ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р.Справа № 915/1762/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бєляновського В.В.,

суддів: Величко Т.А.,

ОСОБА_1

при секретарі - Альошиній Г.М.

за участю представників:

Від позивача: ОСОБА_2

Від відповідача: ОСОБА_3

Від третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Миколаївської міської ради

на рішення господарського суду Миколаївської області

від 23 грудня 2015 року

у справі № 915/1762/15

за позовом: Миколаївської міської ради

до відповідача: Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Комунального підприємства Миколаївської міської ради Миколаївелектротранс

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Миколаївської міської громадської організації Асоціація діячів рекламного бізнесу

про визнання протиправним та скасування рішення № 27-ріш від 30.06.2015р.

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року Миколаївська міська рада звернулася до господарського суду Миколаївської області з позовом до Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Комунального підприємства Миколаївської міської ради Миколаївелектротранс (далі КП Миколаївелектротранс) про визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 27-ріш від 30.06.2015р. у справі № 2-26.217/11-2015.

В обґрунтування предявлених вимог позивач посилався на те, що оскаржуване рішення суперечить вимогам чинного законодавства України.

Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України не визнало позов посилаючись на те, що рішення повністю відповідає чинному законодавству України, прийняте в межах компетенції і без порушення прав та законних інтересів позивача.

Ухвалами господарського суду Миколаївської області від 12.10.2015р. та від 04.12.2015р. до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, були залучені на стороні позивача - КП Миколаївелектротранс, на стороні відповідача - Миколаївської міської громадської організації Асоціація діячів рекламного бізнесу.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 23.12.2015 року (суддя Коваль С.М.), з урахуванням виправленої описки ухвалою від 30.12.2015 року, в позові відмовлено повністю з мотивів недоведеності позовних вимог.

Судове рішення мотивовано недоведеністю того, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам чинного законодавства та/або визначеної законом компетенції адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та є незаконним.

В апеляційній скарзі Миколаївська міська рада просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апеляційна скарга обґрунтована невірним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а саме: ст. ст. 13, 50, 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції», ст. ст. 1, 16 Закону України «Про рекламу», та мотивована тими ж самими доводами, що викладені в позовній заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Миколаївелектротранс» просить її задовольнити, оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відзиви на апеляційну скаргу від відповідача і третьої особи на його стороні не надходили.

Судом відхилено заявлене КП «Миколаївелектротранс» клопотання про залучення до матеріалів справи у якості додаткових доказів поданих документів, оскільки відповідно до ст. 101 ГПК України заявник ніяким чином не обґрунтував неможливість подання цих документів до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2015 р. № 27-ріш у справі № 2-26.217/11-2015 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" визнано бездіяльність Миколаївської міської ради, що полягала у невжитті заходів контролю щодо підпорядкованого, підзвітного та підконтрольного їй Комунального підприємства Миколаївелектротранс, що створює умови для вчинення останнім порушень законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем під час надання суб'єктам господарювання послуг з організації і розміщення обладнання (конструкцій) на опорах контактної мережі, порушенням законодавства України про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 7 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді вчинення дій, заборонених згідно із статтею 17 вказаного Закону, а саме: бездіяльність органу місцевого самоврядування, що полягає у створенні умов для вчинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Пунктами 2 та 3 рішення зобов'язано Миколаївську міську раду протягом двомісячного терміну з дня отримання даного рішення вжити заходів, спрямованих на чітке розмежування функцій КП Миколаївської міської ради Миколаївелектротранс, як балансоутримувача опор контактної мережі, та встановлення правових рамок реалізації ним цих функцій, зокрема на ринку надання послуг з організації і розміщення обладнання, рекламних (конструкцій) на опорах контактної мережі, а також оприлюднити за власні кошти пункти 1, 2 резолютивної частини даного рішення в місцевому друкованому виданні засобів масової інформації.

