ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2016 р. Справа № 6/144-2380

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г. В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» від 10.02.16р., №03/155

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 21.01.16р. про відмову в задоволенні скарги публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» №01/1809 від 20.11.15р. на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі №6/144-2380

за позовом закритого акціонерного товариства «УКРГАЗ-ЕНЕРГО», м. Київ

до відповідача відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз», м. Тернопіль

про cтягнення 8026892,75 грн. боргу, 1059530,16 грн. пені, 989835,82 грн. 3% річних, 6369346,52 грн. втрат від інфляції

за участю представників сторін:

- від органів ДВС не зявились;

- від позивача не зявились;

- від відповідача ОСОБА_2

Права та обовязки сторін, передбачені ст. 20,22 ГПК України, представнику боржника, що прибув в дане судове засідання, розяснено.

Заяв про відвід складу суду не поступало.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 21.01.2016р. в задоволенні скарги публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовлено, з огляду на те, що після завершення строку для добровільного виконання судового рішення, встановленого постановою ДВС від 04 серпня 2010 року та до закінчення виконавчого провадження, оформленого постановою виконавчої служби від 17 листопада 2015 року (через затвердження судом мирової угоди), заборгованість боржником повністю погашена не була, у тому числі в періоди, коли виконавче провадження не зупинялось, а у відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Не погодившись із винесеною ухвалою місцевого господарського суду, публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» оскаржило її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі та в додаткових поясненнях до апеляційної скарги скаржник покликається, зокрема, на те, що в процесі виконання рішення у даній справі орган ДВС лише зупиняв, поновлював виконавче провадження та звертався до ПАТ «Тернопеільгаз» з вимогами про надання інформації, що є процесуальними діями, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження», але не є заходами виконавчого провадження в розумінні ст. 32 вказаного Закону. Органом ДВС жодних дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду не вчинялось. Тому, за відсутності вчинення органом ДВС заходів примусового виконання рішення, відсутні правові підстави для стягнення виконавчого збору. Разом з тим, апелянт зазначає, що судом не було встановлено дати закінчення строку для добровільного виконання судового рішення у справі № 6/144-2380.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 03.03.2016р., за клопотанням представника відповідача, строк розгляду спору продовжено в порядку ст. 69 ГПК України, розгляд справи відкладено на 10.03.2016р.

В дане судове засідання позивач та орган ДВС участі уповноважених представників не забезпечили, вимог ухвал суду апеляційної інстанції не виконали, причини неявки суду не повідомили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 94,96).

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та додатковими поясненнями до неї, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваної ухвали відсутні, з огляду на наступне:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 01.04. 2010 року у справі №6/144-2380 позов закритого акціонерного товариства «УКРГАЗ-ЕНЕРГО» задоволено частково; з відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» на користь позивача стягнуто 7806607,26 грн. основного боргу, 989835,82 грн. 3% річних, 5951025,93 грн. інфляційних втрат, 23208,49 грн. сплаченого держмита, 214,79 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

19 квітня 2010 року на виконання вказаного рішення, яке набрало законної сили, господарським судом Тернопільської області видано відповідний наказ.

04.08.2010 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №20917662, встановлено семиденний строк для добровільного виконання судового рішення з дати отримання постанови, розяснено наслідки невиконання такого в добровільному порядку, зокрема щодо стягнення з боржника судового збору та витрат повязаних з провадженням виконавчих дій та права знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, за адресою в мережі Інтернет та надано ідентифікатор доступу.

Постанову про відкриття виконавчого провадження ВАТ «Тернопільгаз» отримано 31.08.2010 року, що підтверджується копією супровідного листа.

31.08.2010р. боржником на адресу департаменту ДВС було скеровано лист №01/1562 (т.1 а.с.217-219), в якому містилась інформація про включення ВАТ «Тернопільгаз» до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» №2711 від 23 червня 2005 року (далі Закон №2711), що є підставою для обовязкового зупинення виконавчого провадження.

Постанову про зупинення виконавчого провадження, з підстави включення товариства до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону №2711, органом ДВС, було винесено 25 вересня 2013 року.

Бездіяльність ДВС щодо невинесення відповідної постанови про зупинення виконавчого провадження протягом трьох років боржником не оскаржувалось. Добровільне виконання судового рішення у цей період (тобто до 25 вересня 2013 року) товариством також не здійснювалось.

В звязку з закінченням 01.01.2014 року процедури погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу відповідно до Закону №2711, 15 січня 2014 року органом ДВС винесено постанову про поновлення виконавчого провадження №20917662.

