ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р.Справа № 916/4243/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бєляновського В.В.,

Суддів: Величко Т.А.

ОСОБА_1

секретарі - Альошиній Г.М.

за участю представників:

Від позивача: ОСОБА_2

Від відповідача: ОСОБА_3

Від третьої особи: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Одеської обласної організації українського товариства сліпих

на рішення господарського суду Одеської області від 24.12.2015 року

по справі № 916/4243/14

за позовом: Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси

до Одеської обласної організації українського товариства сліпих

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Підприємства обєднання громадян „Одеське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих.

про стягнення вартості безпідставно набутої теплової енергії в сумі 83 022,03 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Одеської обласної організації українського товариства сліпих про стягнення вартості безпідставно набутої теплової енергії за період з листопада 2012 року по травень 2014 року в сумі 83022,03 грн.

В обґрунтування предявлених вимог позивач посилався на те, що відповідач відповідно до ст.ст. 1212, 1213 ЦК України повинен відшкодувати вартість поставленої йому позивачем теплової енергії, як такої, що була набута та спожита відповідачем безпідставно, з огляду на те, що договір на постачання теплової енергії між сторонами не укладався.

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.12.2014 року позов задоволено повністю. Стягнуто з Одеської обласної організації українського товариства сліпих на користь КП „Теплопостачання м. Одеси заборгованість в сумі 83022,03 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.06.2015 року апеляційну скаргу Одеської обласної організації українського товариства сліпих задоволено. Рішення господарського суду Одеської області від 22.12.2014 у справі № 916/4243/14 скасовано. В позові КП „Теплопостачання міста Одеси відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2015 року вказані рішення та постанову скасовано з підстав неповного встановлення судами попередніх інстанцій обставин, що мають значення для справи, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області в іншому складі суду.

Рішенням господарського суду Одеської області від 24 грудня 2015 року (суддя Шаратов Ю.А.), прийнятим за результатами нового розгляду даної справи, позов задоволено частково. Стягнуто з Одеської обласної організації українського товариства сліпих на користь КП „Теплопостачання міста Одеси вартість теплової енергії в сумі 48 022,34 грн. В задоволені іншої частини позову відмовлено. Стягнуто з Одеської обласної організації українського товариства сліпих на користь КП „Теплопостачання міста Одеси витрати на сплату судового збору у розмірі 1 056,92 грн.

Судове рішення мотивовано тим, що відповідач, як орендар нежитлових приміщень загальною площею 396 кв.м., розташованих на першому та другому поверхах житлового будинку № 6 по вул. Л. Толстого в м. Одесі, є споживачем теплової енергії у розумінні норм чинного законодавства і повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, отже не укладення договору не звільняє відповідача, як орендаря та споживача комунальних послуг, від обовязку оплачувати вартість фактично поставленої до цих приміщень теплової енергії. Система опалення приміщень, орендованих відповідачем, є єдиною із системою опалення житлового будинку № 6 по вул. Л. Толстого в м. Одесі, в якому знаходяться вказані приміщення, а докази відключення зазначених приміщень від системи опалення вказаного житлового будинку, як і відключення від системи взагалі, в матеріалах справи відсутні. Крім того, суд на підставі наявних в матеріалах справи доказів дійшов висновку про доведеність як факту постачання позивачем теплової енергії до орендованих відповідачем приміщень, так і факту її споживання відповідачем за відсутності укладеного договору купівлі-продажу теплової енергії, що, за висновком суду, свідчить про набуття відповідачем теплової енергії без достатніх правових підстав за рахунок позивача та є підставою для стягнення її вартості в сумі 48 022,34 грн. на підставі ст.ст. 11, 509, ч. 1 ст. 1212 ЦК України, ч. 3 ст. 16, ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», ч. ч. 5, 6, ст. 19, ч. 6 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» за періоди з 19 листопада 2012 року по квітень 2013 року включно, а також за жовтень 2013 року по 21 листопада 2013 року включно, з урахуванням припинення дії договору оренди шляхом підписання 21.11.2013 року його сторонами акту приймання передачі нежитлових приміщень орендодавцеві від орендаря.