Предметом спору у даній справі є дійсність зазначеного рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Статтею 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб'єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар'єрів для доступу на ринок інших суб'єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів,які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. Зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку, зокрема, визнається: 1) встановлення таких цін чи інших умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку; 2) застосування різних цін чи різних інших умов до рівнозначних угод з суб'єктами господарювання, продавцями чи покупцями без об'єктивно виправданих на те причин; 3) обумовлення укладання угод прийняттям суб'єктом господарювання додаткових зобов'язань, які за своєю природою або згідно з торговими та іншими чесними звичаями у підприємницькій діяльності не стосуються предмета договору; 4) обмеження виробництва, ринків або технічного розвитку, що завдало чи може завдати шкоди іншим суб'єктам господарювання, покупцям, продавцям; 5) часткова або повна відмова від придбання або реалізації товару за відсутності альтернативних джерел реалізації чи придбання; 6) суттєве обмеження конкурентоспроможності інших суб'єктів господарювання на ринку без об'єктивно виправданих на те причин; 7) створення перешкод доступу на ринок (виходу з ринку) чи усунення з ринку продавців, покупців, інших суб'єктів господарювання. Зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Статтею 17 вказаного Закону передбачено, що забороняються дії чи бездіяльність органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю (колегіального органу чи посадової особи), що полягають у схиленні суб'єктів господарювання, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю до порушень законодавства про захист економічної конкуренції, створенні умов для вчинення таких порушень чи їх легітимації.

Відповідно до п. п. 2, 7 ч. 1 ст. 50 зазначеного Закону зловживання монопольним (домінуючим) становищем та вчинення дій, заборонених згідно із статтею 17 цього Закону є порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції.

Частиною 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Обґрунтовуючи предявлені вимоги позивач посилається на те, що висновок відповідача, що КП Миколаївелектротранс має ознаки такого, що займає монопольне становище на ринку надання послуг з організації і розміщення обладнання (конструкцій) на опорах контактної мережі, оскільки на цьому ринку у нього не має жодного конкурента, зроблений на хибному припущенні, що контактна мережа електричного транспорту має особливий статус, відмінний від інших електричних та/або телекомунікаційних мереж, і є необґрунтованим. При цьому позивач зазначає, що мережа контактна тролейбусної транспортної мережі відноситься до місцевих електро та телекомунікаційних систем і має тотожній правовий статус будов з іншими електричними та телекомунікаційними мережами міста, у тому числі опорами зовнішнього освітлення, повітряними електромережами, тощо. Також позивач вказує те, що на теперішній час питання розміщення зовнішньої реклами в місті Миколаєві врегульоване відповідно до норм чинного законодавства України, функції КП Миколаївелектротранс, як балансоутримувача опор контактної мережі, та правові рамки реалізації цих функцій, зокрема на ринку надання послуг з організації і розміщення обладнання, рекламних конструкцій на опорах контактної мережі, чітко визначені та не потребують додаткового регулювання.

Місцевим господарським судом установлено, і це підтверджується матеріалами справи, що висновок Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про наявність у КП Миколаївелектротранс ознак монопольного становища на ринку надання послуг з організації і розміщення обладнання (конструкцій) на опорах контактної мережі ґрунтується на обставинах встановлених у ході розгляду справи № 2-26.217/11-2015 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Миколаївською міською радою.

Так, відповідно до статутних положень КП Миколаївелектротранс, Підприємство створене Миколаївською міською радою та засноване на комунальній власності територіальної громади міста Миколаєва. Предметом діяльності підприємства є здійснення перевезення пасажирів міськелектротранспортом, автобусами й автомобільним транспортом, виконання окремих видів робіт і послуг, торговельно закупівельна, посередницька, а також зовнішньоекономічна діяльність. (п.п. 1.1, 2.1 Статуту).

Отже, здійснюючи господарську діяльність, у розумінні ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" КП Миколаївелектротранс є субєктом господарювання та балансоутримувачем контактної мережі протяжністю 127,578 км.

Згідно з п. 5.4. Статуту КП «Миколаївелектротранс», здійснюючи право повного господарського відання, Підприємство володіє, користується і розпоряджається майном, здійснюючи по відношенню до нього будь-які дії, що не суперечать закону та в цілому діяльності Підприємства.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про міський електричний транспорт», контактна мережа трамвая і тролейбуса є об'єктом міськелектротранспорту.

Опори є одним з основних елементів контактної мережі трамвая і тролейбуса.

Опори контактної мережі трамвая та тролейбуса знаходяться у повному господарському віданні Підприємства і виконують функцію опорних конструкцій для підвіски контактної мережі.

Відповідно до пункту 2.7.3.2.5 «Правил експлуатації трамвая та тролейбуса» затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 10.12.1996р. N 103, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.03.1997р. за N 66/1870, обладнання, що належить стороннім організаціям, може бути підвішеним на поперечках і опорах контактної мережі тільки з дозволу керівника електрогосподарства.

Вказані Правила є обов'язковими для виконання усіма експлуатаційними та ремонтними підприємствами міського електричного транспорту незалежно від форм власності та видів діяльності.

За змістом ст. 1 Закону України «Про рекламу» реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Реклама може бути зовнішня, внутрішня, реклама на транспорті, в засобах масової інформації та інша.

