УХВАЛА

про припинення провадження у справі

14.03.2016 Справа № 910/9558/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Бурді А.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенергопродукт"

до Державного підприємства "Енергоринок"

про визнання угоди укладеною

за участю представників:

від позивача:не з'явився
від відповідача:Сніжко В.Ю.-представник за довіреністю № 01/44-870Д від 01.02.2016 Манзюк О.В.-представник за довіреністю № 01/44-852Д від 18.12.2015

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Біоенергопродукт" (далі - ТОВ "Біоенергопродукт") звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Енергоринок" (далі - ДП "Енергоринок") про визнання додаткової угоди до договору купівлі-продажу електроенергії № 9385/02 від 29.01.2013 р. укладеною з 01.04.2015 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до ДП "Енергоринок" з пропозицією укласти додаткову угоду до договору купівлі-продажу електроенергії № 9385/02 від 29.01.2013 р., проте відповідач відмовив позивачу в її укладенні.

У позові Товариство з обмеженою відповідальністю "Біоенергопродукт" просило суд визнати укладеною з 01.04.2015 р. додаткову угоду до договору купівлі-продажу електроенергії № 9385/02 від 29.01.2013 р., в редакції запропонованій позивачем.

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.07.2015 року у справі № 910/9558/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.11.2015 р., позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенергопродукт" задоволено, сторони зобов'язано укласти додаткову угоду до договору купівлі-продажу електроенергії № 9385/02 від 29.01.2013, у редакції запропонованій позивачем.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.02.2016 року рішення господарського суду міста Києва від 23.07.2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.11.2015 р. у справі № 910/9558/15 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, через канцелярію суду подав клопотання про припинення провадження у справі, у зв'язку із відсутністю предмету спору, оскільки 25.11.2015 р. між сторонами було підписано додаткову угоду до договору № 9385/02 від 29.01.2013 р., в редакції запропонованій позивачем.

Представники відповідача проти припинення провадження у справі не заперечували, просили розглянути клопотання позивача на розсуд суду.

Розглянувши клопотання позивача про припинення провадження у справі, заслухавши думку представників відповідача, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі припиняється, якщо відсутній предмет спору.

Як вбачається з позову, ТОВ "Біоенергопродукт" просить визнати укладеною додаткову угоду до договору купівлі-продажу електроенергії № 9385/02 від 29.01.2013 р., в редакції запропонованій позивачем.

Разом з тим, судом встановлено, що 25.11.2015 р. зазначена додаткова угода була укладена між сторонами, у редакції запропонованій позивачем, отже станом на 14.03.2016 р. спір між ТОВ "Біоенергопродукт" та ДП "Енергоринок" щодо визнання укладеною додаткової угоди до договору купівлі-продажу електроенергії № 9385/02 від 29.01.2013 р. відсутній.

Відповідно до п. 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Як вбачається з матеріалів справи, укладення додаткової угоди до договору № 9385/02 від 29.01.2013 р. відбулось 25.11.2015 р., тобто після подачі позову до суду (15.04.2015 р.), отже, після звернення позивача до суду додаткова угода була підписана, тому провадження у справі відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України необхідно припинити.

Крім того, у зв'язку із припиненням провадження по справі позивач подав клопотання про повернення судового збору за подачу позову у сумі 1 218,00 грн.

Згідно з п. 5.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в ухвалі про припинення провадження у справі з підстав, наведених у статті 80 ГПК.

Розглянувши заяву позивача, суд прийняв до уваги частину 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі припинення провадження у справі .

Згідно з п. 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі зазначено закриття (припинення) провадження (стаття 80 ГПК), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Враховуючи спосіб формулювання даного положення, поняття закриття та припинення слід вважати тотожними.

Як встановлено судом, позовна вимога була оплачена позивачем судовим збором в розмірі 1 218,00 грн. (платіжне доручення № 482 від 09.04.2015 р.) відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при цьому провадження у справі за вимогами позивача припинено, отже, судовий збір підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України в сумі 1 218,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 80, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Припинити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенергопродукт" до Державного підприємства "Енергоринок" про визнання угоди укладеною.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Біоенергопродукт" (47721, Тернопільська область, с. Підгорне, вул. Пасічна, 8, кв. 1, ідентифікаційний код 36687375) з Державного бюджету судовий збір в сумі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд м. Києва протягом п'яти днів з дня оголошення ухвали.

Суддя К.І. Головіна