ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2016 р. Справа №914/3098/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

при секретарі судового засідання Кришталь М.Б.,

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця», вих.№НЮ-47 від 18.02.2016 року

та апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку», вих.№4456 від 26.02.2016

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.02.2016 року, головуючий cуддя Сухович Ю.О., судді: Мазовіта А.Б., Мороз Н.В.

про зупинення провадження

у справі №914/3098/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку», м. Київ

до відповідача Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця», м. Львів

про стягнення 1853106,74 доларів США

в с т а н о в и в :

ухвалою Господарського суду Львівської області від 03 лютого 2016 року провадження у справі №914/3098/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» про стягнення 1853106,74 доларів США, зупинено до закінчення заміни відповідача його правонаступником.

Ухвала суду мотивована тим, що станом на 03.02.2016 року, Державне територіально-галузеве обєднання «Львівська залізниця» (ідентифікаційний код 1059900) перебуває в реєстрі, що вбачається з Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а 16.07.2014 року зареєстровано реєстраційну дію про перебування юридичної особи відповідача в стані припинення за рішенням засновників, однак у реєстрі відсутня державна реєстрація припинення юридичної особи, а також відсутні дані про юридичних осіб-правонаступників (повне найменування та місцезнаходження юридичних осіб-правонаступників, їх ідентифікаційні коди). Суд, враховуючи положення ч.2 ст.104 ГПК України, відповідно до якої юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення, взявши до уваги відсутність доказів завершення процесу матеріального правонаступництва відповідача, що тягне за собою процесуальне правонаступництво і заміну однієї зі сторін другою, керуючись п.3 ч.2 ст.79 ГПК України зупинив провадження у справі до заміни відповідача у справі його правонаступником.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, сторони подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 03 лютого 2016 року у справі №914/3098/15. На думку сторін, у суду першої інстанції не було підстав для зупинення провадження у справі та визнання клопотання позивача про заміну його правонаступником передчасним. Зокрема, скаржники зазначали, що у матеріалах справи знаходяться всі необхідні докази для заміни відповідача його правонаступником ПАТ «Українська залізниця».

18 березня 2016 року на адресу суду від представників залізниці поступив супровідний лист з долученими документами, а саме: копія передавального акту ДТГО «Львівська залізниця», копія наказу №047 від 01.12.2015 року, копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» та копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ДТГО «Львівська залізниця».

Представники сторін в судовому засіданні підтримали вимоги своїх апеляційних скарг, просили задоволити в повному обсязі: скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 03 лютого 2016 року, якою зупинено провадження у справі №914/3098/15, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін (обох скаржників), розглянувши доводи апеляційних скарг та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» звернувся до господарського суду з позовом до Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» про стягнення 1853106,74 доларів США.

Ухвалою суду від 07 вересня 2015 року позовну заяву ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №914/3098/15.

Ухвалами суду від 05.10.2015 року, 26.10.2015 року розгляд справи відкладався з підстав, зазначених в ухвалах.

В судовому засіданні 09.11.2015 року оголошено перерву.

Ухвалами суду від 17.11.2015 року, 09.12.2015 року та 12.01.2016 року розгляд справи відкладався з підстав, зазначених в ухвалах.

12.01.2016 року представник позивача подав до суду першої інстанції клопотання (вих.№118 від 11.01.2016 року) про заміну відповідача (ДТГО «Львівська залізниця») його правонаступником (ПАТ «Українська залізниця») в порядку ст.25 ГПК України (арк. справи 89 том ІІІ).

Зазначене клопотання представник позивача обґрунтовує тим, що 25.06.2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», відповідно до якої постановлено утворити публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (код згідно з ), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування згідно з додатком №1, у якому міститься перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», серед яких є Державне територіально-галузеве обєднання «Львівська залізниця».

Постановою Кабінету Міністрів України №735 від 02.09.2015 року затверджено Статут Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Голові правління товариства постановлено здійснити в установленому порядку заходи, повязані з державною реєстрацією товариства.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21.10.2015 року проведено реєстрацію ПАТ «Укрзалізниця», номер запису 1 060039.

