позивач поставив відповідачу товар по видатковій накладній № 3017 від 01.09.2015 року на суму 44 588,01 грн. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконав та не оплатив отриманий товар.

23.02.2016 року судом отримано відзив відповідача, згідно якого останній не визнає позовні вимоги, обґрунтовуючи неотриманням рахунку-фактури згідно якого по п.5.2 договору проводиться оплата, а відтак вважає, що позов є передчасним і не підлягає до задоволення. Також вказує на безпідставне нарахування інфляційних за вересень 2015 року, посилаючись на п. 3.2 Постанови ВГСУ № 14 від 23.12.2013 року.

01.03.2016 року позивачем подано заперечення на відзив в якому зазначено, що твердження відповідача стосовно не виставлення рахунку на оплату по накладній від 01.09.2015 року №3017 не відповідають дійсності, оскільки п.3.1 договору передбачає, що поставка товару здійснюється на підставі поданих відповідачем (Покупцем) та погоджених з позивачем (Продавцем) письмових заявок; згідно п.3.2 заявка вважається погодженою, якщо продавець виставив покупцю відповідний рахунок-фактуру. На підтвердження замовлення відповідачу і був виставлений рахунок №3290 від 31.08.2015 року, який було надіслано електронною поштою; на підставі рахунку відповідачем винесено довіреність №57 від 31.08.2015 року (номер та дата виставленого рахунку вказані в довіреності) на отримання товару по накладній № 3017.

Під час приймання товару відповідач надав позивачу оригінал довіреності та підписав видаткову накладну №3017 від 01.09.2015 року, у якій зазначена підстава відпуску (договір та рахунок №3290 від 31.08.2015 року), оригінал рахунку передано покупцю разом з товаром, зазначене спростовує твердження відповідача щодо не виставлення рахунку на суму 44 588,01 грн. і настання строку оплати.

Нарахування пені обґрунтовує з посиланням на ч.6 ст.231 ЦК, Постанову ВСУ від 01.07.2015 року у справі №910/14120/14.

Правомірність нарахування інфляційних та відсотків річних обґрунтовує з посиланням на п.3.2 Постанови ВГСУ №14 від 23.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», розяснення Верховного суду України надані в листі №62-97р від 03.04.1997 року. В запереченні на відзив позовну вимогу підтримує в повному обсязі та просить задоволити позов.

Відповідно до клопотання №22 від 12.03.2016 року позивач представив суду докази вручення відповідачу рахунку № 3290 від 31.08.2015 року.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав зазначене у відзиві на позов та зазначив, що позивачем неправомірно проведено нарахування інфляційних, без врахування зазначеного в п.3.2 Постанови ВГСУ від 23.12.2013 року, згідно його розрахунку, інфляційні підлягають перерахуванню за жовтень-листопад 2015 року і їх сума становить 298,74 грн.

З матеріалів справи, пояснень представника позивача, вбачається, що 31.03.2015 року між ТзОВ "Вестфактор ЛТД" (продавець) та ДП "Агрофірма "Луга-Нова" ПП "Універсам" (покупець), було укладено договір поставки № 210/15, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов'язується поставити і передати у власність покупцю товар, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного договору.

Згідно п. 1.2 предметом постачання є ветеринарні препарати, вакцини, обладнання згідно видаткових накладних і є невід'ємною частиною даного договору.

По п. 3.2. Продавець в термін двох днів розглядає подану заявку та погоджується на поставку відповідної партії товару або відхиляє подану покупцем заявку. Заявку вважається погодженою, якщо продавець виставив покупцю відповідний рахунок-фактуру.

По п. 3.3 у випадку наявності товару на складі продавець здійснює поставку в строки, обумовлені заявкою покупця (з врахуванням терміну, необхідного для доставки товару в інше місто). Якщо товар відсутній на складі продавця, сторони за домовленістю окремо погоджують строки доставки товару. В будь-якому випадку, товар поставляється тільки після оплати покупцем 100% вартості відповідної поставки.

Згідно видаткових накладних № 86 від 01.04.2015 р. на суму 4 500,00 гривень, довіреність №21 від 01.04.2015 р.; № 394 від 17.04.2015 р. на суму 15 080,01 гривень, довіреність №26 від 17.04.2015 р.; № 505 від 23.04.2015 р. на суму 22 860,01 гривень; № 508 від 23.04.2015 р. на суму 114,89 гривень; № 764 від 07.05.2015 р. на суму 29 937,27 гривень; № 1017 від 20.05.2015 р. на суму 14 572,01 гривень, довіреність №35 від 20.05.2015 р.; № 1415 від 08.06.2015 р. на суму 29 479,30 гривень; № 2088 від 13.07.2015 р. на суму 30 216,92 гривень; № 2671 від 11.08.2015 р. на суму 34 432,77 гривень, довіреність №54 від 11.08.2015 р.; № 3017 від 01.09.2015 р. на суму 44 588,01 гривень, довіреність №57 від 31.08.2015р., відповідач отримав товар шляхом підписання видаткових накладних.