В апеляційній скарзі Одеська обласна організація українського товариства сліпих просить рішення місцевого господарського суду скасувати та у позові відмовити, посилаючись на неповне зясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, рішенням Одеської міської ради від 05.04.2007 року № 1173-V комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води.

01.10.2007 року між КП «Теплопостачання міста Одеси» (теплопостачальна організація) та Одеською обласною філармонією (споживач) було укладено договір № 5157 на постачання теплової енергії, за яким теплопостачальна організація взяла на себе зобовязання постачати споживачу теплову енергію на опалювання та гаряче водопостачання, а споживач зобовязався оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

Умовами п. 5.1 даного договору визначено, що облік споживання теплової енергії визначається на опалення: на обєкті за адресою вул. Буніна, 15 за показниками приладу обліку, на обєкті за адресою вул. Л. Толстого, 6 розрахунковим способом.

Згідно з умовами п. п. 10.1, 10.4 даного договору, цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2008 року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Апеляційним судом установлено, що зазначений договір є чинним на час вирішення даного спору.

28.10.2011 року між малим підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ДІФО» (продавець) та Громадською організацією «Українське товариство сліпих», від імені якої на підставі довіреності діяло підприємство обєднання громадян „Одеське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих, (покупець) було укладено договір купівлі продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 1068 та 10.01.2012р. в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, за яким МП ТОВ «ДІФО» продало, а Громадська організація «Українське товариство сліпих» купила нежилі приміщення першого та другого поверхів, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Л. Толстого, будинок 6, загальною площею 396,3 кв.м.

19.11.2012 року між підприємством обєднання громадян „Одеське учбово-виробниче підприємство (орендодавець) та Одеською обласною організацією українського товариства сліпих (орендар) було укладено договір № 75/12 оренди нежитлових приміщень, за яким орендодавець передав в оренду відповідачу придатні для експлуатації нежитлові приміщення, розташовані на першому та другому поверхах будинку № 6, за адресою: м. Одеса, вул. Л. Толстого, загальною площею 396,3 кв.м., для використання під офіс.

Згідно з п.п. 4.1, 4.2 договору, даний договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 19.11.2013 року. Якщо орендар продовжує користуватись орендованим приміщенням після закінчення строку даного договору, то у випадку відсутності заперечень сторін протягом одного місяця, договір продовжується на такий же строк, але не більше одного разу.

Умовами пунктів 5.4.6, 5.4.17, 5.4.18, 6.1 даного договору передбачено, що орендар зобовязаний утримувати орендовані приміщення та інженерні комунікації в належному технічному стані, своєчасно здійснювати поточний ремонт орендованих приміщень та інженерних комунікацій за власний рахунок. Нести всі витрати по експлуатації орендованих приміщень; укласти на час дії даного договору самостійні договори з ВАТ «Одесаобленерго», Інфоксводоканалом, КП «Теплопостачання міста Одеси» на користування і самостійну оплату комунальних послуг, а також на надання послуг телефонного звязку з ВАТ «Укртелеком», та копії таких договорів надати орендодавцю в місячний термін з моменту підписання даного договору; до 10 числа кожного місяця надавати орендодавцю копії документів, які свідчать про оплату комунальних послуг за минулий звітний місяць; розмір орендної плати за орендовані приміщення складає 1 грн. за весь період оренди зазначений в п. 4, розрахунки за спожиту електроенергію, воду, опалення, а також інші комунальні послуги здійснюються орендарем самостійно, на підставі укладених договорів та згідно з діючими тарифами.

