ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" березня 2016 р.Справа № 916/4704/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „ІМПЕРІЯ-АГРО (54000, м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 143, )

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Октябрьский (67761, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, с. Олексіївка, )

про стягнення 68 719,07 грн., з яких 3 610,49 грн. 3 % річних, 65 108,58 грн. інфляційні втрати

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача не зявився;

Від відповідача ОСОБА_1 (довіреність від 23.02.2016).

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю „ІМПЕРІЯ-АГРО (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Відкритого акціонерного товариства „Октябрьский (далі - Відповідач) про стягнення 68 722,42 грн., з яких 3 613,84 грн. 3 % річних, 65 108,58 грн. інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 27.11.2015 порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 13.01.2016.

Судове засідання призначене на 13.01.2016 не відбулось у звязку із перебуванням судді Никифорчука М.І. на лікарняному.

Відповідно до розпорядження керівника апарату господарського суду Одеської області від 13.01.2016 № 49 справу № 916/4704/15 на підставі п. 4.2 рішення зборів суддів господарського суду Одеської області (протокол від 19.11.2015 №17-16/2015) призначено на повторний автоматичний розподіл.

В порядку статті 2-1 ГПК України, для розгляду справи визначено суддю господарського суду Одеської області Шаратова Ю.А.

Ухвалою суду від 16.01.2016 прийнято справу № 916/4704/15 до свого провадження, призначено її до розгляду на 02.02.2016.

Ухвалою суду від 02.02.2016 відкладено розгляд справи на 23.02.2016 та доручено господарському

На електронну адресу господарського суду Одеської області 15.02.2016 надійшла заява про уточнення позовних вимог від 12.02.2016 № 60 (вх. № 2-787/16), в якій Позивач остаточно просить суд стягнути з Відповідача 3 610,49 грн. 3 % річних, 65 108,58 грн. інфляційні втрати /а.с. 74-75/. Судом прийнято вказану заяву до розгляду.

Позивач не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 95).

Позовні вимоги, із посиланням на статті 3, 12, 13, 15, 16, 524, 525, 529, 610, 611, 692, 712 Цивільного кодексу України, обґрунтовані несплатою Відповідачем за поставлений товар.

Представник Відповідача в судовому засіданні 14.03.2016 подав клопотання від 12.03.2016 (вх. № 2-1410/16 від 17.03.2016) про витребування доказів, а саме у ТОВ „Імперія Агро:

- вмісту поштового відправлення, яке було оформлене поштовою квитанцією КД УДППЗ „Укрпошта від 22.09.2014 за № 6951;

- вкладення письмової вимоги про сплату боргу за № 23 від 01.09.2014, у поштове відправлення, яке було оформлене поштовою квитанцією КД УДППЗ „Укрпошта від 22.09.2014 за № 6951;

- докази вручення та отримання (із датою) ВАТ „Октябрьский поштового відправлення, яке було оформлене поштовою квитанцією КД УДППЗ „Укрпошта від 22.09.2014 за № 6951. Судом відмовлено в задоволенні вказаного клопотання представника Відповідача, у звязку із тим, що встановлення вказаних обставин не входить до предмету доказування в цій справі.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Надав відзив в якому також просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, із посиланням на частину другу статті 530 Цивільного кодексу України, оскільки ним не було отримано вимоги про сплату поставленого товару. На думку Відповідача позивачем не доведено факту та моменту (дати) предявлення, отримання (вручення) Відповідачу вимоги про сплату боргу за № 23 від 01.09.2014, а тому відсутні підстави для стягнення з Відповідача нарахувань за порушення грошового зобовязання в порядку частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. Окрім того, Відповідач заявляє про відсутність між ним та Позивачем правовідносин за договором № ОД-10/14.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Відповідача, суд

в с т а н о в и в :

Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 208 Цивільного кодексу України у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між юридичними особами.

Відповідно до частини першої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що Позивачем поставлено Відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними, саме:

- видаткова накладна від 31.07.2014 № 6325 на суму 168 156,00 грн. (а.с. 14);

- видаткова накладна від 17.07.2014 № 6157 на суму 75 589,92 грн. (а.с. 48);

Також Позивачем надано суду видаткову накладну від 24.01.2014 № 28 на суму 1 848,00 грн. (а.с. 16). Проте, суд не може прийняти вказану накладну, як допустимий доказ, оскільки на ній відсутні підпис повноважного представника Відповідача та відтиск печатки товариства.

Отже, Позивачем поставлено товар Відповідачу на загальну суму 243 745,92 грн. (168 156,00 + 75 589,92 = 243 745,92).

Суд не приймає довід Відповідача про відсутність у нього обовязку зі сплати за поставлений товар через не отримання ним вимоги про сплату за поставлений товар, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України (пункт 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 № 14).

Отже, обовязок Відповідача зі сплати поставленого товару виник з моменту складення та підписання повноважними сторонами видаткових накладних.

