ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р.Справа № 910/31329/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району" м. Києва (м. Київ)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" (м. Харків)
про стягнення коштів в розмірі 20000,00 грн.
за участю :

Представник позивача - ОСОБА_1 доручення №665/1 від 01.07.2015 року;

Представник відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району" м. Києва (надалі - позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про надання послуг автотранспортом та дорожною технікою №3-01/12 від 03.01.2012 року, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість - 20 000,00 грн. за надання автотранспортних послуг та послуг роботи механізмів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року матеріали позовної заяви Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району" м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" про стягнення 20000,00 грн. (вх.№31329/15) направлено за територіальною підсудністю до господарського суду Харківської області на підставі ч. 2 ст. 15 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.12.2015 року (суддя Ольшанченко В.І.) позовну заяву було прийнято та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Розпорядженням №140 від 08 лютого 2016 року було призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/31329/15 (підстава: хвороба судді Ольшанченка В.І.). Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2016 року справу №910/31329/15 було призначено для розгляду судді Денисюк Т.С..

15 березня 2016 року представник позивача надав до суду письмові пояснення (вх.№8658), в яких зазначив, що при складанні позовної заяви ним було допущено описку в частині стягнення заборгованості за Договором №3-01/12 від 03.01.2012 року, а саме: зазначено "за надання автотранспортних послуг та послуг роботи механізмів", замість правильного - про надання послуг автотранспортом та дорожною технікою.

Розглянувши надані позивачем пояснення, з огляду на те, що зміст раніше поданої позовної заяви не змінився, суд продовжує розгляд справи з урахуванням виправлення технічної описки в позовній заяві.

Крім того, 15 березня 2016 року позивач також надав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи документів (вх. №8694), зокрема, лист інженера договірного відділу КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району" міста Києва, в якому зазначено, що при оформленні актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) була допущена технічна помилка по Акту №ОУ-0000112, де зазначено Договір №2/1-18 від 01.10.2011 року, а потрібно було зазначити Договір №3-01/12 від 03.01.2012 року.

Надані докази були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 15.03.2016 року, підтримував позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судові засідання не зявлявся, документів, витребуваних судом та відзиву на позовну заяву, не надав, про причини неявки суд не повідомляв. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (арк. с. 143).

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

03 січня 2012 року між Комунальним підприємством Шляхово-експлуатаційне управління Шевченківського району м. Києва (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" (Замовник) було укладено Договір про надання послуг автотранспортом та дорожною технікою №3-01/12, відповідно до умов якого Виконавець надає автотранспортні послуги та послуги роботи механізмів Замовнику згідно заявки Замовника на його об"єктах.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що розрахунки по Договору здійснюються за фактично надані послуги автотранспортом та механізмами, оформленими у подорожніх листах та "ТАЛОНАХ ЗАМОВНИКА" шляхом перерахування "Замовником" грошових коштів на розрахунковий рахунок "Виконавця" після двостороннього підписання акту виконаних робіт.

Вартість по Договору визначається за тарифами "Виконавця" на момент виконання робіт (п. 2.2. Договору).

Згідно п. 2.4. Договору оплата за надані послуги проводиться на підставі підписаного обома Сторонами акту виконаних робіт протягом 5 банківських днів, з моменту підписання Сторонами акту виконаних робіт.

На виконання умов Договору позивачем були надані автотранспортні послуги та послуги роботи механізмів відповідачу на загальну суму 58 739,22 грн., що підтверджується:

- Актом № ОУ-0000112 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 березня 2012 року на суму 1 708,32 грн.;

- Актом № ОУ-0000178 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 квітня 2012 року на суму 44 206,69 грн.;

- Актом № ОУ-0000267 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 травня 2012 року на суму 12 824,21 грн..

Як зазначає позивач, станом на дату складання позовної заяви Відповідач лише частково провів розрахунки з позивачем в сумі 38 739,22 грн., а саме:

- відповідно до банківської виписки від 22.02.2013 року на суму 10 324,21 грн.;

- відповідно до банківської виписки від 22.02.2013 року на суму 25 915,01 грн.;

- взаємозалік відповідно до Авізо №91 від 30.06.2012 року на суму 2 500,00 грн..

Таким чином, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" виникла заборгованість перед позивачем - Комунальним підприємством Шляхово-експлуатаційне управління Шевченківського району м. Києва , яка складає 20000,00 грн..

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" з Претензією Вих. №16 від 03.06.2015 року, а також Претензією Вих. №76/1 від 04.09.2015 року, згідно якої відповідачу пропонувалося добровільно погасити заборгованість в розмірі 20 000,00 грн.. Проте, зазначені Претензії залишились відповідачем без відповіді та без задоволення, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи та спірним правовідносинам сторін, суд виходить з наступного.

Внаслідок укладання спірного договору між сторонами згідно статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обовязки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та 525, 526 Цивільного кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною першою статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлено строк (дату) його виконання, то воно повинно бути виконано в цей строк (дату).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено ч.1 ст. 612 ЦК України.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що вказана сума заборгованості відповідачем не оспорена, відповідач не надав суду доказів про погашення боргу по оплаті вартості автотранспортних послуг, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості в розмірі 20 000,00 гривень є обгрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1378,00 гривень.

З огляду на наведене, відповідно до ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193 Господарського кодексу України та керуючись ст.ст. 4, 4-2, 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" (, юридична адреса: 61105, Харків, АДРЕСА_1) на користь Комунального підприємства "Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району" м. Києва (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Ямська, буд. 59, юридична адреса: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 30) заборгованість в розмірі 20 000, 00 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 гривень.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили .

Повне рішення складено 18.03.2016 р.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя ОСОБА_2

Справа №910/31329/15.