ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.03.2016 р. Справа №914/457/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи

за позовом Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал, м.Львів

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства Львівобленерго, м.Львів

про визнання договору про постачання електричної енергії №90035 від14.11.2006р. укладеним за виключенням пунктів 4.2.1 договору, ч.2 п.6 додатку №2, п.8 додатку№2, п.10 додатку №2 договору.

За участю представників сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача ОСОБА_3 представник (довіреність №112-7894 від 22.12.2014р.)

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Львівської області знаходиться справа за позовом Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал до ОСОБА_2 акціонерного товариства Львівобленерго про визнання договору про постачання електричної енергії №90035 від14.11.2006р. укладеним за виключенням пунктів 4.2.1 договору, ч.2 п.6 додатку №2, п.8 додатку№2, п.10 додатку №2 договору.

Ухвалою суду від 22.02.2016р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 14.03.2016р.

Позивач в судове засідання явки повноважного представника не забезпечив, однак 14.03.2016р. через канцелярію суду подав заяву вих.№10-1128 від 14.03.2016р.(вх. №10086/16 від 14.03.2016р.) про збільшення позовних вимог.

У поданій на підставі ст.22 ГПК України заяві про збільшення позовних вимог позивач просить прийняти вказану заяву до свого провадження та визнати стосунки між ЛМКП «Львівводоканал» та ПАТ «Львівобленерго» (правонаступник ВАТ «Львівобленерго») щодо постачання електричної енергії бездоговірними.

В обгрунтування підстав для збільшення позовних вимог, позивач зазначає, що в п.1.1 статуту ПАТ «Львівобленерго», затвердженого загальними зборами акціонерів 20.03.2014р. не зазначено що ПАТ «Львівобленерго» є правонаступником ВАТ «Львівобленерго», тоді як згідно п.9.4 договору №90035 від 14.11.2006р. про постачання електричної енергії, сторони зобовязані письмово повідомляти про зміну найменування, організаційно-правову форму тощо. ПАТ «Львівобленерго» не повідомляло позивача про свої зміни і не виступало ініціатором внесення необхідних змін до спірного договору №90035 від 14.11.2006р. про постачання електричної енергії у відповідності до вимог чинного законодавства. А тому, оскільки юридичної особи ВАТ «Львівобленерго» не існує, то слід вважати що між позивачем і відповідачем склалися без договірні стосунки. Тому з врахуванням вказаного, позивач просить визнати стосунки між ЛМКП «Львівводоканал» та ПАТ «Львівобленерго» (правонаступник ВАТ «Львівобленерго») щодо постачання електричної енергії бездоговірними.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву б/н від 10.03.2016р.(вх. №9463/16 від 10.03.2016р.) де зазначив, що чинне законодавство не передбачає такого способу захисту прав та інтересів в господарському суді, як визнання договору укладеним в редакції сторони за договором і така позовна вимога не відповідає матеріально-правовому способу захисту. Крім того, рішенням господарського суду Львівської області від 06.10.2015р. у справі №914/1966/15 за позовом ПАТ «Львівобленерго» до ЛМКП «Львівводоканал» про стягнення заборгованості (пені) по договору №90035 від 14.11.2006р., яке набрало законної сили і ЛМКП «Львівводоканал» не оскаржувалось, судом встановлено, що протокол погодження від 04.01.2007р. до договору №90035 від 14.11.2006р. підписаний сторонами без будь-яких зауважень, а тому твердження відповідача (ЛМКП «Львівводоканал») про недосягнення сторонами договору згоди щодо п.4.2.1 договору та п.8 додатку №2 до договору не заслуговує на увагу суду. Тобто цим рішенням суду встановлено необґрунтованість доводів ЛМКП «Львівводоканал» про те, що спірні пункти, зокрема п.4.2.1 договору та п.8 додатку до цього договору є чинними та стягнуто заборгованість по пені на користь ПАТ «Львівобленерго».

Як стверджує відповідач, з моменту підписання ЛМКП «Львівводоканал» протоколу погодження від 04.01.2007р. і по 2016р. позивач виконував всі пункти договору №90035 від 14.11.2006р., в тому числі і ті які зараз вважає спірними. Крім того, у 2015р. ЛМКП «Львівводоканал» вже подавався позов з аналогічних підстав, однак 21.09.2015р. господарським судом Львівської області провадження у справі №914/2862/15 за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Львівобленерго» про визнання недійсним в частині договору №90035 та додатку №2 до даного договору з 14.12.2006р. припинено у звязку із відмовою позивача від позову

На підставі викладеного відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог ЛМКП «Львівводоканал» повністю.