За твердженням позивача, орендовані відповідачем нежитлові приміщення опалюються від мереж центрального теплопостачання житлового будинку по вул. Л. Толстого, буд. 6 в м. Одесі, у звязку з чим в цілях недопущення порушення конституційного права громадян, які проживають в цьому будинку, в користуванні теплом і забезпечення збереження їх здоровя позивач протягом періоду з листопада 2013 року по травень 2014 року поставив в нежитлові приміщення, що орендовані відповідачем, теплову енергію на загальну суму 83 022,03 грн. Як зазначав позивач, він неодноразово звертався до відповідача з пропозицією укласти договір на постачання теплової енергії у нежитлові приміщення та направляв для підписання проект договору, однак відповідач відповідний договір не уклав.

Позивач також неодноразово звертався до відповідача з вимогами про погашення заборгованості за спожиту теплову енергію, які були залишені відповідачем без відповіді і виконання. Крім того, позивач направив на адресу відповідача претензію № 13/2-04-366 від 12.05.2014р. з розрахунками наявної заборгованості, яка була залишена останнім без задоволення.

Враховуючи наведене, позивач, керуючись положеннями ст.ст. 1212, 1213 ЦК України звернувся з позовом до господарського суду Одеської області у даній справі про стягнення з Одеської обласної організації українського товариства сліпих вартості безпідставно набутої теплової енергії за період з листопада 2012 року по травень 2014 року в сумі 83022,03 грн.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Зобовязання з безпідставного придбання майна виникають за наявності таких умов: по-перше, щоб мало місце набуття або зберігання майна; по-друге, щоб набуття або зберігання було здійснено за рахунок іншої особи; по-третє, щоб були відсутні правові підстави для набуття або зберігання майна.

Статтею 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з п. 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Як встановлено судом першої інстанцій, система опалення приміщень, орендованих відповідачем, є єдиною із системою опалення житлового будинку № 6 по вул. Л. Толстого в м. Одесі, в якому знаходяться вказані приміщення, що підтверджується договором № 5157 на постачання теплової енергії, укладеним між КП «Теплопостачання міста Одеси» та Одеською обласною філармонією, довідкою від 07.12.2012р. складеною контролером та начальником ЕРР-2 про те, що орендовані відповідачем приміщення знаходяться на стояках системи опалення репетиційної бази Одеської обласної філармонії і здійснити відключення цих приміщень не є можливим, так як необхідно виконати демонтажні роботи системи опалення. Відповідач вказані обставини не спростував.

При цьому, жодних належних та допустимих доказів відключення зазначених приміщень від системи опалення вказаного житлового будинку, як і відключення від системи взагалі, відповідачем до суду не подано і таких доказів в матеріалах справи не міститься.

Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є одним з основних обов'язків споживача теплової енергії.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до п.п. 4, 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007р., (далі Правила) користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією відповідно до типових договорів, форми яких затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Споживач зобов'язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Таким чином, діючим законодавством України передбачено, що постачання теплової енергії здійснюється за договором купівлі-продажу, обов'язок із своєчасного укладення якого покладено саме на споживача теплової енергії.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Пунктом 3 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007, передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

У зв'язку з цим судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач, як орендар нежитлових приміщень житлового будинку № 6 по вул. Л. Толстого в м. Одесі, який відповідно до ст. 322 ЦК України та умов договору оренди № 75/12 від 19.11.2012р. зобовязаний утримувати орендоване майно, є споживачем теплової енергії в розумінні наведених вище норм чинного законодавства. Як було зазначено вище, умови договору оренди нежитлових приміщень № 75/12 від 19.11.2012р., укладеного між підприємством обєднання громадян „Одеське учбово-виробниче підприємство та Одеською обласною організацією українського товариства сліпих, передбачали обов'язок саме відповідача, як орендаря, оплачувати рахунки за надані комунальні послуги, в т.ч. і за теплопостачання, а в пункті 6.1 договору оренду сторони погодили, що витрати за комунальні послуги, в тому числі за теплопостачання, не будуть входити до орендної плати та будуть відшкодовуватися орендарем на підставі договорів та виставлених рахунків комунальних підприємств.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не укладення договору не звільняє відповідача, як орендаря та споживача комунальних послуг, від обовязку здійснювати оплату вартості фактично поставленої до цих приміщень теплової енергії.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. У свою чергу відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (Аналогічна правова позиція з викладена в постанові Верховного Суду України № 6-59цс13 від 30.10.2013).