Позивачем на кожну поставлену партію товару були виставлені рахунки на плату, а саме: № 116 від 01.04.2015р. на суму 4 500,00 гривень; № 452 від 16.04.2015р. на суму 15 080,00 гривень; № 600 від 23.04.2015р. на суму 22 860,01 гривень; № 471 від 17.04.2015р. на суму 114,89 гривень; № 877 від 06.05.2015 р. на суму 29 937,27 гривень; №1136 від 19.05.2015 р. на суму 14 572,01 гривень; № 1559 від 08.06.2015 р. на суму 29 479,30 гривень; №2115 від 02.07.2015 р. на суму 30 216,92 гривень; № 2733 від 03.08.2015 р. на суму 34 432,77 гривень; № 3290 від 30.08.2015р. на суму 44 588,01 гривень, всього на суму 225,781,19 грн.

Згідно п. 5.1 розрахунки за цим договором здійснюються в безготівковому порядку в національній валюті України. Датою платежу вважається дата фактичного надходження коштів за поставку на розрахунковий рахунок продавця, номер якого вказується у відповідному рахунку-фактурі.

Згідно п. 5.2. порядок оплати: 100% суми кожної поставки сплачується у вигляді попередньої оплати в термін двох банківських з моменту виставлення покупцю відповідного рахунка-фактури.

Відповідачем в період з 23.04.2015 по 19.08.2015 оплата товару проведена на суму 181 193,18 грн., що підтверджується виписками банку (а.с. 35-43).

Заборгованість по оплаті за товар становить 44 588,01 грн., саме на дану суму представником відповідача ОСОБА_3, який діяв згідно довіреності № 57 від 31було отримано товар по видатковій накладній №3017 від 01.09.2015 року (а.с. 33).

В даній накладній вказано договір №210/15 від 31.03.2015 року та замовлення покупця № 3290 від 31.08.2015 року.

За загальними нормами ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, зобов'язання між сторонами виникає на підставі договорів купівлі-продажу.

Між сторонами договору виникли зобов'язання, що випливають з договорів поставки, які регулюються положеннями про купівлю-продаж.

Так, за ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Порядок оплати товару передбачено пунктами 5.1 та 5.2 договору поставки.

У довіреності на отримання товару на суму 44 583,01 грн., вказано рахунок № 3290 від 31.08.2015 року, тому виходячи з умов договору поставки, а саме п. 5.2, відповідач був зобов'язаний оплатити товар до 02.09.2015 року.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджена заборгованість в сумі 44 588,01 грн., вимога позивача про її стягнення обґрунтована і підлягає задоволенню.

Твердження відповідача про неотримання рахунку спростовується тим, що в довіреності № 57 від 31.08.2015 року на отримання товару, яка видавалась відповідачем, уже було зазначено рахунок № 3290 від 31.08.2015 року.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача, сума 3% річних нарахованих за період прострочки з 02.09.2015 по 28.12.2015 складає 432,44 грн., сума інфляційних нарахувань за вересень-листопад 1 332,96 грн.

Відповідно до п. 3.2 Постанови ВГСУ від 23.12.2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений, платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. Інфляція за жовтень 2015 року становила 98,7 %, а за листопад 2015 року - 100.67 %. Відповідно (44 588,01 грн. х 98,7%) + (44588,01 грн. х 102%) = 312,12 грн.

Виходячи з зазначеного з відповідача підлягає стягненню 3% річних в сумі 432,44 грн. та інфляційні в сумі 312,12 грн. за період жовтень листопад 2015 року.

Щодо вимоги про стягнення пені в сумі 6 623,46 грн., то в даній частині позову вимога є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Так, за умовами договору (п. 7.1), передбачено, що винна сторона несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України та цього Договору.

Як слідує з розрахунку, позивачем нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період прострочки з 02.09 по 28.12.2015 з посиланням на ст. 229 ГК України та ст 617 ЦК України.

Однак, враховуючи те, що умовами договору не встановлено відповідальності за прострочення платежу у вигляді подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, таке нарахування суд вважає необґрунтованим.

Оскільки спід до розгляду суду доведений з вини відповідача, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 1 179,16 грн. слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Агрофірма "Луга-Нова" Приватного підприємства "Універсам" (с. Мишів, Іваничівський район, Волинська область 45325, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ветфактор ЛТД" (вул. Володимирська, 57а, м. Васильків, Київська область 08600, ) 45 332,57 грн., з них: 44 588,01 грн. заборгованості, 432,44 грн. 3% річних, 312,12 грн. інфляційних втрат, а також 1 179,16 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

18.03.2016

Суддя С. В. Костюк