Рекламні послуги це відносини, повязані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України.

Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Реклама на транспорті - реклама, що розміщується на території підприємств транспорту загального користування, метрополітену, зовнішній та внутрішній поверхнях транспортних засобів та споруд підприємств транспорту загального користування і метрополітену.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про рекламу» розміщення реклами на транспорті, погоджується з власником об'єкту транспорту або уповноваженим ним органом. Розміщення реклами на транспорті повинно відповідати вимогам безпеки та правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 5.20 Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Миколаєві, затверджених рішенням виконкому Миколаївської міської ради № 1015 від 10.04.2011р. «Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Миколаєві», у випадку розміщення зовнішньої реклами заявник повинен погодити дозвіл на розміщення зовнішньої реклами з власником (розпорядником, користувачем) місця або уповноваженим ним органом.

Відповідно до п. 1.2 рішення міської ради від 08.11.2007р. № 17/30 «Про делегування виконавчим органом міської ради повноважень по узгодженню місць розташування спеціальних конструкцій для розміщення зовнішньої реклами» управлінню з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради надано право узгоджувати розташування спеціальних конструкцій для розміщення зовнішньої реклами на будинках та спорудах, які є комунальною власністю територіальної громади м. Миколаєва, у встановленому порядку за попередньою згодою з балансоутримувачем.

Виходячи з наведеного, доступ та використання саме опор контактної мережі залежить тільки від власника або балансоутримувача цих опор, оскільки не може відбуватися без його згоди.

Отже, оскільки КП «Миколаївелектротранс» відповідно до положень нормативно - правових актів та Статуту є балансоутримувачем опор контактної мережі, розташованих в межах міста Миколаєва, то інші суб'єкти господарювання, які є балансоутримувачами інших опор, наприклад електричних мереж, не мають правових підстав вирішувати питання доступу до опор контактної мережі, які знаходяться на балансі КП «Миколаївелектротранс».

Таким чином у випадку, коли суб'єкт господарювання проходить процедуру отримання дозволу та розміщення своєї рекламної конструкції безпосередньо на опорі контактної мережі, то йому необхідно здійснити погодження цього дозволу саме з КП «Миколаївелектротранс», а не з субєктом господарювання балансоутримувачем будь - якої іншої опори мережі.

З цих же підстав не можуть бути прийняті до уваги і доводи позивача щодо розміщення реклами на території Корабельного району міста Миколаєва, де відсутня мережа електричного транспорту, оскільки в даному випадку йдеться про надання доступу до опор електричної мережі, балансоутримувачем яких є ПАТ «Миколаївобленерго».

Отже, з точки зору споживача який бажає розмісти рекламу саме на опорах контактної мережі, інші суб'єкти господарювання, які є балансоутримувачами місцевих електро- та телекомунікаційних мереж, не є конкурентами КП «Миколаївелектротранс, оскільки не мають права вирішувати питання щодо доступу до опор саме контактної мережі, і, відповідно, не можуть надавати послуги з організації і розміщення обладнання (конструкцій) на опорах контактної мережі.

Як вже було зазначено вище, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо на цьому ринку у нього немає жодного конкурента.

З огляду на вказану законодавчу норму наведені обставини дали відповідачеві підстави для обґрунтованого висновку про те, що КП «Миколаївелектротранс» має ознаки такого, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з організації і розміщення обладнання (конструкцій) на опорах контактної мережі, оскільки на цьому ринку у нього немає жодного конкурента.

При цьому, в оскаржуваному рішенні міститься висновок про наявність саме ознак монопольного становища КП «Миколаївелектротранс», оскільки предметом розгляду справи № 2-26.217/11-2015, за результатами якої прийнято оскаржуване рішення, є порушення законодавства про захист економічної конкуренції саме Миколаївською міською радою, а не КП «Миколаївелектротранс».

В ході розгляду справи № 2-26.217/11-2015 порушеної за результатами розгляду заяви Миколаївської міської громадської організації «Асоціація діячів рекламного бізнесу» щодо дій КП «Миколаївелектротранс» відповідачем було встановлено, що КП «Миколаївелектротранс» у випадку розташування будь-яких конструкцій (зокрема, рекламних) на опорах контактної мережі трамвая або тролейбуса (об'єктах міськелектротранспорту) оформлює окремий договір про спільне використання опор і вимога щодо укладання такого договору предявляється КП «Миколаївелектротранс» суб'єктам господарювання як обов'язкова умова погодження розміщення реклами.

