ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.03.16р. Справа № 904/512/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська компанія насосного обладнання", м. Суми

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРХВУГІЛЛЯ", м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1, дов. № 17/01 від 17.02.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумська компанія насосного обладнання" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРХВУГІЛЛЯ" про стягнення 20 000,00грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що він на виконання умов договору поставки №123 від 17.04.2015р. здійснив передплату в розмірі 20 000,00грн. Однак відповідач не виготовив та не поставив продукцію у встановлений договором строк, попередню оплату не повернув.

Відповідач позов визнає частково у розмірі 18 000,00грн., оскільки платіжним дорученням №1596 від 17.09.2015р. він частково повернув позивачу передплату в розмірі 2 000,00грн.

Позивач явку представника в судові засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.18, 25), з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

10.03.2016р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕРХВУГІЛЛЯ" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумська компанія насосного обладнання" (покупець) був укладений договір поставки №123, за умовами якого постачальник зобов"язався виготовити та передати у власність покупця ливарну продукцію (далі - продукція), а покупець зобов"язався прийняти та оплатити продукцію.

Згідно п.1.2. договору номенклатура, кількість, матеріал, одиниця виміру, ціна одиниці продукції, загальна вартість, ДСТУ, технічні умови, які встановлюють вимоги до якості продукції, умови поставки вказуються у Специфікаціях, які є доповненням до договору.

За п.2.3. договору умови оплати визначаються згідно Специфікацій.

Відповідно до п.2.4. договору днем здійснення платежу вважається день зарахування грошових коштів на рахунок постачальника.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що умови, строк виготовлення та поставки продукції визначаються згідно Специфікацій. Постачальник повідомляє покупця про готовність партії продукції до поставки факсом (п.3.2. договору).

Згідно п.3.4. договору на кожну партію передбаченої до поставки продукції постачальник оформлює акт зважування лиття.

За п.3.5. договору разом із поставленою продукцією постачальник передає покупцю такі товаросупровідні документи: видаткову накладну (оригінал); товарно-транспортну накладну (оригінал); рахунок (оригінал); акт зважування лиття; сертифікат якості (оригінал); сировинну довідку; податкову накладну.

Відповідно до п.3.6. договору датою поставки вважається дата оформлення видаткової накладної постачальником на партію лиття згідно Специфікацій. Право власності на продукцію переходить до покупця з дати поставки (п.3.7. договору).

Пунктом 4.3. договору передбачено, що приймання продукції за кількістю здійснюється покупцем разом з постачальником на складі постачальника.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Специфікацією №1 від 17.04.2015р. сторони узгодили найменування продукції, яка підлягала виготовленню та поставці, на загальну суму 181 830,00грн.

За п.5 Специфікації №1 умови оплати продукції: 40% - передплата на розрахунковий рахунок постачальника; 60% - оплата протягом 5 календарних днів після приймання продукції на складі постачальника за кількістю на підставі рахунку, виставленого постачальником.

На виконання умов договору позивач на підставі виставленого відповідачем рахунку здійснив передплату у розмірі 20 000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №500 від 14.05.2015р. (а.с.12).

Згідно п.2 Специфікації №1 виготовлення продукції здійснюється постачальником протягом 45 календарних днів з дати підписання Специфікації №1.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не виготовив та не поставив позивачу продукцію у визначений договором строк, у зв"язку з чим останній листом за №1006 від 26.08.2015р. повідомив відповідача про відмову від договору поставки №123 від 17.04.2015р. та вимагав повернути передплату у розмірі 20 000,00грн. (а.с.13-14).

Згідно ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

17.09.2015р. відповідач частково повернув передплату у розмірі 2 000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №1596 від 17.09.2015р. (а.с.22), у зв"язку з чим неповерненою залишилась передплата у розмірі 18 000,00грн., що підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню - стягненню з відповідача на користь позивача передплати у розмірі 18 000,00грн.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до абз.4 п.4.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" правило статті 49 ГПК України щодо розподілу сум судового збору у справах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, пропорційно розміру задоволених позовних вимог застосовується також і у випадках, коли судовий збір сплачено за мінімальною (визначеною Законом) ставкою.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРХВУГІЛЛЯ" (51600, Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, пл. Щербицького, 8/84, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська компанія насосного обладнання" (40020, м. Суми, пр. Курський, 26, ) 18 000,00грн. (вісімнадцять тисяч) та 1 240,20грн. (одна тисяча двісті сорок грн. 20коп.) судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.03.2016р.

Суддя ОСОБА_2