ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" березня 2016 р. Справа № 903/845/15

Суддя господарського суду Волинської області Дем'як Валентина Миколаївна, розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гербор-ходлінг"

про визнання незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинського В.Є.

у справі за позовом: ОСОБА_2, м.Володимир-Волинський

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гербор-ходлінг", м.Володимир-Волинський

про стягнення 18805 898,13 грн.

Представники:

від заявника (боржника): Мартіросян А.Г. - довіреність за вих. №343 від 24.12.2015р.

від позивача (стягувача): не прибув

від Управління ДВС: не прибув

Встановила: 24.12.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Гербор-Ходлінг" звернувся до господарського суду із скаргою в якій просить:

- визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинського В.Є., які полягли у винесенні постанови про арешт коштів боржника та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 22.12.2015р.

- визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинського В.Є., які полягли у винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 22.12.2015р.

Представник скаржника через канцелярію суду подав заяву про уточнення вимог скарги за вх. №01-65/63/16 від 23.03.2016р. у зв'язку з тим, що виконавча служба продовжує незаконні дії, а саме:

- ухвалою суду від 15 березня 2016 року було розстрочено виконання рішення господарського суду Волинської області від 01.09.2015р. та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 24.1 1.2015р.;

- ухвалу було направлено 17.03.2016 року у виконавчу службу для виконання. Зокрема, вона була зареєстрована за вх. №360/04-23. Ухвала суду про розстрочення виконання рішення суду вступає в силу негайно та є виконавчим документом. Апеляційне оскарження не зупиняє її дії;

- 21.03.2016 року за платіжною вимогою державного виконавця, з рахунків було списано 2854333,64 грн. Також, 22.03.2016 року було списано 7349,79 дол. США, що складає 194769,44 грн. Ця сума більша ніж ТзОВ «Гербор Холдінг» повинен повернути ОСОБА_2 згідно судового наказу;

Крім вимог заявлених в скарзі, просить суд:

- скасувати арешт зі всіх рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Гербор-Холдін» , адреса вул. Луцька, 211А, м. Володимир-Волинський, 44700, які знаходяться в наступних банках: 1. у філії «КІБ» ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» КИЇВ, МФО 300379; 2. у філії Волинське обласне управління АТ «ОЩАДБАНК» м. Луцьк, МФО 303398; 3. У Волинському ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Луцьк, МФО 303440; 4. у ПУАТ «Фідобанк» МФО 300175; 5. у ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614; 5. у АТ «Банк «Фінанси та Кредит», МФО 300131.

На вимогу ухвали суду від 15.03.2016р. подав наступні документи: копію постанови про арешт коштів від 09.03.2016 року; копію листа від 17.03.2016 року №61; копію договору на доставку поштових відправлень №29/12/14 від 29.12.2014 року; довідку №55від 15.03.3016 року; довідку від 16.03.2016 року; довідку від 18.03.2016року; довідка від 16.03.2016 року.

Заява про уточнення вимог скарги, відповідає вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не суперечать законодавству України, є прийнятою судом.

В судовому засіданні представник скаржника (боржника) обставини викладені у скарзі та уточнення до неї підтримав та просить їх задовольнити повністю та визнати дії державного виконавця Турчинського В.Є. незаконними, враховуючи наступне:

- 22.12.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинським Володимиром Євгеновичем було винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору;

- незаконність дій державного виконавця по арешту коштів та стягненню виконавчого збору полягають у тому що, при відкритті провадження, було порушено право боржника на добровільне виконання рішення суду, що є самостійною підставою для скасування постанов про арешт рахунків та свідчить про незаконність дій державного виконавця;

- державним виконавцем Новосад О.Ю. вже було арештовано рухоме майно, а отже жодних підстав накладати арешт на рахунки не має. Крім того, даний арешт паралізовує діяльність всього підприємства, унеможливлює виплату зарплати працівникам та податків;

- державний виконавець позбавив боржника права на самостійне виконання рішення суду, що полягало в неповідомленні боржника про відкриття виконавчого провадження та ненаданні строку на добровільне виконання рішення суду;

- державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинським Володимиром Євгеновичем було винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору на підставі наказу господарського суду Волинської області про примусове виконання рішення по справі №903/845/15-1 від 07.12.2015р.;

- наказ господарського суду Волинської області про примусове виконання рішення по справі №903/845/15-1 від 07.12.2015р. не відповідає вимогам до виконавчого документу визначеним в ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року;

- державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинським Володимиром Євгеновичом з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» незважаючи на неналежність виконавчого документу було винесено постанови про арешт коштів боржника та стягнення з нього виконавчого збору.

