ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року Справа № 915/2137/15

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

Головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Яйченя К.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, дов. від 25.01.2016 р.,

від відповідача представник у судове засідання не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного підприємства Науково-виробнича фірма СВК,

49126, Бульвар Слави, 54, м. Дніпропетровськ,

до товариства з обмеженою відповідальністю Завод композитних матеріалів Анора,

54038, вул. Бузника, 5, м. Миколаїв,

про стягнення грошових коштів та пені у звязку з простроченням виконання зобовязань за договором, а всього грошових коштів у сумі 286335 грн. 13 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство Науково-виробнича фірма СВК (далі - ПП НВФ СВК) звернулося з позовною заявою від 16.12.2015 р., зареєстрованою в Господарському суді Миколаївської області 18.12.2015 р. за № 23539/15, до товариства з обмеженою відповідальністю Завод композитних матеріалів Анора (далі - ТОВ ЗКП Анора) про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 286335 грн. 13 коп., із яких: 272700 грн. попередня оплата вартості товару; 13635 грн. 13 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; з посиланням на прострочення виконання відповідачем зобовязань за укладеним між ними договором від 27.05.2015 р. № 016/15, а саме, зобовязань щодо своєчасної розробки, проектування, виготовлення та поставки ПП НВФ СВК продукції: автоцистерни та причепа, виконання робіт з модернізації причепа, і тому, на підставі цивільного законодавства України підприємством предявлено вимогу про повернення суми попередньої оплати, сплаченої у відповідності до умов укладеного між ними договору, та на підставі цього ж договору нараховано пеню, а також про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Позовна заява також містить вимогу про розірвання укладеного між сторонами договору.

Ухвалою судді від 21.12.2015 р. в даній справі повернуто без розгляду позовну заяву в частині вимог про розірвання договору від 27.05.2015 р. № 016/15 на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.63 ГПК України, - у звязку з тим, що в позовній заяві відсутній виклад обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За рештою позовних вимог ухвалою суду від 21.12.2015 р. порушено провадження в даній справі.

Від ТОВ ЗКП Анора, повідомленого належним чином про час та місце розгляду справи, представник у судове засідання не зявився, правом подання відзиву на позов відповідач не скористався, а тому суд вважає за можливе розглядати спір у відповідності до ст.75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши представника позивача, який позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позові підстав, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до умов укладеного сторонами договору від 27.05.2015 р. № 016/15, з урахуванням специфікації від 02.06.2015 р. № ЕО-013/15 до нього, ТОВ ЗКП Анора зобовязалося своїми силами та засобами, або з частковим залученням сторонніх організацій, під свою відповідальність, розробити, спроектувати, виготовити та поставити окремими партіями на протязі дії даного договору продукцію: автоцистерну, обємом 14 м3 та причеп, а також здійснити модернізацію причепу, а ПП НВФ СВК прийняти та оплатити вказану продукцію загальною вартістю 272700 грн. у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок постачальника такими платежами:

1) передплата в розмірі 60 % від загальної суми на розрахунковий рахунок постачальника на протязі одного календарного дня з моменту підписання специфікації;

2) передплата в розмірі 30 % від загальної суми на розрахунковий рахунок постачальника на протязі одного календарного дня з моменту підписання акту приймання-передачі робочої конструкторської документації;

3) остаточна оплата в розмірі 10 % від загальної суми на протязі одного календарного дня з моменту письмового повідомлення замовника про готовність продукції до відвантаження (п.п. 1.1, 1.3, 1.4 договору, п.п. 1-3 специфікації).

Загальний строк здійснення робіт по проектуванню та виготовленню автоцистерни складає 45 робочих днів, із них на протязі 20 робочих днів з моменту отримання першої передплати постачальник зобовязується розробити робочу проектно-конструкторську документацію та надати її замовнику з поясненнями до неї, а на протязі 25 днів з моменту отримання другої передплати виготовити автоцистерну, здійснити її монтаж на шасі та письмово повідомити замовника про готовність обладнання до відвантаження (пп. 4.1- 4.3 специфікації).

