РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2016Справа №910/1504/16

За позовомКомунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр»
До Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора «Нивки»
Простягнення 2 178,26 грн
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Масько А.М. - дов. № 02-203 від 18.01.2016;

від відповідача: Лєгостаєв І.В. - дов. № 08-Д від 12.01.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора «Нивки» про стягнення 2 341,48 грн основного боргу, 1 875,53 грн інфляційних втрат та 302,73 грн три відсотки річних, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору про надання послуг та супроводження програмного забезпечення № 2771 від 31.05.2010.

Ухвалою суду від 02.02.2016 було порушено провадження у справі № 910/1504/16 та призначено її до розгляду на 26.02.2016.

Представником відповідача через канцелярію суду був поданий відзив на позов, у відповідності до якого останній повідомив суд про погашення ним суми основного боргу та просив суд застосувати до стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань строки позовної давності.

Представник позивача через канцелярію суду подав документи по справі, а в судовому засіданні 26.02.2016 подав заяву про зменшення розміру позовних вимог у відповідності до якої просив суд стягнути з відповідача 1 875,53 грн інфляційних втрат та 302,73 грн три відсотки річних.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Пунктом 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 встановлено, що статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п., а тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи- об'єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, судом прийнято заяву про зменшення позовних вимог, у зв'язку з чим нова ціна позову становить 2 178,26 грн.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, судом було оголошено перерву у судовому засіданні до 14.03.2016.

Представник позивача у судовому засіданні 14.03.2016 надав письмові заперечення на заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності, а також надав усні пояснення по справі.

Представник відповідача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечив.

В судовому засіданні 14.03.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2010 між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (замовник-1), Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора «Нивки» (замовник-2) та Комунальним підприємством «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (виконавець) було укладено договір про надання послуг та супроводження програмного забезпечення № 2771 за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання по наданню послуг та інформаційно-технологічному супроводженню програмного забезпечення виконавця.

За умовами п. 2.1 договору, послуги надаються на ПК замовника-2 з використанням програмного забезпечення виконавця відповідно до додатку № 1 до цього договору.

За умовами додатку № 1 до договору, виконавець зобов'язався надати замовнику послуги по наданню та інформаційно-технологічному супроводженню програмно-апаратного комплексу: розрахунки за житлово-комунальні послуги.

За умовами п. 4.1 договору, місячна вартість послуг, які виконуються відповідно до п. 1.1. договору, визначається відповідно до додатку № 41 до договору.

За умовами додатку № 1 до договору, вартість послуг, що зазначені в акті приймання-передачі наданих послуг, оплачується замовником-2 протягом п'яти днів з дня підписання акту.

04.09.2012 між Комунальним підприємством «Головний інформаційно-обчислювальний центр» та Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора «Нивки» було укладено угоду про реструктуризацію заборгованості.

За умовами п. 1 угоди, предметом угоди є реструктуризація заборгованості КП «ЖЕК «Нивки» перед КП ГІОЦ у розмірі 10 024,44 грн, яка виникла в результаті співпраці згідно укладеного договору про надання послуг № 2771 від 31 травня 2010.

За умовами п. 2 договору, відносно КП «ЖЕК «Нивки» застосовується наступний варіант реструктуризації - розстрочка погашення боргу в сумі 10 024,44 грн до серпня 2013 року включно з поетапним погашенням боргу починаючи з вересня 2012.

Згідно з п. 3 договору, платежі в рахунок погашення боргу здійснюється КП «ЖЕК «Нивки» відповідно до графіка погашення боргу згідно додатку № 1 до даної Угоди один раз на місяць, не пізніше 25 числа місяця.

Відповідно до графіка погашення боргу, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора «Нивки» повинно було погашати заборгованість з вересня 2012 по серпень 2013 рівними частинами щомісяця по 835,37 грн.

За твердженнями позивача, відповідач свого обов'язку з погашення існуючої заборгованості належним чином не виконував, зокрема, станом на момент подачі позову заборгованість останнього по основному боргу становила 2 341,48 грн.