Представник стягувача в призначене судове засідання не прибув. 23.03.2016р. через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи за вх. №01-54/2521/16 у зв'язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні, що підтвердив договором про надання правової допомоги від 20.01.2016р., повісткою про виклик до суду.

Представник Управління ДВС в призначене судове засідання також не прибув. 24.03.2016р. через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду скарги за вх. №01-54/2573/16 у зв'язку з тим, що відповідно до Наказу Головного територіального управління юстиції у Волинській області №47/7 від 09.03.2016р. державний виконавець Новосад О.Ю. залучений ля проведення позапланової цільової перевірки 24-25 березня 2016р. у Першому відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області. В підтвердження долучив копію наказу №47/7 від 09.03.2016р., копію довіреності №03-8/9 від 04.01.2016р.

Клопотання стягувача та державного виконавця про відкладення розгляду скарги у зв'язку з неявкою представників до задоволення не підлягають.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Вищий господарський суд у п. 3.9.2 постанови Пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зауважив, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Згідно приписів ст.75 ГПК та п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд вважає, що неявка представника відповідача та державного виконавця в судове засідання, не є підставою для відкладення розгляду справи, оскільки Господарський процесуальний кодекс України не містить вимог щодо відповідальних осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи. Стаття 22 ГПК України передбачає широке коло процесуальних прав сторін, поряд із цим встановлює для сторін обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки, в процесі судового розгляду скарги судом було досліджено матеріали виконавчого провадження ВП №49611785 по виконанню наказу №903/845/15-1 від 07.12.2015р., заслухано доводи та заперечення стягувача та судового виконавця по суті обставин, що стали підставою для подання скарги та сторони подали всі документи, які мали намір подати до справи, суд дійшов висновку про судовий розгляд скарги без участі представника стягувача та державного виконавця за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення боржника, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження ВП №49611785 по виконанню наказу №903/845/15-1 від 07.12.2015р., господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Волинської області від 01.09.2015 року у вказаній справі постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гербор-холдінг" ( м.Володимир-Волинський, вул.Луцька,211 А, ) 30 855,53 грн. - 3 % річних, 42570 грн. - індексу інфляції, а всього 456 025,53 грн. заборгованості та 6 840,38 грн. в повернення витрат по оплаті судового збору на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1). В решті позову відмовити.

24.11.2015р. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Резолютивну частину рішення викладено у наступній редакції:

"1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гербор-Холдінг" (44700, Волинська область, м.Володимир-Волинський, вул.Луцька, 211А, ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 2166241грн. 49коп. частини прибутку, з урахуванням утриманого податку з доходів фізичних осіб, одержаного відповідачем у 2013 році, 1287799грн. 99коп. інфляційних втрат, 63203грн. 90коп. 3% річних, всього - 3517245грн. 38коп., 13668грн. 07коп. судових витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити."

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гербор-Холдінг" (44700, Волинська область, м.Володимир-Волинський, вул.Луцька, 211А, ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 13085грн. 54коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

На виконання даного рішення від 01.09.2015р. та постанови від 24.11.2015р. судом було видано наказ № 903/845/15-1 від 07.12.2015р. про його примусове виконання.

09.12.2015р. стягувач ОСОБА_2 надіслав на адресу Відділу ДВС підрозділу примусового виконання рішень заяву про відкриття виконавчого провадження.

10.12.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного територіального управління юстиції у Волинській області Новосадом О.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49611785 по примусовому виконанню наказу №903/845/15-1 від 07.12.2015р. та постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Крім того, 22.12.2015 року державним було винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Подаючи скаргу до суду та в судовому засіданні ТзОВ «Гербор Холдінг» доводить про те, що державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинський Володимир Євгенович з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» незважаючи на неналежність виконавчого документу відкрив виконавче провадження та виніс постанови про арешт коштів боржника та стягнення з нього виконавчого збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно i в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачає частина 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, відповідний суб'єкт владних повноважень повинен діяти згідно вимог закону, оскільки його повноваження визначені у законі.

