ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 березня 2016 року Справа № 44/285-б
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого),
Поліщука В.Ю.,
Ткаченко Н.Г.
розглянувши касаційну скаргу ТОВ "ОНТАРИС"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 року
у справі господарського суду№ 44/285-б міста Києва
за заявоюТОВ "Триада-Прінт"
до ТОВ "Триада-Прінт"
про визнання банкрутом
розпорядник майнаФоменко А.В.
керуючий санацієюСніжко С.В.
подана ТОВ "ОНТАРИС" (далі - скаржником) касаційна скарга на постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 року у справі №44/285-б не може бути прийнята Вищим господарським судом України до розгляду, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з таких підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111 ГПК України, якою встановлено форму та зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1113 ГПК України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З 01.11.2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року, яким встановлено ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення та ухвали господарського суду.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції зі змінами, внесеними Законом України №484-VIII від 22.05.2015 року, який набрав чинності 01.09.2015 року, передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду, касаційних скарг у справі про банкрутство становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається зі змісту резолютивної частини касаційної скарги ТОВ "ОНТАРИС", поданої до Вищого господарського суду України 22.02.2016 року через Київський апеляційний господарський суд, предметом касаційного оскарження є постанова апеляційного суду від 25.01.2016 року, прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції від 25.11.2015 року про розірвання мирової угоди, укладеної у справі №44/285-б про банкрутство ТОВ "Триада-Прінт", та поновлення провадження у даній справі про банкрутство.

Отже, ставка судового збору за подання скаржником касаційної скарги на постанову апеляційного суду про перегляд ухвали суду першої інстанції про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, обчислюється виходячи із ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні заяви про розірвання такої мирової угоди, та становить 120% від її розміру.

Як вбачається з матеріалів справи, заява кредитора боржника - Компанії INRI Association Ltd про розірвання мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2013 року у справі №44/285-б, подана до місцевого господарського суду у жовтні 2015 року (вх. №06-37/47963/15 від 15.10.2015 року) (том 10, а.с. 28 - 58). Отже, ставка судового збору за подання кредитором заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у даній справі про банкрутство, становила 2 436 грн. (2 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2015 року), що узгоджується з положеннями частини 1 статті 4 та підпункту 10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції зі змінами, внесеними Законом України №484-VIII від 22.05.2015 року.

Відтак, оскаржуючи до Вищого господарського суду України постанову апеляційного суду від 25.01.2016 року у даній справі, ТОВ "ОНТАРИС" належало сплатити судовий збір в розмірі 2 923, 20 грн. (2 436 * 120%).

Згідно з Листом Головного управління Державного казначейства України у місті Києві №06-08/512-1512 від 07.02.2012 року, судовий збір за подання до Вищого господарського суду України касаційних скарг повинен бути перерахований за такими реквізитами рахунка, відкритого з обліку надходжень до спеціального фонду державного бюджету судового збору за кодом класифікації доходів бюджету 22030104 "Судовий збір (Вищий господарський суд України, 070)", символом звітності 254: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі міста Києва; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; рахунок отримувача - 0007; банк отримувача - ГУ ДКСУ у місті Києві; код банку отримувача - 820019.

Пунктами 2.20. - 2.22. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 року роз'яснено про те, що чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК України, зокрема, Вищим господарським судом України на підставі пункту 4 частини 1 статті 1113 ГПК України. За відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником надано квитанцію №165 від 19.02.2016 року про сплату судового збору в розмірі 1 653, 60 грн.

Зазначена сума судового збору була перерахована банком платника на рахунок отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, рахунок отримувача - 2001, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача - 820019, що не відповідає реквізитам для сплати судового збору за подання касаційних скарг у справах, які розглядаються Вищим господарським судом України.

Також, в рядку "призначення платежу" квитанції №165 від 19.02.2016 року зазначено: "*;101; Судовий збір, за позовом ТОВ "ОНТАРИС", Вищий господарський суд України", що не узгоджується з вимогами щодо зазначення у платіжному документі в рядку "призначення платежу" відомостей про те, яка саме касаційна скарга оплачується судовим збором та у якій справі.

З огляду на таке, квитанція №165 від 19.02.2016 року не може вважатися належним доказом сплати скаржником судового збору за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 року у справі №44/285-б у встановленому законом порядку і розмірі. При цьому, виходячи з положень частини 3 статті 1113 ГПК України, скаржник вправі повторно звернутися до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою після усунення обставин, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 86, 111, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ТОВ "ОНТАРИС" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 року у справі №44/285-б повернути скаржнику.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Ю. Поліщук

Н.Г. Ткаченко