КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р. Справа№ 910/18464/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Баранця О.М.

Сітайло Л.Г.

Від позивача - Москаленко А.С. ( довір. від 17.06.15);

Від відповідача - Пшеничний С.І. ( довір. №1/3 від 12.01.15р.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Джей Дабл'Ю Сі Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2015р.

у справі № 910/18464/15 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Джей Дабл'Ю Сі Україна"

до Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ"

про стягнення 760 579,48 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.10.2015р. у справі №910/18464/15 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Бліц - Інформ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Джей Дабл'Ю Сі Україна" 203 900 грн. 11грн. - інфляційних втрат, 27 035 грн. 23 коп. - пені, 12 005 грн. - 3% річних, та 10 191 грн. 77 коп. - судового збору. В частині стягнення основного боргу у розмірі 267515,34 грн. - провадження припинено. В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що в порушення умов договору, відповідач не сплачував у встановлений договором строк вартість продукції, заборгованість за отриману продукцію складає 26715 грн. 34 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2015р. та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що відповідач систематично порушував строки оплати вартості товару, чим заподіював позивачу шкоди його майновим правам через знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів. Розмір збитків від інфляції становить 419 370,63 грн., а розмір 3% річних 49717,50 грн.

15.03.2016р. від відповідача через канцелярію Київського апеляційного господарського суду надійшло клопотання №38/3 від 15.03.2016р. про долучення до матеріалів справи платіжного доручення №897734 від 10.11.2015р. про сплату 253132,11 грн., згідно рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.15р. у справі №910/18464/15.

Платіжне доручення долучається до матеріалів справи, однак зазначене платіжне доручення не приймається до уваги, оскільки зміна взаєморозрахунків між сторонами після прийняття рішення, не впливає на його суть та відповідно не може бути підставою для його скасування, з урахування приписів ст. 104 ГПК України.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін судова колегія встановила.

10 січня 2013 р. між ТОВ "Джей Дабл'Ю Сі Україна" (постачальник) та ПРАТ "Бліц-Інформ"(покупець) укладено договір поставки продукції №3, згідно якого постачальник зобов'язався систематично поставляти та передавати у власність Покупця, а покупець приймати та оплачувати папір для поліграфії (продукція) в кількості, асортименті та по цінам, зазначеними сторонами в специфікації (додаток до договору), які є невід'ємною частиною договору.

Згідно п. 3.1. договору, загальна ціна договору складає загальну вартість продукції, зазначену в рахунках-фактурах чи специфікаціях, підписані сторонами в період дії даного договору.

Відповідно до п.3.4.1. договору, покупець проводить 100% оплати вартості доставленої продукції на підставі рахунку-фактури продавця через 60 календарних днів з моменту доставки продукції на склад покупця.

На виконання умов договору, позивач поставляв продукцію в кількості, асортименті та по цінам згідно укладеного договору та специфікацій. При цьому сторонами укладалися відповідні товаросупровідні документи, зокрема видаткові накладні, довіреності тощо.

Проте, в порушення умов п. 3.4.1. договору, відповідач систематично не сплачував за отриманий товар.

Внаслідок неоплати вартості товару, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 267 515,34грн., що підтверджується розрахунком позивача, видатковими накладними, довіреностями, наявними в матеріалах справи.

В процесі розгляду справи місцевим господарським судом відповідачем основна заборгованість у розмірі 267 515,34 грн. сплачена, у зв'язку з чим, на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України судом обґрунтовано припинено провадження у справі в частині стягнення основного боргу у відповідному розмірі.

Згідно п. 7.2. договору, при порушенні строків здійснення платежів згідно п. 3.4.1. договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

З урахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача: 27 035,23 грн. - пені, 49 717,50 грн. - 3% річних, 419 370,63 грн. - інфляційних втрат, окрім основного боргу, який відповідачем сплачено.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань, настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором поставки.

Відповідно до п.1ст.712 ЦК України, за договором поставки постачальник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Приймаючи рішення та частково задовольняючи позовні вимоги у розмірі 203 900,11 грн. - інфляційних втрат, 12 005,21 грн. - 3% річних, місцевий господарський суд не обґрунтував часткової відмови в позовних вимогах, в той час як судова колегія, перевіривши розрахунок позивача, який міститься в позовній заяві та апеляційній скарзі за допомогою калькулятора «Ліга Закон», вважає розрахунок позивача детальним там обґрунтованим, а отже позовні вимоги в частині інфляційних та 3% річних підлягають задоволенню у розмірі 419370,63 грн. - інфляційних та 49717,50 грн. - 3% річних.

В матеріалах справи наявна заява відповідача про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені у розмірі 23 976,01 грн. в якій відповідач вказує про те, що 16.07.2014р. сплинув річний строк позовної давності, оскільки ухвалу про порушення провадження у справі прийнято господарським судом міста Києва 21.07.2015р., а згідно розрахунку позивача щодо стягнення пені початок перебігу позовної давності зазначено 17.07.2014р.

З цього приводу судова колегія зазначає про те, що зазначена заява не підлягає задоволенню, як того вимагає відповідач і у відзиві на апеляційну скаргу, оскільки за захистом своїх порушених інтересів позивач звернувся 17.07.2015р., що вбачається з відмітки на першому аркуші позовної заяви, тобто позивачем не пропущено строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені відповідно до ст.258 ЦК України.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення та задовольнити позов, стягнути з відповідача 27035,23 грн. пені, 419 370,63 грн. збитків від інфляції, 49717,50 грн. три проценти річних.

Таким чином, оскільки господарським судом міста Києва пеню стягнуто у повному обсязі, у розмірі 27035,23 грн., апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, рішення місцевого господарського суду підлягає зміні в частині стягнення суми інфляційних та 3% річних.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Джей Дабл'Ю Сі Україна" задовольнити частково.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2015р. у справі №910/18464/15 змінити, резолютивну частину рішення викласти у наступній редакції:

«Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Бліц - Інформ" (, 02156, м.Київ, вул. Кіото 25) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Джей Дабл'Ю Сі Україна" (, 03056 м.Київ, вул.Борщагівська 154а, к.401) 419 370 (чотириста дев'ятнадцять тисяч триста сімдесят) грн. 63 грн. - інфляційних втрат, 27 035 (двадцять сім тисяч тридцять п'ять) грн. 63 коп. - пені, 49 717 (сорок дев'ять тисяч сімсот сімнадцять) грн. 50 коп. - 3% річних.

В частині стягнення основного боргу у розмірі 267 515,34 грн. - провадження припинити.»

3.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Бліц - Інформ" (, 02156, м. Київ, вул. Кіото 25) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Джей Дабл'Ю Сі Україна" (, 03056 м. Київ, вул. Борщагівська 154а, к.401) 33341 (тридцять три тисячі триста сорок одну ) грн. 41 коп. судових витрат за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги.

4.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/18464/15.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді О.М. Баранець

Л.Г. Сітайло