Крім того, згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові № 3-38гс11 від 16.05.2011, споживання енергії за відсутності договору надає право постачальнику енергії на стягнення зі споживача у даному випадку вартості спожитої ним енергії на підставі статей 1212 та 1213 ЦК України.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції, факт постачання позивачем теплової енергії до належних відповідачу на праві оренди приміщень в житловому будинку № 6 по вул. Л. Толстого в м Одесі, та факту її споживання відповідачем за відсутності укладеного договору на постачання теплової енергії є доведеним наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами. Так, зокрема, як встановлено судом, факт споживання відповідачем теплової енергії у вигляді опалення протягом спірного періоду підтверджується розпорядженнями Одеського міського голови № 977-01р від 12.10.2012р., № 348-01р від 12.04.2013р., № 1048-01р від 01.10.13р., № 251 від 09.04.2014р., якими було визначено початок та закінчення опалювального сезону у м. Одесі у 2012-2013 роках та 2013-2014 роках; договором постачання теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби опалення та гарячого водопостачання від 05.11.2009р. з додатковими угодами до нього, укладеними між ВАТ «Одеська ТЕЦ» та КП «Теплопостачання міста Одеси»; нарядом на підключення абонента до системи центрального опалення від 12.11.2012, яким доручено здійснити включення центрального опалення на обєкті Репетиційна база Одеської обласної філармонії за адресою: вул. Толстого, 6; Актом зняття пломб від 12.11.2012р., яким зафіксовано включення системи центрального опалення на обєкті Репетиційна база Одеської обласної філармонії за адресою: вул. Толстого, 6; Актом збереження пломб від 14.04.2013р., яким зафіксовано відключення від системи центрального опалення обєкта Репетиційна база Одеської обласної філармонії за адресою: вул. Толстого, 6; нарядом на підключення абонента до системи центрального опалення від 18.10.2013р., яким доручено здійснити включення центрального опалення на обєкті Репетиційна база Одеської обласної філармонії за адресою: вул. Толстого, 6; Актом зняття пломб від 18.10.2013р., яким зафіксовано включення системи центрального опалення на обєкті Репетиційна база Одеської обласної філармонії за адресою: вул. Толстого, 6; Актом збереження пломб від 14.04.2013.

Споживання теплової енергії відповідачем також підтверджується списками абонентів, які мають опалення та гаряче водопостачання в листопаді 2012р., в грудні 2012р., в січні 2013р., в лютому 2013р., в березні 2013р., в квітні 2013р., в жовтні 2013р., в листопаді 2013р., складеними контролером енергонагляду ОСОБА_5

Крім того, місцевим судом установлено, і це підтверджується матеріалами справи, що позивач неодноразово звертався до відповідача з листами щодо укладення договору на постачання теплової енергії та направляв для підписання проект договору, однак відповідач відповідний договір не уклав. Докази укладення відповідачем з позивачем договору на постачання теплової енергії в матеріалах справи відсутні, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач набув теплову енергію від позивача за відсутності на те правової підстави.

Як встановлено судом першої інстанції, дію договору оренди нежитлових приміщень № 75/12 від 19.11.2012р. було припинено шляхом підписання його сторонами акту приймання-передачі № 75/12-а2 від 21.11.2013р., за яким орендовані приміщення відповідач повернув орендодавцю. .