Згідно частин 1. 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Дана правова позиція відображена і у постанові Верховного Суду України від 28.01.2015р. у справі №3-217гс14.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Як встановлено судом, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №49611785 винесена державним виконавцем від 10.12.2015р. в якій зазначено про надання боржнику строку для добровільного виконання рішення до 17.12.2015 року.

Однак, представник ТзОВ «Гербор Холдінг» в судовому засіданні стверджує, що постанову про відкриття виконавчого провадження товариство не отримувало.

Судом досліджено, що в матеріалах виконавчого провадження №49611785 наявне рекомендоване повідомлення про вручення 14.12.2015р. поштового переказу 591 на адресу ТзОВ «Гербор Холдінг» особі, яка діє за довіреністю товариства Павленко.

Згідно приписів ч.1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Водночас, порядок безпосереднього вручення поштового відправлення адресату встановлений п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 1997 р. N 799 «Про затвердження Порядку оформлення поштових відправлень з вкладенням матеріалів звітності, розрахункових документів і декларацій».

Згідно даної норми поштові відправлення видаються уповноваженим представникам адресатів безпосередньо в підприємствах поштового зв'язку під розписку за пред'явленням документа, який засвідчує особу. Доставка поштових відправлень безпосередньо одержувачу може здійснюватися на договірних засадах. Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень видаються під розписку.

Як встановлено, 29.12.2014р. між Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» та ТОВ «Гербор Холдінг» укладено договір №29/12/14 про доставку поштових відправлень та періодичних друкованих видань.

Згідно п.2.3.2 договору передбачено, що призначено уповноваженого представника, якому доручається вчиняти підпис щодо одержання відправлень головному бухгалтеру Антонюк Євгенії Миколаївні.

Як вбачається з оглянутого судом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №591 вхідну кореспонденцію за відправленням 591 отримав Павленко.

ТзОВ «Гербор Холдінг» в судовому засіданні подав довідку за вих. №55 від 15.03.2016р., якою підтвердило, що Павленко не працює і не працював у ТзОВ «Гербор Холдінг», а уповноваженою особою ТзОВ «Гербор Холдінг» для отримання кореспонденції є Антонюк Є.М.

Крім того, пунктом 19 Правил надання послуг поштового зв'язку передбачено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися з описом вкладення та/або післяплатою.

Оскільки матеріалами виконавчого провадження підтверджено про те, що 10.12.2015р. державний виконавець Новосад О.Ю. виніс два процесуальних документа: постанову про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника, однак поштове відправлення на адресу ТзОВ «Гербор Холдінг» м.Володимир-Волинський, вул. Луцька,211а наявне одне за №591 та крім того останнє вручено особі, яка не уповноважена згідно договору №29/12/14 від 29.12.2014р. на отримання кореспонденції встановити обставину про те, що боржник належним чином був повідомлений про відкриття виконавчого провадження щодо нього та про встановлення йому строку для добровільного виконання рішення не вбачається можливим.

Отже, матеріалами скарги підтверджено про те, що державним виконавцем порушено норми Закону України «Про виконавче провадження», щодо надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику, що потягнуло за собою позбавлення боржника права на добровільне виконання рішення на протязі 7-ми днів, як це передбачено ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладені обставини, які підтверджують факт неправомірних дій державного виконавця при відкритті виконавчого провадження та встановленні боржнику строку для добровільного виконання рішення суду, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № ВП 49611785 від 10.12.2015 року, про арешт коштів боржника, про стягнення з боржника виконавчого, винесені на підставі ст.ст.25, 29, 31 Закону України «Про виконавче провадження» є передчасними, оскільки стосуються стадії примусового виконання рішення суду.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинським В.Є. ВП № 49611785 від 22.12.2015р. накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках:

1. у філії «КІБ» ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» КИЇВ, МФО 300379, рахунки: 0000, 0010, 0580;

2. у філії Волинське обласне управління АТ «ОЩАДБАНК» м. Луцьк, МФО 303398, рахунки 75, 75;

3. у Волинському ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Луцьк, МФО 303440, рахунки: 1003, 1002, 1024, 1001, 1022, 1016, 1003, 1023, 0840, 1506, 0833, 1001;

4. у ПУАТ «Фідобанк» МФО 300175, рахунки: 2732, 2732, 2732, 2732, 2732, 2732, 2732, 2732;

5. у ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614, рахунки: 7667, 0842, 8787, 7667, 7667;

6. у АТ «Банк «Фінанси та Кредит», МФО 300131, рахунки: 0901, 0901.