Враховуючи те, що позов заявлено ЛМКП «Львівводоканал» у 2016р., тоді як згідно положень чинного законодавства загальний строк позовної давності становить три роки, позивачем пропущено строк позовної давності на звернення до суду ще 05.01.2010р. відтак, відповідач у своїй заяві б/н від 10.03.2016р.(долученої до відзиву на позовну заяву б/н від 10.03.2016р.(вх. №9463/16 від 10.03.2016р.) просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог ЛМКП «Львівводоканал».

Крім того, представник відповідача заперечив проти прийняття судом до розгляду заяви позивача (вх. №10086/16 від 14.03.2016р.) про збільшення позовних вимог.

Заслухавши в судовому засіданні представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків.

Розглянувши подану позивачем заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх. №10086/16 від 14.03.2016р.), суд дійшов висновку відмовити у прийнятті її до розгляду з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Як розяснюється у п. 3.11, 3.12 Постанови Пленуму ВГС України №18 від 26.12.2011р., збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову. Право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, первісно позивач просив визнати договір про постачання електричної енергії №90035 від14.11.2006р. укладеним за виключенням пунктів 4.2.1 договору, ч.2 п.6 додатку №2, п.8 додатку№2, п.10 додатку №2 договору, а в заяві про збільшення позовних вимог крім первісно заявлених зазначає нову позовну вимогу визнати стосунки між ЛМКП «Львівводоканал» та ПАТ «Львівобленерго» (правонаступник ВАТ «Львівобленерго») щодо постачання електричної енергії бездоговірними.

При цьому первісно підставою звернення позивача до суду була неможливість дійти згоди щодо пунктів 4.2.1 договору, ч.2 п.6 додатку №2, п.8 додатку№2, п.10 додатку №2 договору №90035 від 14.11.2006р., а заява про збільшення позовних вимог обгрунтована неналежним виконанням ПАТ «Львівобленерго» договору №90035 від 14.11.2006р. про постачання електричної енергії, зокрема п.9.4 щодо повідомлення контрагента про зміну найменування, організаційно-правову форму тощо.

Таким чином подана Львівським міським комунальним підприємством Львівводоканал заява вих. №10-1128 від 14.03.2016р.(вх. №10086/16 від 14.03.2016р.) про збільшення позовних вимог (до того ж без долучення доказів сплати судового збору), не може розцінюватись судом як збільшення позовних вимог. Вказана заява одночасно змінює підстави та предмет позову, що є недопустимим.

За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК наявні всі підстави для відмови Львівському міському комунальному підприємству Львівводоканал у прийнятті до розгляду заяви вих. №10-1128 від 14.03.2016р. (вх. №10086/16 від 14.03.2016р.) про збільшення розміру позовних вимог.

Водночас , суд звертає увагу на те, що із вказаної заявою позивач має право звернутись до суду в загальному порядку, подавши її як позовну заяву.

Враховуючи наведене вище, неявку позивача, з метою повного і всестороннього зясування всіх обставин спору, для забезпечення принципу змагальності, керуючись ст.ст.22, 77, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Львівському міському комунальному підприємству Львівводоканал у прийнятті до розгляду заяви вих. №10-1128 від 14.03.2016р.(вх. №10086/16 від 14.03.2016р.) про збільшення позовних вимог.

2. Розгляд справи відкласти на 28.02.16 р. о 11:00год.

3. Позивачу - надати докази зарахування сплаченого судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України довідку органу Казначейства (у відповідності до положень ч.2 ст.9 Закону України "Про судовий збір" із врахуванням змін внесених Законом України від 22.05.2015р. №484-УІІІ); письмово викласти свою позицію з приводу обставин викладених у відзиві та заяві про застосування строків позовної давності; представити в судове засідання оригінали додатків, долучених до позовної заяви; докази перебування позивача в Єдиному державному реєстрі витяг станом на 2016р.; надати докази передачі відповідачу 14.11.2016р. протоколу розбіжностей; явка повноважного представника.

4. Відповідачу у разі наявності додаткових обґрунтувань заперечень проти заявлених позовних вимог надати їх суду; явка повноважного представника.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Суддя Сухович Ю.О.