ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.03.16р. Справа № 904/298/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РІМ-БУД", м. Дніпропетровськ, Дніпропетровська область

про тлумачення умов договору

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РІМ-БУД", яким просить суд розтлумачити п. 5.2 договору підряду № 2130-ДС-Р-2014 від 01.08.2014 та визнати наступне: датою початку перебігу строку виконання обов'язку замовника щодо сплати вартості робіт за договором, вважається дата, підписання останнього документу, зазначеного у п.5.1 договору, або дата отримання замовником рахунку-фактури, якщо він був отриманий після підписання сторонами усіх документів зазначених у п.5.1 договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач по-різному тлумачать умови договору підряду № 2130-ДС-Р-2014 від 01.08.2014, а саме п. 5.2, що строку виконання обов'язку замовника щодо оплати вартості робіт. Про різне розуміння сторонами умов договору позивач дізнався з позовної заяви ТОВ "РІМ-БУД" від 08.07.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 08.02.2016.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 08.02.2016 на 24.02.2016 та з 24.02.2016 на 14.03.2016.

Позивач у судове засідання 14.03.2016, призначене для розгляду справи, явку свого повноважного представника не забезпечив. Був належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання.

Відповідач відзив на позов не надав, у судові засідання, призначені для розгляду справи, явку свого повноважного представника не забезпечив. Був належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 14.03.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2014 між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІМ-БУД" (підрядник) було укладено договір підряду № 2130-ДС/Р-2014 (а.с.20).

Відповідно до пункту 1.1 договору, підрядник зобов'язується самостійно на підставі технічного завдання замовника, яке містить перелік і обсяг виконаних робіт, виконати будівельник-монтажні роботи з капітального ремонту будівлі адміністративно-побутового комбінату Філії "Центральна збагачувальна фабрика" Павлоградська "Публічного акціонерного товариства" ДТЕК Павлоградвугілля" в частині приміщень жіночої бані та медпункту.

Згідно з пунктом 5.1 договору, підставою для оплати виконаних підрядником робіт за договором є наданий підрядником оформлений належним чином наступний пакет документів:

- рахунок-фактура;

- підписаний сторонами акт приймання виконаних будівельних робіт;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт і витрат;

- підписаний сторонами акт на закриття прихованих робіт.

Пунктом 5.2 договору встановлено, що замовник перераховує на поточний рахунок підрядника відповідні суми грошових коштів протягом 5 робочих днів з 90 календарного дня з дати підписання сторонами відповідного акту приймання виконаних будівельних робіт, довідок про вартість виконаних будівельних робіт і витрат.

Позивач вважає, що він та відповідач по різному розуміють п. 5.2 договору, що і є причиною виникнення спору.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, господарський суд виходив з наступного.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статі 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 213 Цивільного кодексу України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами)

На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину (частина 2 статті 213 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 213 Цивільного кодексу України, при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Частиною 4 статті 213 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

З положень вказаних норм вбачається, що для тлумачення умов правочину необхідна наявність наступних умов: 1. спір між сторонами правочину щодо змісту правочину; 2. невизначеність і незрозумілість буквального значення тексту угоди; 3. зміст угоди не дає можливості встановити справжню волю сторін.

Обставини даної справи не свідчать про наявність вказаних передумов тлумачення п. 5.2 договору підряду № 2130-ДС/Р-2014 від 01.08.2014, оскільки вимоги позивача зводяться до встановлення строку виконання позивачем у даній справі обов'язку щодо оплати виконаних підрядних робіт на підставі договору підряду № 2130-ДС/Р-2014 від 01.08.2014.

В той же час, безпосередньо п. 5.2 договору підряду № 2130-ДС/Р-2014 від 01.08.2014, який просить розтлумачити позивач, виходячи з буквального значення тексту даного пункту договору та змісту договору в цілому, чітко і зрозуміло визначає погоджену волю сторін щодо дати оплати виконаних будівельних робіт.

Про відсутність підстав для судового тлумачення п. 5.2 договору підряду № 2130-ДС/Р-2014 від 01.08.2014 також свідчить наступне.

За своїм змістом інститут тлумачення умов договору має на меті з'ясування змісту договору або його окремих частин, склад прав та обов'язків сторін. Отже, тлумачення слід розуміти як спосіб забезпечення можливості виконання сторонами умов правочину, тому тлумачення договору можливе до початку виконання сторонами його умов.

Наведена позиція підтримана судовою практикою, зокрема, викладена у постанові Вищого господарського суду України від 12 лютого 2014 року у справі № 5006/25/130пд/2012 та у постанові Вищого господарського суду України від 02 березня 2016 року у справі № 922/5271/15.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2015 у справі № 904/8287/15 встановлено, що станом на момент звернення позивача з позовом у даній справі, на виконання умов договору підряду № 2130-ДС/Р-2014 від 01.08.2014 були здійснені відповідачем та прийняті позивачем підрядні роботи, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014. З цього рішення вбачається, що сторони розпочали виконання договору.

Відповідно частини 2 статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, господарський суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається при відмові в позові на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 85, 115 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 21.03.2016.

Суддя ОСОБА_1