Разом з тим, згідно з довідок банків з рахунку 0000 у філії «КІБ» ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» КИЇВ, МФО 300379 проводились видаткові та розрахункові операції, в тому числі платіжні доручення до бюджету, соціальні внески, заробітня плата; з рахунку 1001 та 2149 у Волинському ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» - підприємство перераховувало кошти на виплату заробітної плати працівникам, сплату податків до бюджету та соціальні виплати та з рахунку 7667 у ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», КИЇВ, МФО 300614 - використовується для оплати податків в бюджет, сплати соціальних внесків та виплати заробітної плати працівникам підприємства.

Відповідні рахунки відкриті боржником у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне» виплати заробітної плати, сплату податку до бюджету, на які згідно закону не може бути звернуто стягнення.

До рахунків на яких обліковуються кошти, на які згідно закону не може бути звернуто стягнення належать: спеціальні рахунки, що відкриті та призначені для надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; спеціальні рахунки, що відкриті та призначені виключно для виплат компенсацій громадянам, потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Частинами першою та другою ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Враховуючи, що згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно та кошти боржника накладається з метою забезпечення реального виконання рішення, відсутні підстави для накладення арешту на кошти (рахунки), на які не може бути звернуто стягнення за виконавчим документом. Крім того, внаслідок накладення арешту на спеціальні рахунки боржника, на кошти за якими не може бути звернуто стягнення, заблоковано виплатити страхових платежів призначених для відповідних соціально захищених категорій громадян.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках зі спеціальним режимом використання є недоцільним та порушує права і охоронювані законом інтереси працівників підприємства боржника, порушує вимоги Бюджетного кодексу України щодо цільового використання грошових коштів.

Таким чином, державний виконавець при винесенні постанови від 22.12.2016 року ВП №49611785 про накладення арешту та стягнення з боржника виконавчого збору, не встановив поважності добровільного невиконання рішення суду, не звернув увагу на факт отримання постанови про відкриття виконавчого провадження боржником, в порушення вимог України «Про виконавче провадження» не встановив новий строк для виконання наказу господарського суду Волинської області №903/845/15-1 від 07.012.2015 року, з огляду на що постанови від 22.12.2016р. року ВП №49611785 про накладення арешту та про стягнення з боржника виконавчого збору винесені з порушенням Закону.

Зважаючи на викладене, дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинського В.Є. щодо винесення постанови від 22.12.2015 року є незаконними.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

З огляду на викладені обставини, які підтверджують факт неправомірних дій державного виконавця при винесенні постанови про арешт коштів боржника та про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 49611785 від 22.12.2015р., винесені на підставі ст.ст.25, 29, 31 Закону України «Про виконавче провадження» з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», а отже підлягають скасуванню.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Скаргу задовольнити.

2. Визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинського В.Є., які полягли у винесенні постанови про арешт коштів боржника від 22.12.2015р. у виконавчому провадженні №49611785.

3. Визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинського В.Є., які полягли у винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 22.12.2015р. у виконавчому провадженні №49611785.

4. Постанову про арешт коштів боржника від 22.12.2015р. у виконавчому провадженні №49611785 скасувати.

5. Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 22.12.2015р. у виконавчому провадженні №49611785 скасувати.

6. Скасувати арешт рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Гербор- Холдін» (, адреса вул. Луцька, 211А, м. Володимир-Волинський, 44700), які знаходяться в наступних банках:

1. у філії «КІБ» ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» КИЇВ, МФО 300379, рахунки: 0000, 0010, 0580;

2. у філії Волинське обласне управління АТ «ОЩАДБАНК» м. Луцьк, МФО 303398, рахунки 75, 75;

3. у Волинському ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Луцьк, МФО 303440, рахунки: 1003, 1002, 1024, 1001, 1022, 1016, 1003, 1023, 0840, 1506, 0833, 1001;

4. у ПУАТ «Фідобанк» МФО 300175, рахунки: 2732, 2732, 2732, 2732, 2732, 2732, 2732, 2732;

5. у ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614, рахунки: 7667, 0842, 8787, 7667, 7667;

6. у АТ «Банк «Фінанси та Кредит», МФО 300131, рахунки: 0901, 0901.

7. Ухвала суду є виконавчим документом.

Суддя В. М. Дем`як