ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

25.02.2016р. Справа №917/2694/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СП-Сервер", вул.Гоголя, 110, м. Миргород, Полтавська область,37600

до Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів "Миргородкурорт", вул.Гоголя, 112, м.Миргород, Миргородський район, Полтавська область,37600

про визнання дій протиправними

Суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. в матеріалах справи)

ОСОБА_2 (дов. в матеріалах справи)

від відповідача: ОСОБА_3 (дов. в матеріалах справи)

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про визнання дій ПрАТ "Миргородкурорт", в частині відмови в допуску автотранспорту постачальників - протиправними; зобов"язання керівництво ПрАТ "Миргородкурорт" не перешкоджати руху транспортних засобів, що мають супроводжувальні документи, які підтверджують, що медичні препарати транспортуються до Аптеки №2 за адресою: Полтавська область, м.Миргород, вул.Гоголя, 112, через КПП ПрАТ "Миргородкурорт".

22.01.2016 року за вх. канцелярії суду №691 від ПрАТ "Миргородкурорт" надійшов відзив на позовну заяву. Заперечення відповідача обгрунтовані тим, що відповідно до вимог ст.ст. 1-2 Закону України Про оголошення природних територій міста Миргорода Полтавської області курортом державного значення, природні території міста Миргорода Полтавської області оголошено курортом державного значення - курортом Миргород та затверджено межі округу і зони санітарної охорони курорту Миргород. Відповідно до вимог ст.ст. 27-28 Закону України Про курорти, метою санітарної охорони курортів є збереження природних властивостей наявних лікувальних ресурсів, запобігання забрудненню, пошкодженню та передчасному виснаженню цих ресурсів. З цією метою в межах курорту встановлюється округ санітарної охорони, яким є територія земної поверхні, зовнішній контур якої збігається з межею курорту. В межах цієї території забороняються будь-які роботи, що призводять до забруднення ґрунту, повітря, води, завдають шкоди лісу, іншим зеленим насадженням, сприяють розвитку ерозійних процесів і негативно впливають на природні лікувальні ресурси, санітарний та екологічний стан природних територій курортів. На виконання вищевказаних вимог законодавства, ПрАТ Миргородкурорт вживає усіх необхідних заходів, направлених на мінімізацію негативного впливу технологічного прогресу на курортні, лікувально-оздоровчі та природно-заповідні зони. Одним із таких заходів є обмеження заїзду та руху транспортних засобів по території санаторно-курортного закладу. Для цього розроблені Правила пропуску, руху та перебування транспортних засобів на території ПрАТ Миргородкурорт. Згідно з цими Правилами, допуск транспортних засобів на територію курорту Миргород здійснюється по відповідним перепусткам, які видаються на конкретний транспортний засіб у встановленому порядку. У 2014 році одному з представників ТОВ "СП-СЕРВЕР", а саме ОСОБА_4 було видано перепустку для заїзду на територію курорту на автомобіль марки RENAULT-LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1, який безпосередньо і здійснював завезення медикаментів до аптеки відповідача протягом 2014-2015 років. Як передбачено п.З.5.23 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України №723 від 31.10.2011 року, надходження лікарських засобів до структурних підрозділів аптеки здійснюється лише через аптеку, якій вони підпорядковуються, або через аптечний склад (базу) цього ліцензіата. відповідно до рішення Миргородської міської ради Полтавської області №506 від 19.08.1998 року, Санаторно-курортному комплексу Миргород AT Укрпрофоздоровниця було надано у постійне користування земельну ділянку площею 150,9858 га для обслуговування лікувально-оздоровчого комплексу, що стало підставою для подальшого виготовлення та видачі Санаторно-курортному комплексу Миргород AT Укрпрофоздоровниця державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ПЛ № 001296 від 02.09.1998 року. ПрАТ Миргородкурорт є кінцевим правонаступником Санаторно-курортного комплексу Миргород AT Укрпрофоздоровниця, і тому саме до нього перейшло усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи, в тому числі і право постійного користування землею, що передбачено вимогами Цивільного кодексу України.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд відмовляє у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного:

між Товариством з обмеженою відповідальністю СП-Сервер (Орендар) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (Орендодавець) 01 липня 2014 року укладено Договір оренди приміщення (далі -Договір).

За умовами Договору, Орендодавець передав в тимчасове володіння та користування нежитлове приміщення комерційного призначення загальною площею 76,02 кв.м., що знаходиться за адресою м.Миргород, вул. Гоголя 112. Дане нежитлове приміщення використовується ТОВ СП-Сервер для здійснення комерційної діяльності, як аптечний заклад - Аптека 2), а саме для роздрібної торгівлі медичними засобами.

Свої позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю СП-Сервер обгрунтовує тим, що Аптека №2, це окрема будівля, що знаходиться на земельній ділянці, що належить по праву власності ОСОБА_5. Для повноцінного здійснення підприємницької діяльності Аптеці необхідний постійний підвіз медичних засобів для поповнення асортименту товару, але заїзд автотранспорту можливий тільки по дорозі загального користування на якій збудовано контрольно-пропускний пункт де здійснює свою господарську діяльність Приватне акціонерне товариство Миргородкурорт. Дане КПП є власністю Курорту, працівники даного КПП є працівниками ПрАТМиргородкурорт, пропускний режим проїзду через дане КПП регламентується керівництвом Курорту. Запуск автомобільного транспорту на територію Курорту здійснюється працівниками по перепусткам, затвердженим керівництвом Курорту. В серпні 2014 року з листом № 14/08-125 від 08.08.2014р. ТОВ СП-Сервер звернулося до керівництва Курорту з клопотанням про надання дозволу заїзду на