27.01.2014 року ПАТ «Тернопільгаз», як правонаступник боржника, звернулось в господарський суд Тернопільської області з заявою про відстрочку виконання рішення суду від 01 квітня 2010 року у справі №6/144-2380.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 05.03.2014 року судом було встановлено факт часткового погашення заборгованості, визначено загальну суму боргу (у т.ч. за основним зобовязанням, 3% річних, інфляційними втратами) в розмірі 8596468,57 грн. та відстрочено виконання судового рішення до 31 грудня 2014 року.

На підставі ухвали від 05.03.2014 року у справі №6/144-2380 про відстрочку виконання рішення, постановою від 21 березня 2014 року виконавче провадження №20917662 було зупинено.

Через закінчення строку, на який було надано відстрочку, виконавче провадження №20917662 поновлено, про що 03 квітня 2015 року органом ДВС винесено відповідну постанову.

Цього ж дня виконавче провадження було зупинено, у звязку з внесенням змін до Закону №2711 щодо продовження процедури погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу.

16.10.2015 року органом ДВС винесено постанову про поновлення виконавчого провадження через закінчення дії процедури погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу.

Постановою у ВП №20917662 від 30 жовтня 2015 року на боржника покладено обовязок сплатити 7783529,01 грн. виконавчого збору.

Ухвалою від 03.11.2015 року у справі №6/144-2380, господарським судом Тернопільської області затверджено укладену між сторонами виконавчого провадження мирову угоду від 23 жовтня 2015 року.

Згідно зі змістом мирової угоди, залишок заборгованості ПАТ «Тернопільгаз» перед ПрАТ «УКРГАЗ-ЕНЕРГО» за основним зобов'язанням та штрафними санкціями за договором постачання природного газу № 254/77/В-07 від 26.12.2006 року (справа № 6/144-2380) становить 7783529 грн. 01 коп.

На підставі ухвали господарського суду Тернопільської області від 03.11.2015р. про затвердження мирової угоди, в силу приписів п.2 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», органом ДВС 17.11.2015 року було винесено постанову про закриття виконавчого провадження №20917662.

Вказаною постановою, зобов'язання боржника по сплаті виконавчого збору виділено в окреме провадження.

17.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про виправлення описки у постанові від 30 жовтня 2015 року щодо суми виконавчого збору, а саме, замість « 7783529,01 грн. стягнути 778352,90грн.» (10 відсотків від 7783529 грн. 01 коп. залишку несплаченого боргу, визначеного рішенням у справі №6/144-2380).

Постановою від 18 листопада 2015 року відкрито виконавче провадження №49417510 про стягнення з ПАТ «Тернопільгаз» 778352,90 грн. виконавчого збору.

Не погоджуючись із винесеною державним виконавцем постановою про стягнення виконавчого збору, ПАТ «Тернопільгаз» оскаржило дії органу ДВС.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови від 04.08.2010 року про відкриття виконавчого провадження) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частина 2 ст. 24 вказаного Закону встановлює, що державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У відповідності до ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягуваної суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом.

З аналізу наведених правових норм, що були чинні на момент відкриття виконавчого провадження № 20917662, не вбачається визначення строку для винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Стаття 43 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження) передбачала, що виконавчий збір стягується пропорційно до фактично задоволених вимог стягувача.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 04.08.2010р. відкриття виконавчого провадження до 17.11.2015р. закриття виконавчого провадження, протягом пяти років заборгованість боржником погашена не була, в тому числі і в періоди, коли виконавче провадження не зупинялось.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття постанови про стягнення виконавчого збору), у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Крім цього, ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваної постанови) передбачає стягнення виконавчого збору, незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

З врахуванням наведених норм, зважаючи на те, що рішення суду в строк наданий постановою державного виконавця від 04.08.2010р. для добровільного виконання, боржником не виконано, сума виконавчого збору з врахуванням постанови про виправлення описки не перевищує розміру, встановленого ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні скарги ПАТ «Тернопільгаз» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі судом оцінюються критично, з огляду на те, що місцевим господарським судом була дана відповідна оцінка постанові про відкриття виконавчого провадження, якою було встановлено термін для добровільного виконання судового рішення і постанові про закриття виконавчого провадження, до винесення якої боржник не надав виконавчій службі належних доказів виконання судового рішення, а також інформацію про вчинення дій спрямованих на його виконання (укладення мирової угоди та затвердження її в судовому порядку).

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Підсумовуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, оскільки така винесена у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Судовий збір за перегляд ухвали в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 21.01.2016р. у справі № 6/144-2380 залишити без змін, а апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу повернути в господарський суд Тернопільської області.

Повний текст постанови складений 14.03. 2016р.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Данко Л.С.