Умовами поставки є самовивіз замовником продукції зі складу постачальника, якщо інше не передбачено специфікацією (пп. 2.2 договору).

Сторони також передбачили, що за прострочення поставки або недопоставку продукції настає відповідальність у вигляді неустойки в розмірі 0,1 % від суми непоставленої продукції за кожний день прострочення, але не більше 5 % від загальної вартості продукції (пп.6.5 договору).

Строк дії договору - один рік з моменту його підписання, але у випадку, якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не виявила письмово бажання припинити його дію, договір вважається пролонгованим на тих же умовах ще на один календарний рік (пп. 4.1 договору).

На оплату вартості продукції за договором відповідачем надано ПП НВФ СВК рахунок-фактуру від 02.06.2015 р. № ГК-001370 на суму 272700 грн. (ас. 14).

Позивачем здійснено оплату зазначеної в рахунку-фактурі суми повністю згідно платіжних доручень: від 03.06.2015 р. № 1266 у сумі 141000 грн.; від 10.06.2015 р. № 1331 у сумі 100000 грн.; від 15.06.2015 р. № 1386 у сумі 6000 грн.; від 18.06.2015 р. № 1442 в сумі 6000 грн.; від 25.06.2015 р. № 1533 в сумі 6000 грн.; від 26.06.2015 р. № 1562 в сумі 6000 грн.; від 15.07.2015 р. № 1700 у сумі 3000 грн.; від 11.08.2015 р. № 1956 у сумі 4700 грн. (а.с. 15-22), проте ТОВ ЗКП Анора не виконано передбачених договором робіт, і не поставлено продукцію ПП НВФ СВК.

У звязку з невиконанням умов договору позивачем направлено ТОВ ЗКП Анора претензію від 08.10.2015 р. № СВК з вимогою про виконання передбачених договором зобовязань, у котрій визначено новий строк виконання зобовязань за договором - до 16 год. 12.10.2015 р. (ас. 23).

Відповідач листом від 08.10.2015 р. № 02/15 визнав невиконання ним зобовязань за договором, і погодив інший строк їх виконання до 25.10.2015 р. (ас. 24).

У подальшому позивач звернувся до ТОВ ЗКП Анора з листом від 29.10.2015р. № 755/СВК, у котрому зазначив новий строк поставки автоцистерни - до 06.11.2015р.

За твердженнями позивача указаний лист від 29.10.2015 р. ТОВ ЗКП Анора отримано, але й на даний час робочої конструкторської документації ТОВ ЗКП Анора не передано і продукцію за договором не поставлено.

За своєю юридичною природою укладений сторонами договір містить елементи договорів підряду на проведення проектних робіт, підряду та поставки продукції.

Чинним законодавством України передбачено, що за договором підряду на проведення, зокрема, проектних робіт підрядник зобовязується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію, а замовник зобовязується прийняти та оплатити її (ст.887 ЦК України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ст.837 ЦК України).

За договором поставки одна сторона постачальник, зобовязується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) іншій стороні покупцеві, товар (товари), а покупець зобовязаний прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.265 ГК України).

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 ГК України).

Зобовязання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так як сторонами в укладеному між ними договорі не встановлено іншого, то суд вважає, що при вирішенні спору належить також керуватися положеннями законодавства, що регулює загальні положення про купівлю-продаж, зокрема, положення, згідно котрих якщо договором встановлений обовязок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч.ч. 1,2 ст. 693 ЦК України).

Ураховуючи викладене, суд визнає, що вимога ПП НВФ СВК про стягнення з відповідача попередньої оплати за продукцію в сумі 272700 грн., здійсненої на підставі укладеного між ними договору, є обґрунтованою, оскільки ТОВ ЗКП Анора прострочено виконання зобовязання за договором, і тому в цій частині позов підлягають задоволенню повністю.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ТОВ ЗКП Анора пені в сумі 13635 грн. за не поставку продукції, то суд приходить до такого.

