УХВАЛА

17.03.2016Справа № 910/139/16
За позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

до Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічного акціонерного товариства «Свіжачок»

про стягнення заборгованості 52 978 500,00 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Самсонович О.А. (дов. №19/3-02/138 від 19.11.2015);

від відповідача - Тиліпський Д.В. (дов. №18-000-10/40747 від 15.06.2015);

від третьої особи - не з'явився.

встановив :

04.01.2016 Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України про стягнення заборгованості у розмірі 52978500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем своїх зобов'язань, які випливають із договору купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014;228КП-3/3 від 15.08.2014 щодо купівлі облігацій ПАТ «Свіжачок» у кількості 50000 шт..

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.01.2016 порушено провадження у справі №910/139/16, розгляд справи призначено на 26.01.2016.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.01.2016 у зв'язку із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства «Свіжачок», розгляд справи відкладено на 01.03.2016.

04.02.2016 представником відповідача через загальний відділ діловодства суду подане клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України. Клопотання обґрунтоване тим, що згідно із повідомленням відповідача №19-0004/3421 від 16.01.2016 про розірвання договору купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014;228КП-3/3 від 15.08.2014, яке отримане позивачем 21.01.2016, вказаний договір є розірваним з 22.01.2016, а зобов'язання за ним припиненими, що на думку відповідача свідчить про відсутність предмету спору.

24.02.2016 Корпоративний недержавний пенсійний фонд Національного банку України звернувся до господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014;228КП-3/3 від 15.08.2014.

01.03.2016 позивачем подано заперечення на клопотання відповідача про припинення провадження у справі, відповідно до змісту якого останній вказує на безпідставність та необґрунтованість вказаного клопотання, оскільки умовами договору купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014;228КП-3/3 від 15.08.2014 не передбачено права сторін на односторонню відмову від договору та не визначено випадків, у разі настання яких вказане право може бути реалізовано однією із сторін договору. Крім того позивач вказує на відсутність підстав для розірвання договору за згодою сторін.

Ухвалами господарського суду міста Києва від 01.03.2016 відмовлено Корпоративному недержавному пенсійному фонду Національного банку України в прийнятті зустрічної позовної заяви до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014;228КП-3/3 від 15.08.2014, а також за клопотанням представників відповідача продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 15.03.2016.

12.03.2016 представником відповідача через загальний відділ суду було подано клопотання про зупинення провадження у справі, яке обґрунтоване тим, що у провадженні господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/3820/16 за позовом Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів.

15.03.2016 позивач подав додаткові докази у справі, а також заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі, в яких посилався на те, що господарський суд під час розгляду цієї справи має можливість самостійно перевірити та встановити обставини, які встановлюються господарським судом м. Києва у справі №910/3820/16, зокрема дійсність договору купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014;228КП-3/3 від 15.08.2014, стягнення заборгованості за яким є предметом спору у даній справі.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.03.2016 розгляд справи відкладено на 17.03.2016.

16.03.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав доповнення до клопотання про зупинення провадження у справі, в якому, посилаючись на п. 2.17 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», зазначив, що вирішення справи №910/139/16 неможливе до остаточного вирішення справи №910/3820/16, оскільки від змісту рішення по справі №910/3820/16 буде залежити вирішення даної справи.

17.03.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, додаткові пояснення до клопотання про зупинення провадження у справі та клопотання про продовження розгляду спору, відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи, в якому останній посилається на те, що попередній представник не може здійснювати свої повноваження, а йому не відомий ані зміст позовної заяви, ані зміст документів, на яких ґрунтуються вимоги позивача, що в свою чергу призводить до об'єктивної неможливості підготовки та подачі до суду обґрунтованих пояснень та відзиву на позовну заяву.

Представники позивача та відповідача з'явилися у судове засідання 17.03.2016, надали усні пояснення у справі.

Представник третьої особи, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання 17.03.2016 не з'явився, вимог ухвал суду не виконав про причини неявки суд не повідомив.

Суд задовольнив клопотання відповідача про здійснення фіксації судового засідання за допомогою технічного засобу.

Розглянувши у судовому засідання клопотання відповідача про припинення провадження у справі на підставі п.п.1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на його безпідставність та необґрунтованість.

Крім того, розглянувши у судовому засіданні 17.03.2016 клопотання представника відповідача про продовження розгляду спору, відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи, суд відмовив в його задоволенні в частині відкладення розгляду справи та продовження строків розгляду, виходячи з такого.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою -п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Неможливість попереднього представника здійснювати свої повноваження та нещодавнє призначення нового представника не може бути належною підставою для відкладення розгляду справи, у зв'язку із чим клопотання відповідача від 17.03.2016 в частині відкладення розгляду справи та продовження строків розгляду справи залишено судом без задоволення.

Крім того, у судовому засіданні 17.03.2016 судом було розглянуто клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі та вирішено його задовольнити, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з'ясовувати: як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Пунктом 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено положення ч. 1 ст. 79 ГПК України, зокрема, вказано, що пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Водночас, згідно із п. 2.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з частиною першою статті 79 ГПК з урахуванням обставин конкретної справи є підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що Корпоративний недержавний пенсійний фонд Національного банку України звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014;228КП-3/3 від 15.08.2014 недійсним.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.03.2016 порушено провадження у справі № 910/3820/16 за позовом Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору купівлі-продажу цінних паперів недійсним, розгляд справи призначено на 28.03.2016.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що справа № 910/3820/16 є пов'язаною зі справою № 910/139/16, оскільки предметом позову у справі № 910/3820/16 є вимоги Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014;228КП-3/3 від 15.08.2014 недійсним, на підставі якого заявлений даний позов про стягнення заборгованості у розмірі 52 978 500,00 грн.

Таким чином, в межах розгляду справи № 910/3820/16 інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у справі № 910/139/16, в тому числі, йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Водночас в силу вимог ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи відповідне рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству. При цьому суд позбавлений права розглядати вимоги, які є предметом розгляду в іншому спорі.

За таких обставин, з огляду на предмет спору у даній справі суд вважає, що результати розгляду справи № 910/3820/16 можуть мати значення для вирішення даної справи, у зв'язку з чим необхідно зупинити провадження у справі до вирішення спору по суті та набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у справі № 910/3820/16 за позовом Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору купівлі-продажу цінних паперів недійсним.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 33, 34, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 910/139/16 до вирішення спору та набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/3820/16 за позовом Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору купівлі-продажу цінних паперів недійсним.

2. Зобов'язати учасників судового процесу повідомити про факт набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/3820/16.

Суддя В.О. Демидов