Відповідно до ч.1 ст.25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відтак, з огляду на наведене, посилаючись на ч.1 ст.25 ГПК України, позивач просив суд замінити відповідача ДТГО «Львівська залізниця» його правонаступником ПАТ «Українська залізниця».

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03 лютого 2016 року провадження у справі №914/3098/15 зупинено на підставі п.3 ч.2 ст.79 ГПК України до закінчення заміни відповідача його правонаступником. Зупиняючи провадження у справі, суд взяв до уваги те, що в реєстрі відсутня державна реєстрація припинення юридичної особи відповідача, а також відсутні дані про юридичних осіб-правонаступників (повне найменування та місцезнаходження юридичних осіб-правонаступників, їх ідентифікаційні коди).

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для зупинення провадження у даній справі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках: 1) призначення господарським судом судової експертизи; 2) надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування; 3) заміни однієї з сторін її правонаступником.

Процесуальний закон передбачає два види зупинення провадження у справі: обов'язковий зазначений в законі, за наявності якого господарський суд зобов'язаний зупинити провадження у справі (частина 1 статті 79 ГПК України); факультативний необов'язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд, зокрема, у випадках заміни однієї з сторін її правонаступником (пункт 3 частини 2 статті 79 ГПК України).

За приписами пункту 3 частини 2 ст.79 ГПК України зупинення провадження у справі у випадках заміни однієї з сторін її правонаступником є правом суду, а не його обов'язком, і обґрунтованість ухвали про зупинення залежить від наявності або відсутності підстав, передбачених частиною 2 ст.79 ГПК України.

При цьому, слід зазначити, що зупинення провадження у справі це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, оскільки, судом в оскаржуваній ухвалі не обґрунтовано в чому саме полягає неможливість подальшого розгляду справи та необхідність зупинення провадження.

Поряд з тим, заміна однієї із сторін її правонаступником відбувається відповідно до ст.25 ГПК. Так, відповідно до ч.1 ст.25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що вирішуючи питання про правонаступництво, потрібно мати на увазі, що запис в установчих документах про правонаступництво має істотне значення для визнання правонаступництва. Однак, суттєве значення мають також фактично здійснені організаційно-економічні перетворення, з якими чинне законодавство пов'язує перехід майнових прав та обов'язків, а саме: рішення власника (власників), підписання передаточного або розподільного акта чи балансу тощо. Отже у вирішенні питань, пов'язаних з правонаступництвом, слід здійснювати аналіз документів, що стосуються переходу прав і обов'язків на майно (майнові права) чи його відповідну частину.

Враховуючи все наведене вище, з огляду на відсутність в оскаржуваній ухвалі обґрунтування неможливості подальшого розгляду справи по суті, зважаючи на факультативний (не обовязковий) вид зупинення провадження у справі, що передбачений ч.2 ст.79 ГПК України, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі до закінчення заміни відповідача його правонаступником. Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на наявне в матеріалах справи клопотання (вих.№118 від 11.01.2016 року) позивача про заміну відповідача його правонаступником в порядку ст.25 ГК України.

З огляду на наведене, враховуючи, що місцевий господарський суд неправильно застосував норму частини 2 ст.79 ГПК України, помилково зупинивши провадження у справі, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 03 лютого 2016 року про зупинення провадження у справі №914/3098/15.

Відповідно до ч.7 ст.106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Зважаючи на ч.7 ст.106 ГПК України, колегія суддів вважає за необхідне передати справу №914/3098/15 на розгляд місцевого господарського суду.

Щодо судового збору, колегія суддів зазначає наступне:

Згідно з п.4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111 13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

постановив:

Апеляційні скарги Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» та Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» задоволити.

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 03 лютого 2016 року у справі №914/3098/15 скасувати.

Справу №914/3098/15 передати на розгляд Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повну постанову складено 23.03.2016 року

Головуючий-суддя: Якімець Г.Г.

Судді: Бойко С.М. Бонк Т.Б.