Як вбачається із копії проекту договору «Про спільне використання опор» №15 від 29.07.2014р., наданого заявнику для укладення, його предметом відповідно до п.1.1. є спільне використання опор, яке здійснюється шляхом надання КП «Миколаївелектротранс» права на використання опор суб'єкту господарювання для розміщення конструкцій, згідно з дислокацією (Додаток №1 до договору).

Додаток №1 містить перелік адрес розташування конструкцій та їх кількість за кожною з цих адрес.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що за користування опорами суб'єкт господарювання щомісячно сплачує КП «Миколаївелектротранс» за договірною ціною суму згідно з розрахунком (Додаток № 2 до договору).

Додаток № 2 містить розрахунок плати за використання опор, який складається із кількості опор, ще двох вартісних показників та загального розміру оплати.

Так, листом від 22.07.2014 року № 930 КП «Миколаївелектротранс» повідомило одне із рекламних агентств - ТОВ «АІП» про ненадання згоди на розміщення будь-яких конструкцій на опорах контактної мережі трамвая та тролейбуса без договору та запропонувало укласти договір про спільне використання опор.

Разом з тим, порядок розміщення зовнішньої реклами та реклами на транспорті регламентовано, зокрема, Законом України «Про рекламу», Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003р. «Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами», рішенням виконкому Миколаївської міської ради № 1015 від 10.04.2011р. «Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Миколаєві».

Пунктом 9 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003р., визначено, що для одержання дозволу (документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці) заявник подає робочому органу (відділ, управління, інший виконавчий орган, утворений сільською, селищною, міською радою для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами) заяву за формою згідно з додатком 1, до якої додаються:

1. фотокартка або комп'ютерний макет місця (розміром не менш як 6x9 сантиметрів), на якому планується розташування рекламного засобу, та ескіз рекламного засобу з конструктивним рішенням;

2. копія свідоцтва про державну реєстрацію заявника як юридичної особи або фізичної особи - підприємця.

Отже, чинним законодавством визначено вичерпний перелік документів необхідних для одержання дозволу на розміщення зовнішньої реклами та передбачено, що у випадку розміщення рекламних об'єктів на контактній мережі, яка відноситься до зовнішньої реклами, необхідним є отримання попередньої згоди балансоутримувача на використання об'єктів, що знаходяться у нього на балансі.

При цьому, чинне законодавство не містить положень щодо обов'язкового укладання між суб'єктом господарювання, який має намір розмістити рекламні об'єкти, та балансоутримувачем опор контактної мережі, договорів про спільне використання опор, як однієї з умов розміщення рекламних конструкцій, і відповідно, не передбачено відмови у наданні згоди на використання об'єктів, що знаходяться у нього на балансі, у разі не укладення такого договору.

Стосовно доводів позивача про те, що відповідно до пункту 8.2. Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Миколаєві, затверджених рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 04.10.2011 № 1015, плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних конструкцій, що перебувають у міській комунальній власності, здійснюється по договору за формою згідно з Додатком, тому, укладення договору користування місцем розташування рекламних конструкцій, що перебувають у міській комунальній власності, до яких належать опори контактної мережі, які перебувають на балансі Підприємства, у інший спосіб, аніж передбачено вказаними Правилами, не передбачено, слід зазначити таке.

Відповідачем не заперечується справляння плати за тимчасове користування місцем розташування рекламних конструкцій та укладення договору користування місцем розташування рекламних конструкцій, що перебувають у міській комунальній власності, проте відповідач зазначає про те, що ні Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003, а ні Правилами розміщення зовнішньої реклами в м. Миколаєві, затвердженими рішенням виконкому Миколаївської міської ради №1015 від 10.04.2011, не передбачено укладення договорів про спільне використання опор між КП «Миколаївелектротранс» як балансоутримувачем опор контактної мережі та суб'єктами господарювання, які мають намір розмісти об'єкти реклами, як передумови одержання згоди балансоутримувача на використання об'єктів, що знаходяться у нього на балансі.

Пункт 5.5. Статуту Підприємства передбачено, що Підприємство за згодою власника або уповноваженого ним органу має право продавати і передавати безоплатно іншим підприємствам, організаціям, установам та громадянам, обмінювати, здавати в оренду, надавати безоплатно в тимчасове користування або в позику належні йому будинки, споруди, устаткування, транспортні засоби, інвентар, сировину та інші матеріальні цінності, а також списувати їх з балансу в порядку, визначеному чинним законодавством.