Отже, правильним є висновок місцевого суду про те, що у відповідача виник обовязок зі сплати вартості фактично отриманої теплової енергії за періоди з 19.11.2012 по квітень 2013 року включно, а також за жовтень 2013 року по 21.11.2013 включно.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, за відсутності у відповідача приладу комерційного обліку, обсяг фактично спожитої ним теплової енергії розрахований позивачем із використанням формули визначеної Нормами і вказівками по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні (КТМ 204 Україна 244-94), затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу від 14.12.1993.

При цьому, судом обґрунтовано не прийнято до уваги твердження відповідача про неможливість застосування цієї формули через відсутність реєстрації вказаного наказу у Міністерстві юстиції України з огляду на те, що КТМ 204 Україна 244-94 не встановлює прав і обовязків для жодних субєктів, а є керівним технічним матеріалом та використовується як довідник норм (показників) витрат теплової енергії для нормального опалення житлового та громадського фонду з розрахунку 1 кв.м. загальної опалювальної площі на 1 м.куб. обєму будов (за зовнішнім обміром). У пункті 1.1 КТМ 204 Україна 244-94, зокрема, вказано, що його норми можуть бути використані для визначення відпущеної теплової енергії теплопостачальними організаціями споживачам, у яких тимчасово відсутні прилади обліку для проведення комерційних та інших розрахунків.

Позивачем при розрахунку обсягу фактично спожитої теплової енергії використано наступні показники: максимальне годинне навантаження опалення обєкта теплопостачання (ГКал/год) - 0,0349; фактичний час подачі теплової енергії у звітному місяці; фактична температура зовнішнього повітря (tC). Слід також зазначити, що розрахункове теплове навантаження опалення у розмірі 0,0349 Гкал/год додатково підтверджується Довідкою від 13.11.2012 № 15/01-12-603 щодо заключення договору. Показники фактичної температури зовнішнього повітря були отримані позивачем на підставі договору на передачу гідрометеорологічної інформації від 08.01.2009 № ТГО-102/09, укладеного з Одеським державним екологічним університетом. Відповідачем не спростовані значення вказаних показників, застосованих позивачем при визначенні обсягу фактично спожитої теплової енергії.

До визначеного обсягу фактично спожитої теплової енергії застосовано тариф у розмірі 1 003,66 грн. за 1 Гкал (з ПДВ), встановлений постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України «Про встановлення тарифів на теплову енергію КП «Теплопостачання міста Одеси» від 30.09.2011р. № 133.

На підставі визначених обсягів фактично спожитої теплової енергії та тарифу місцевим судом установлено, що в період опалювальних сезонів 2012 - 2013 років та 2013 - 2014 років позивач поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 48 022,34 грн., а саме:

1 769,83 грн. за 12 днів листопада 2012 року (з 19.11.2012 по 30.11.2012), 2802,22 /19 Х 12 = 1769,83, де 19 кількість опалювальних днів, з урахуванням підключення 12.11.2012 (30 11 = 19);

12 740,75 грн. у грудні 2012 року;

7 731,33 грн. у січні 2013 року;

8 500,07 грн. у лютому 2013 року;

8 686,88 грн. у березні 2013 року;

3 035,74 грн. у квітні 2013 року;

1 634,63 грн. у жовтні 2013 року;

3 923,11 грн. за 21 день (з 01.11.2013 по 21.11.2013), 5604,44 / 30 Х 21 = 3923,11.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач відповідно до ст.ст. 1212, 1213 ЦК України має відшкодувати позивачу вартість безпідставно набутої за рахунок позивача теплової енергії в сумі 48 022,34 грн. з огляду на неможливість повернення спожитої теплової енергії в натурі та правильно частково задовольнив позовні вимоги у даній справі.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Посилання скаржника на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у звязку з чим підстав для зміни чи скасування зазначеного судового акту не вбачається.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно зясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 24 грудня 2015 року у справі № 916/4243/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Одеської обласної організації українського товариства сліпих без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Величко Т.А.

ОСОБА_1