Після порушення провадження у справі відповідачем було погашено основний борг, у зв'язку з чим позивач зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора «Нивки» 302,73 грн 3% річних та 1 875,53 грн інфляційних нарахувань за період прострочення з 05.10.2011 по 25.01.2016.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що у відповідача перед позивачем за договором про надання послуг та супроводження програмного забезпечення № 2771 від 31.05.2010 була наявна заборгованість у розмірі 10 024,44 грн.

З метою погашення даної заборгованості 04.09.2012 між Комунальним підприємством «Головний інформаційно-обчислювальний центр» та Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора «Нивки» було укладено угоду про реструктуризацію заборгованості.

За умовами п. 1 угоди, предметом угоди є реструктуризація заборгованості КП «ЖЕК «Нивки» перед КП ГІОЦ у розмірі 10 024,44 грн, який виник в результаті співпраці згідно укладеного договору про надання послуг № 2771 від 31 травня 2010.

Згідно з п. 3 договору, платежі в рахунок погашення боргу здійснюється КП «ЖЕК «Нивки» відповідно до графіка погашення боргу згідно додатку № 1 до даної Угоди один раз на місяць, не пізніше 25 числа місяця.

Відповідно до графіка погашення боргу, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора «Нивки» повинно було погашати заборгованість у розмірі 10 024,44 грн з вересня 2012 по серпень 2013 рівними частинами щомісяця по 835,37 грн.

З огляду на те, що між сторонами було укладено угоду про реструктуризацію заборгованості, то сторонами було погоджено нові строки погашення її, а отже і початок прострочення виконання зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що на момент подачі позову заборгованість відповідача становила 2 341,48 грн, тобто з урахуванням графіку погашення заборгованості, відповідачем було прострочено виконання зобов'язань з погашення заборгованості у червні 2013 на суму 670,74 грн, у липні 2013 на суму 835,37 грн та серпні 2013 на суму 835,37 грн.

З урахуванням умов п. 3 угоди про реструктуризацію, прострочення виконання зобов'язань на суму 670,74 грн (червень) розпочалося з 26.06.2013, на суму 835,37 грн з 26.07.2013 (липень) та на суму 835,37 з 26.08.2013 (серпень).

Позивач, у зв'язку прострочення відповідачем зобов'язань з оплати наданих послуг просив суд стягнути 302,73 грн 3% річних та 1 875,53 грн інфляційних нарахувань за період прострочення з 05.10.2011 по 25.01.2016.

Відповідач у своєму відзиві на позов просив суд застосувати до нарахування 3 % річних та інфляційні втрат строки позовної давності.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (п. 1), за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. (п. 5).

Статтею 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (п.3), сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (п.4).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних втрат - 01.02.2016, що підтверджується вхідним штампом канцелярії Господарського суду міста Києва. Таким чином, строк позовної давності до трьох відсотків річних та інфляційних втрат, нарахування яких здійснено до 01.02.2013 сплинув.

Оскільки між сторонами була укладена угода про реструктуризацію, якою було змінено строки погашення заборгованості, то 3 % річних та інфляція на суму 670,74 грн (червень) розраховуються з 26.06.2013 - 25.01.2016, на суму 835,37 грн (липень) з 26.07.2013 - 25.01.2016 та на суму 835,37 (серпень) з 26.08.2013 - 25.01.2016.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних нарахувань, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами в межах періодів визначених судом, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги частині стягнення 3 % підлягають задоволенню частково на суму 175,43 грн, а в частині стягнення інфляційних нарахувань повністю у розмірі 1 875,53 грн.

Заперечення позивача стосовного того, що відповідачем були вчиненні дії, які свідчать про переривання строку позовної давності стосовно стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, судом відхиляються з огляду на те, що в матеріалах справи містяться докази в підтвердження визнання відповідачем суми основного боргу за договором № 2771 від 31.05.2010, проте відсутні докази, які свідчать про визнання відповідачем 3 % річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора «Нивки» (місцезнаходження: 04111, м. Київ, вул. Щербакова, 47-В, ) на користь Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (місцезнаходження: 02192, м. Київ, вул. Космічна, 12-А, ) 175 (сто сімдесят п'ять) грн. 43 коп. три відсотки річних, 1 875 (одну тисячу вісімсот сімдесят п'ять) грн. 53 коп. інфляційних нарахувань та 1 297 (одну тисячу двісті дев'яносто сім) грн. 47 коп. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

21.03.2016

Суддя Спичак О.М.