Натомість, відповідачем установлено, що КП «Миколаївелектротранс» надає суб'єктам господарювання проекти договорів про спільне використання опор як обов'язкові для укладання. Положення договорів щодо встановлення розміру плати визначаються за домовленістю сторін, але економічне обґрунтування (розрахунок) цього розміру фактично не проводиться. У випадку відмови суб'єкта господарювання від укладання такого договору Підприємство не надає згоди на використання майна.

Крім того, у листі виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 01.04.2015р. № 2693/02.02.01-02/14/15 зазначається, що форма договору «Про спільне використання опор», які надаються Підприємством для укладання суб'єктам господарювання - операторами рекламного ринку, виконкомом Миколаївської міської ради не погоджувалась. Разом з цим, виконком зазначив, що вважає договірні зобов'язання по вказаному договору такими, що не відповідають чинному законодавству.

Отже, такими діями Підприємство ущемлює інтереси суб'єктів господарювання, оскільки їм висуваються вимоги не передбачені чинним законодавством.

Таким чином, з огляду на наявність у КП «Миколаївелектротранс» ознак монопольного становища на ринку надання послуг з організації і розміщення обладнання (конструкцій) на опорах контактної мережі, дії Підприємства, що призводять до ущемлення інтересів суб'єктів господарювання, є свідченням вчинення ним зловживання монопольним становищем на вказаному ринку, що є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власне відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Отже, КП «Миколаївелектротранс» у своїй діяльності підконтрольне, підзвітне та підпорядковане Миколаївській міській раді.

Водночас із змісту вказаної норми закону випливає, що органи місцевого самоврядування щодо підприємств, установ та організацій, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад здійснюють функції контролю, який за загальним визначенням полягає у перевірці та нагляді за діяльністю підконтрольної особи.

Відповідно, міська рада має вчиняти необхідні заходи, спрямовані на регулювання діяльності КП «Миколаївелектротранс» та недопущення порушення підконтрольним їй підприємством законодавства України.

Проте, як свідчать матеріали справи, комунальне підприємство використовує зазначений договір про спільне використання опор в господарській діяльності, припускаючись при цьому вчинення дій, що містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним становищем.

Такі дії Підприємства стали можливими внаслідок того, що міською радою не було вжито заходів щодо належного врегулювання відповідно до вимог чинного законодавства діяльності Підприємства під час надання згоди як балансаутримувача на використання об'єктів, що знаходяться у нього на балансі, під час розміщення рекламних об'єктів.

Такі заходи міської ради за своїм змістом мали б унеможливлювати вчинення Підприємством дій не передбачених чинним законодавством щодо обов'язкового укладання між суб'єктом господарювання, який має намір розмістити рекламні об'єкти, та Підприємством як балансоутримувачем опор контактної мережі договорів на спільне використання опор, як однієї з умов розміщення рекламних конструкцій, і відповідно, відмову у наданні згоди на використання об'єктів, що знаходяться у нього на балансі, у разі не укладення такого договору.

Однак, міською радою не було вжито відповідних заходів контролю щодо вказаної діяльності Підприємства, тобто була допущена бездіяльність, яка призвела до вчинення КП «Миколаївелектротранс» дій, що містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем, передбаченого пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції» державна політика у сфері розвитку економічної конкуренції та обмеження монополізму, здійснення заходів, які сприяють розвитку конкуренції, здійснюється в т.ч. органами місцевого самоврядування. Згідно із частиною другою статті 4 цього Закону органи місцевого самоврядування зобов'язані сприяти розвитку конкуренції.

Таким чином, бездіяльність Миколаївської міської ради, що полягала у невжитті

заходів контролю щодо підпорядкованого, підзвітного та підконтрольного їй КП «Миколаївелектротранс», що створює умови для вчинення останнім порушень законодавства про захист економічної конкуренції, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем під час надання суб'єктам господарювання послуг з організації і розміщення обладнання (конструкцій) на опорах контактної мережі, є порушенням законодавства України про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 7 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення дій, заборонених згідно із статтею 17 цього Закону, а саме: бездіяльність органу місцевого самоврядування, що полягає у створенні умов для вчинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Скаржником, всупереч вимог вказаних норм закону, не надано ні суду першої інстанції, а ні суду апеляційної інстанції належних доказів, які б спростували висновки Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, викладені у рішенні № 27-ріш. від 30.06.2015 року у справі № 2-26.217/11-2015.

За таких встановлених судом обставин даної справи колегія суддів вважає правильним висновок місцевого суду, що у даному випадку відповідно до ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення відсутні.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно зясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

З огляду на приписи ст. 49 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 23 грудня 2015 року у справі № 915/1762/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Миколаївської міської ради - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Величко Т.А.

ОСОБА_1