Судом встановлено, що Відповідачем сплачено за поставлений товар у сумі 245 593,92 грн., що підтверджується банківськими виписками, а саме:

25 000,00 грн. 27.08.2014 (а.с. 17);

20 000,00 грн. 05.12.2014 (а.с. 18);

20 000,00 грн. 19.12.2014 (а.с. 19);

20 000,00 грн. 26.12.2014 (а.с. 77);

10 000,00 грн. 02.02.2015 (а.с. 20);

10 000,00 грн. 19.03.2015 (а.с. 21);

10 000,00 грн. 25.03.2015 (а.с. 78);

10 000,00 грн. 10.04.2015 (а.с. 22);

20 000,00 грн. 05.05.2015 (а.с. 23а);

10 000,00 грн. 21.05.2015 (а.с. 23);

10 000,00 грн. 03.06.2015 (а.с. 24);

10 000,00 грн. 22.06.2015 (а.с. 25);

10 000,00 грн. 09.07.2015 (а.с. 26);

10 000,00 грн. 27.07.2015 (а.с. 27);

10 000,00 грн. 05.08.2015 (а.с. 28);

10 000,00 грн. 19.08.2015 (а.с. 29);

10 000,00 грн. 01.09.2015 (а.с. 30);

20 593,92 грн. 15.09.2015 (а.с. 31);

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому, прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т. д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007 № 265 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін").

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (пункт 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 № 14).

Судом встановлено, що сума інфляційних нарахувань у звязку із простроченням Відповідачем плати за поставлений товар складає 59 829,23 грн., з урахуванням сум боргу, що мали місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, починаючи з 01.10.2014, розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн.) Період заборгованостіСукупний індекс інфляції за періодСума боргу з врахуванням індексу інфляціїІнфляційне збільшення суми боргу
218 745,9201.10.2014-30.11.20141.043228 251,749 505,82
158 745,9201.12.2014-31.12.20141.030163 508,304 762,38
158 745,9201.01.2015-31.01.20151.031163 667,044 921,12
148 745,9201.02.2015-28.02.20151.053156 629,457 883,53
128 745,9201.03.2015-31.03.20151.108142 650,4813 904,56
118 745,9201.04.2015-30.04.20151.140135 370,3516 624,43
88 745,9201.05.2015-31.05.20151.02290 698,331 952,41
68 745,9201.06.2015-30.06.20151.00469 020,90274,98
Всього: 59 829,23

Отже підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення суми інфляційних втрат у розмірі 59 829,23 грн. Решта заявлених позовних вимог про стягнення суми інфляційних втрат у розмірі 5 279,35 грн. (65 108,58 59 829,23 = 5 279,35) не підлягають задоволенню з вищевказаних підстав.

Судом встановлено, що сума 3% річних у звязку із простроченням Відповідачем плати за поставлений товар складає 3 691,41 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір відсотків річнихЗагальна сума відсотків (грн.)
218 745,9201.10.2014-04.12.2014653 %1 168,64
198 745,9205.12.2014-18.12.2014143 %228,69
178 745,9219.12.2014-25.12.201473 %102,84
158 745,9226.12.2014-01.02.2015383 %495,81
148 745,9202.02.2015-18.03.2015453 %550,16
138 745,9219.03.2015-24.03.201563 %68,42
128 745,9225.03.2015-09.04.2015163 %169,31
118 745,9210.04.2015-04.05.2015253 %244,00
98 745,9205.05.2015-20.05.2015163 %129,86
88 745,9221.05.2015-02.06.2015133 %94,82
78 745,9203.06.2015-21.06.2015193 %122,97
68 745,9222.06.2015-08.07.2015173 %96,06
58 745,9209.07.2015-26.07.2015183 %86,91
48 745,9227.07.2015-04.08.201593 %36,06
38 745,9205.08.2015-18.08.2015143 %44,58
28 745,9219.08.2015-31.08.2015133 %30,71
18 745,9201.09.2015-14.09.2015143 % 21,57
Всього 3 691,41

Проте, оскільки Позивачем заявлено вимогу про стягнення з Відповідача суми 3% річних у розмірі 3 610,49 грн., задоволенню підлягає сума в межах позовних вимог.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 59 829,23 грн. інфляційних втрат та 3 610,49 грн. - 3 % річних.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Повне рішення складено відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 21 березня 2015 р.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною першою статті 202, частиною першою статті 207, частиною першою статті 208, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, частиною другою статті 530, частиною другою статті 625, статтею 629, частиною першою статті 692, частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 33, 34, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Октябрьский (67761, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, с. Олексіївка, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ІМПЕРІЯ-АГРО (54000, м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 143, ) 3 610,49 грн. (три тисячі шістсот десять гривень 49 коп.) 3 % річних, 59 829,23 грн. (пятдесят девять тисяч вісімсот двадцять девять гривень 23 коп.) суму інфляційних втрат.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Октябрьский (67761, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, с. Олексіївка, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ІМПЕРІЯ-АГРО (54000, м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 143, ) витрати на сплату судового збору у розмірі 1 124,46 грн. (одна тисяча сто двадцять чотири гривні 46 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.А. Шаратов