територію Курорту через КПП по вул. Троїцькій малотоннажному автотранспорту постачальників, що завозять медикаменти та супутні товари до структурного підроздлу підприємства - Аптеки №2 на підставі супроводжувальних документів (товарно-транспортні накладних, накладних та т.і), які підтверджують, що медичні товари транспортуються саме до Аптеки № 2. У своїй відповіді №995 від 26.08.2014р. Курорт, посилаючись на вимоги Закону України "Про курорти" щодо мінімізації негативного впливу технологічного процесу на курортні, лікувально-оздоровчі та природно-заповідні зони керівництво Курорту вказало, що заїзд на територію Курорту здійснюється по відповідним перепусткам, що видаються на конкретний транспортний засіб у встановленому порядку. При цьому вказало, що одна з таких з перепусток видавалася одному з представників ТОВ СП-Сервер. Повторно ТОВ СП-Сервер звернулося з клопотанням до Курорту про допуск конкретних транспортних засобів, які належать дистриб'юторам і здійснюють підвезення лікарських, засобів до Аптеки № 2 листом за вих. № 14Y12-204 від 15.12. 2014р. До листа був і прикладений додаток з переліком транспортних засобів постачальників (дистриб'юторів), що будуть здійснювати постачання медичних засобів до Аптеки № 2.

У своїй відповіді за вих. №70 від 19.01.2014року Курорт з посиланням на застереження та рекомендації СБУ в Полтавській області відмовив у видачі пропусків на транспорті засоби зазначені в вище вказаному додатку.

ТОВ СП-Сервер вважає, що керівництво Курорту перевищує свої повноваження надаючи дозвіл на проїзд дорогами загального користування одним транспортним засобам та забороняючи іншим.

Крім того, ТОВ СП-Сервер посилається на те, що Курорт здійснює свою господарську діяльність виключно будинках санаторіїв та допоміжних лікувальних спорудах на підставі відповідних документі на право здійснення господарської діяльності. Земельні ділянки, на яких розташовані споруд лікувального та господарського призначення, знаходяться у власності Миргородської міське ради. Ці земельні ділянки Курорт орендує на підставі договорів у міської ради та сплач) орендну плату. Вся інша земля (включаючи дороги) на території Курорту є землями загальної користування, договори оренди на них не укладалися. Відповідно до п.п. А, п. 4 ст. 83 Земельного кодексу України вказано, що землями загального користування населених пунктів є майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо і які не можуть передаватися у приватну власність.

Вважаючи свої права порушеними Товариство з обмеженою відповідальністю СП-Сервер просить суд визнання дій ПрАТ "Миргородкурорт", в частині відмови в допуску автотранспорту постачальників - протиправними; зобов"язання керівництво ПрАТ "Миргородкурорт" не перешкоджати руху транспортних засобів, що мають супроводжувальні документи, які підтверджують, що медичні препарати транспортуються до Аптеки №2 за адресою: Полтавська область, м.Миргород, вул.Гоголя, 112, через КПП ПрАТ "Миргородкурорт".

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Приписами статті 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Захист же цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно з частини 6 статті 13 Цивільного кодексу України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту права власності врегульовано главою 29 Цивільного кодексу України, яка передбачає наступні способи захисту: право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння (ст.387 Цивільного кодексу України), на витребування майна від добросовісного набувача (ст.388 Цивільного кодексу України), витребування грошей та цінних паперів (ст.389 Цивільного кодексу України), захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння (ст.391 Цивільного кодексу України), визнання права власності (ст.392 Цивільного кодексу України) тощо.

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Звертаючись до господарського суду, позивач повинен вказати у позовній заяві предмет та підстави позову, тобто, самостійно визначити, яке його право, на його суб'єктивну думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права; вирішуючи спір, суду належить з'ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві.

Виходячи із змісту ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України, та ст.20 Господарського кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до рішення Миргородської міської ради Полтавської області №506 від 19.08.1998 року, Санаторно-курортному комплексу Миргород AT Укрпрофоздоровниця було надано у постійне користування земельну ділянку площею 150,9858 га для обслуговування лікувально-оздоровчого комплексу, що стало підставою для подальшого виготовлення та видачі Санаторно-курортному комплексу Миргород AT Укрпрофоздоровниця державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ПЛ № 001296 від 02.09.1998 року (а.с.34) ПрАТ Миргородкурорт є кінцевим правонаступником Санаторно-курортного комплексу Миргород AT Укрпрофоздоровниця, і тому саме до нього перейшло усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи, в тому числі і право постійного користування землею.

Згідно з Правилами пропуску, руху та перебування транспортних засобів на території ПрАТ Миргородкурорт (а.с.28-33), допуск транспортних засобів на територію курорту Миргород здійснюється по відповідним перепусткам, які видаються на конкретний транспортний засіб у встановленому порядку.

У 2014 році одному з представників ТОВ "СП-СЕРВЕР", а саме ОСОБА_4 було видано перепустку для заїзду на територію курорту на автомобіль марки RENAULT-LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1, який безпосередньо і здійснював завезення медикаментів до аптеки відповідача протягом 2014-2015 років.

Суд вважає, що матеріалами справи не доведено порушення прав позивача та перевищення повноважень з боку керівництва ПрАТ Миргородкурорт.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, що позивачем не виконано.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши подані додаткові докази, керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в позові повністю.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 03.03.2016р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.