ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви без розгляду

14.03.2016 № 905/1098/16 Суддя Сажнева М.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Україна»

до Публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Україна» звернулось до господарського суду Донецької області про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» заборгованості у розмірі 2833431,90 грн, що еквівалентно 119449,82 євро (за курсом НБУ станом на 08.07.2015).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Проте, доказів сплати судового збору за позовну вимогу майнового характеру до позовних матеріалів не надано.

Натомість Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Україна» до позовної заяви додано клопотання про відстрочення сплати судового збору. В обґрунтування зазначеного клопотання позивач посилається на те, що він зареєстрований та фактично перебуває на території, де проводиться антитерористична операція, що вкрай ускладнює здійснення підприємницької діяльності. Крім того, позивач посилається на несплату відповідачем значної суми боргу.

Як зазначено в п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір» є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Однак, доказів на підтвердження зазначеного важкого фінансового стану, тощо Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Україна» не надано, у звязку з чим клопотання про відстрочку сплати судового збору задоволенню не підлягає.

За таких обставин, неподання доказів сплати судового збору є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Отримання усіма учасниками судового процесу позовної заяви з доданими до неї документами є обовязковою передумовою розгляду справи судом.

Доданий до позовної заяви опис вкладення у цінний лист від 15.02.2016 не може вважатись належним доказом направлення позивачем відповідачу саме позовної заяви №41 від 01.03.2016 з доданими до неї документами, з якою позивач звернувся до суду, оскільки у вказаному описі вкладення у лист зазначено, що відповідачу направлено позовну заяву №24 від 15.02.2016.

Крім того, суд відзначає, що позовна заява № 41 від 01.03.2016 в будь-якому випадку не могла бути відправлена відповідачу 15.02.2016 (згідно календарного штемпеля на описі вкладення, а також згідно фіскального чеку поштової установи), тобто раніше за дату її складання.

Таким чином, наданий до позовних матеріалів опис вкладення у лист не може вважатись належним доказом виконання позивачем вимог статей 56, 57 Господарського процесуального кодексу України щодо надсилання на адресу відповідача копії саме тієї позовної заяви, з якою позивач звернувся до господарського суду.

Зазначені обставини є підставою для повернення позивачу позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя М.В. Сажнева