ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2016 р.Справа № 922/410/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Системс АМ", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська служба замовника", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 за довіреністю від 28.08.2015

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Системс АМ" 15 лютого 2016 року звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківська служба замовника» про стягнення 30 000 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором доручення №23-13/Ю від 21.08.2013, в частині виконання робіт, встановлених договором. В якості правових підстав позову - на положення ст.ст. 610, 612, 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 17.02.2016 було порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 10.03.2016.

Представник позивача у судовому засіданні 10.03.2016 позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, відзив на позов та докази на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги, що відповідач, з урахуванням приписів п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, в зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

21.08.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю «НЬЮ СИСТЕМС АМ» (Позивач, Довіритель) та товариством з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВСЬКА СЛУЖБА ЗАМОВНИКА» (Відповідач, Повірений) був укладений Договір доручення № 23-13/Ю (Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Довіритель «поручает, а Поверенный берет на себя обязательства от имени и за счет Доверителя выполнить действия по проведенню мероприятий, связанных с оформлением правоустанавливающих документов на земельньїй участок для обслуживания и зксплуатации трансформаторной подстанции № 25 по пр. Гагарина, 203 в Коминтерновском районе г. Харькова (далее Поручение)».

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до виконання сторонами всіх зобов'язань за Договором, підтведженням чого є акти приймання-передачі виконаних робіт з боку Повіреного та платіжні документи про сплату наданих за Договором послуг з боку Довірителя (п. 5.1. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання п. 3.1 Договору, Позивач поетапно сплатив Відповідачу винагороду у розмірі 30 000,00 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку Позивача від 09.09.2013, від 28.11.2013, від 11.12.2013 та платіжними дорученнями № 2971 від 03.09.2013р. на суму 15 000,00грн., № 3956 від 19.11.2013р. на суму 7500,00 грн., № 4349 від 11.12.2013р. на суму 7500,00 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що Позивач повністю виконав своє зобов'язання щодо оплати Доручення.

У Додатку № 2 до Договору сторонами погоджений календарний план виконання робіт, згідно якого:

- перший етап «Сопровождение процесса получения разрешения на разработку землеустроительной документации» Повірений повинен був виконати протягом 25 робочих днів;

- другий етап «Сопровождение процесса разработки и утверждения землеустроительной документации» Повірений повинен був виконати протягом 45 робочих днів після отримання дозволу на розробку землевпорядної документації;

- третій етап «Оформление правоустанавливающего документа» Повірений повинен був виконати протягом 30 робочих днів після отримання рішення про затвердження землевпорядної документації.

Підтвердженням належного виконання зобов'язання за Договором з боку Повіреного є здійснення всіх дій, визначених пунктом 1.1 статті 1 Договору, або їх окремих етапів, що підтверджується двустороннім Актом приймання-передачі виконаних робіт (п. 3.2 Договору).

Як вказує позивач в своїй позовній заяві та, що не було спростовано відповідачем, Відповідач не виконав зобов'язання, передбачені п. 1.1 Договору, та не надав Позивачу доказів їх належного виконання ні в цілому, ні окремих етапів, передбачених Додатком № 2 до Договору - Календарним планом виконання робіт.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на корить другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Керуючись ст. 1008 Цивільного кодексу України, Позивач направив на адресу місцезнаходження Відповідачу лист № 1.20-170 від 04.03.2015р., в якому Позивач повідомив Відповідача про відмову від Договору та викладена вимога щодо повернення грошових коштів у розмірі 30 000,00 грн. у 30-денний строк з моменту отримання цього листа.

На доказ направлення зазначеного листа за адресою місцезнаходження Відповідача, Позивачем надано копію опису вкладення та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 134, а також копія конверту з відміткою Укрпошти «За закінченням терміну зберігання».

Таким чином, зазначена вимога Відповідачу вручена не була та повернулась Позивачу за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» «Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.»

Згідно другого абзацу п. 119 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, «Невручені одержувачам або відправникам поштові відправлення, поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку протягом строку, визначеного цими Правилами», а це зберігання здійснюється відповідно до п. 116 Правил «протягом одного місяця з дня їх надходження»

На відділення Укрпошти за адресою місцезнаходження Відповідача вказаний цінний лист надійшов 09.03.2015 року, зберігався один місяць і був повернутий на поштове відділення 61031, в якому обслуговується Позивач, 07.04.2015 року.

Як вбачається з вищевказаного, Позивач здійснив всі необхідні дії, передбачені ч. 3 ст. 1008 ЦКУ, для припинення Договору.

Враховуючи вищевикладене, Договір доручення № 23-13/Ю від 21.08.2013р. припинив свою дію 07.04.2015 року.

У п. 2.3 ст. 2 Договору передбачені обов'язки Повіреного, в тому числі:

«...2.3.3. Заключать соответствующие договора на выполнение работ, определенных п. 1.1 ст. 1 Договора, от имени Доверителя добросовестно и на условиях, наиболее выгодньїх для Доверителя;...

Совершать юридически значимые действия, требующие личного участия уполномоченного представителя Доверителя, в присутствии такого представителя;

Поверенный осуществляет юридические действия, предусмотренные пунктом 1.1 статьи 1 Договора, придерживаясь календарного плана выполнения работ (Приложение 2 к Договору).»

Відповідно до 2) ст. 1006 ЦКУ повірений зобов'язаний після виконання доручення надати Довірителеві звіт про виконання доручення та виправдані документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення.

За характером доручення на першому та другому етапах, передбачених календарним планом виконання робіт (Додаток 2 до Договору), Повірений повинен був підготувати та подати відповідний пакет документів до державних органів та установ. Доказом виконання цих етапів доручення має бути відмітка державних органів та установ на примірнику, наданому Повіреним, а також повинні бути надані Довірителю підписані Повіреним від імені Довірителя договори на виконання робіт. Однак жодних доказів виконання доручення Відповідач Позивачу не надавав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зі свого боку Позивач виконав зобов'язання щодо оплати послуг Відповідача, а ось останній проігнорував свій обов'язок виконати Доручення за Договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначалося вище, у листі Позивача № 1.20-170 від 04.03.2015р., останній вимагав повернути попередню оплату винагороди Повіреного за Договором, яку здійснив Позивач, однак зазначені 30 000,00 грн. Відповідач не повернув.

Як зазначалося вище, Договір був розірваний у квітні 2015 року.

Таким чином, на дату подання позову та на сьогодні Відповідач утримує у себе грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн. безпідставно.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить - 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Розмір судового збору в даному випадку становить 1378,00 грн.

Таким чином, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 509, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 1006, 1008, 1212, Цивільного кодексу України, ст. 188, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ХАРКІВСЬКА СЛУЖБА ЗАМОВНИКА» (61051, м. Харків, вул. Ахсарова, 4/6-А, ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НЬЮ СИСТЕМС АМ» (61115, м. Харків, пр. Косіора, 81, ) - грошові кошти в розмірі 30 000 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14.03.2016 р.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Суддя ОСОБА_1

(справа №922/410/16)