Господарським законодавством визначено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як викладено вище, в договорі передбачено, що за прострочення поставки або недопоставку продукції постачальник сплачує замовнику неустойку (пп. 6.5 договору).

Суд вважає, що передбачена в договорі неустойка відповідає визначенню пені, наведеного у ч.3 ст. 549 ЦК України. Згідно цього закону пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання.

Суд визнає, що за прострочення поставки продукції позивачем обґрунтовано нараховано пеню, і вона підлягає стягненню з ТОВ ЗКП Анора, проте в іншій ніж визначено позивачем сумі, виходячи з такого.

Згідно розрахунку, викладеного в додаткових поясненнях від 10.03.2016 р., зареєстрованих у Господарському суді Миколаївської області 10.03.2016 р. за № 4753/16, позивачем нараховано пеню за період з 25.10.2015 р. по 16.12.2015 р., при цьому початком строку нарахування визначено 25.10.2015 р. останній день виконання зобовязань за договором, зазначений у наведеному вище листі ТОВ ЗКП Анора від 08.10.2015 р. (ас. 24).

Проте суд визнає, що сторонами шляхом обміну вищезазначеними документами, а саме: претензією позивача від 08.10.2015 р. № СВК (ас. 23), листом відповідача від 08.10.2015 р. (ас. 24), листом позивача від 29.10.2015 р. (ас. 25) встановлено дату поставки продукції за договором до 06.11.2015 р.

Таке узгоджується з положеннями чинного законодавства України, яким передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст.207 ЦК України, ч. 1 ст. 181 ГК України).

За розрахунком суду, пеня за прострочення відповідачем поставки продукції за період з 06.11.2015 р. по 16.12.2015 р. становить 10908 грн., тому в указаній сумі належить задовольнити позов про стягнення з відповідача пені.

Таким чином, позовні вимоги ПП НВФ СВК підлягають задоволенню частково на загальну суму 283608 грн. (272700 грн. + 10908 грн.).

Решта позовних вимог - безпідставні і не можуть бути задоволеними.

Так як позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то судові витрати, у відповідності зі ст. 49 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

ПП НВФ СВК оплачено позовну заяву судовим збором у відповідності до платіжного доручення від 16.12.2015 р. № 3480 у сумі 4295 грн. 02 коп., виходячи з ціни позову 286335 грн. 13 коп.

Ставки судового збору за звернення з позовною заявою до господарського суду визначені пп.1 п.2. ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір, яким встановлено, що за подання позовної заяви майнового характеру має бути оплачено судовий збір за ставкою 1,5 % від ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Судом визнано підлягаючими задоволенню позовні вимоги в загальній сумі 283608 грн., а отже, з відповідача на користь ПП НВФ СВК належить стягнути судовий збір у сумі 4254 грн. 12 коп.

У судовому засіданні 10.03.2016 р., згідно зі ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов приватного підприємства Науково-виробнича фірма СВК задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Завод композитних матеріалів Анора, 54038, вул. Бузника, 5, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 39389060, на користь приватного підприємства Науково-виробнича фірма СВК, 49126, Бульвар Слави, 54, м. Дніпропетровськ, ідентифікаційний код 20257936, грошові кошти в загальній сумі 283608 (двісті вісімдесят три тисячі шістсот вісім) грн., із яких: 272700 (двісті сімдесят дві тисячі сімсот) грн. сума попередньої оплати за продукцію; 10908 (десять тисяч девятсот вісім) грн. пеня за прострочення відповідачем поставки продукції, а також грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 4254 (чотири тисячі двісті пятдесят чотири) грн. 12 коп.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складений 14.03.2016 р.

Суддя Ю.М. Коваль.