ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.03.2016 Справа № 905/679/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.

при секретарі судового засідання Степаненко Д.І.,

розглянувши матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубровка", м. Авдіївка

до відповідача: ОСОБА_1, м. Авдіївка

про визнання права власності

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубровка", м. Авдіївка звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1, м. Авдіївка про визнання права власності на будівлі та споруди заміського комплексу «Дубровка», розташованого за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, м. Курахове, Берегова зона - правий берег Курахівського водосховища 3 (три).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням загальних зборів учасників товариства оформлених протоколом загальних зборів № 3 від 09.01.2011р., було вирішено змінити назву бази відпочинку «Ладога» в заміський комплекс «Дубровка» та доручено відповідачу вчинити від імені товариства всі необхідні дії по оформленню права власності на спірне нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю "Дубровка". 15.02.2016р. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубровка" надійшла заява відповідача про вихід зі складу засновників товариства та повернення комплексу будівель та споруд заміського комплексу «Дубровка», які було внесено до статутного капіталу Приватним підприємством «Хлібодар», як правонаступником частини у статутному капіталі вказаного підприємства.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, своєї позиції до відома суду не довів та не надав витребуваних документів.

Господарський суд Донецької області з метою своєчасного повідомлення відповідача про порушення провадження по справі, направив на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, відповідну ухвалу. 25.02.2016 року начальник відділу документального забезпечення та контролю ОСОБА_2, спеціаліст 2-ї категорії ОСОБА_3 та помічник судді ОСОБА_8 склали акти про неможливість направлення кореспонденції за адресою позивача: 86060, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Менделеєва, буд. 8, кв. 9; а також за адресою відповідача: АДРЕСА_2. Складання актів обґрунтовано листом Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" № 7-14-557 від 17.11.2015р про припинення приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Авдіївка.

Відтак 25.02.2016р. на офіційному веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua), у розділі "Новини та події суду" були розміщені оголошення про дату та час судових засідань по справі №905/679/16, призначених на 02.03.2016р. та 14.03.2016р.

В порядку Закону України "Про доступ до судових рішень", ухвала про порушення провадження у справі та ухвала про відкладання розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення сторін про наявність порушеної справи № 905/679/16 та призначених до розгляду судових засідань (про день, місце та час кожного судового засідання).

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін у світлі приписів ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубровка», оформлених протоколом № 1 від 02.07.2010р., було вирішено створити Товариство з обмеженою відповідальністю «Дубровка» та затверджено склад учасників Товариства: Приватне підприємство «Хлібодар» (), ОСОБА_4.

Вказаним рішенням було встановлено статутний капітал Товариства у розмірі 285080,97 грн.

Вклад Приватного підприємства «Хлібодар» до статутного капіталу Товариства складає 259160,97 грн., що становить 90%-ву частку Учасника у Статутному капіталі Товариства.

100 % цього вкладу учасник вносить наступним майном:

- комплекс будівель та споруд бази відпочинку «Ладога», розташованого за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, місто Курахове, Берегова зона - правий берег Курахівського водосховища, 3, вартість якого складає 207172,00 грн.;

- рухоме майно для обслуговування зазначеної бази відпочинку, вартістю 51988,97 грн.

Передача майна здійснюється згідно акту прийому-передачі. Вартість майна, що передається до статутного капіталу Товариства погоджена між учасниками.

Згідно акту прийому-передачі майна учасника до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубровка» від 02.07.2010р. Приватне підприємство «Хлібодар» передав до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубровка» наступне майно: комплекс будівель та споруд бази відпочинку «Ладога», розташованого за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, місто Курахове, Берегова зона - правий берег Курахівського водосховища, 3 (надалі база відпочинку).

База відпочинку, що передається як внесок до статутного капіталу, належить Приватному підприємству «Хлібодар» на підставі договору купівлі-продажу від дванадцятого серпня дві тисячі восьмого року, посвідченого приватним нотаріусом Цикуриновою М.Є., зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 29 жовтня 2009 року за реєстраційним номером 15997851, районним комунальним підприємством «Мар'їнське бюро технічної інвентаризації».

05.07.2010р. державним реєстратором виконавчого комітету Авдіївської міської ради Донецької області було проведено державну реєстрацію юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубровка» (), що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 293374.

18.11.2010р. між Приватним підприємством «Хлібодар» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (фонді) товариства з обмеженою відповідальністю, відповідно до якого ОСОБА_1 набув право власності на 90% частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубровка».

Даний договір був посвідчений та зареєстрований 18.11.2010р. приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу в реєстрі за № 3073

Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубровка» (в новій редакції) було затверджено загальними зборами учасників товариства 01.12.2010 року (протокол №2) та зареєстровано державним реєстратором виконавчого комітету Авдіївської міської ради Донецької області 29.12.2010 р.

Відповідно до п.1.5 Статуту засновниками товариства є ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубровка», оформлених протоколом загальних зборів № 3 від 09.01.2011р., було вирішено змінити назву бази відпочинку «Ладога», розташованого за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, місто Курахове, Берегова зона - правий берег Курахівського водосховища, 3, комплекс будівель та споруд якої було внесено до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубровка» Приватним підприємством «Хлібодар» на «Заміський комплекс «Дубровка».

Крім того, доручено учаснику товариства ОСОБА_6 вчинити від імені товариства всі необхідні дії стосовно оформлення та державної реєстрації права власності на комплекс будівель та споруд «Заміського комплексу «Дубровка» за Товариством з обмеженою відповідальністю «Дубровка».

Згідно п. 10.1 Статуту учасник Товариства має право вийти з Товариства, повідомивши Товариство про свій вихід не пізніше ніж за три дні до виходу.

15.02.2016 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубровка» надійшла заява представника ОСОБА_1- ОСОБА_7, в якій він повідомляє про вихід ОСОБА_1 зі складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубровка» та наполягає на поверненні комплексу будівель та споруд «Заміського комплексу «Дубровка», які було внесено до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубровка» Приватним підприємством «Хлібодар», як правонаступнику вказаного підприємства згідно договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубровка» від 18.11.2010р.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 53250564 від 15.02.2016р. власником комплексу будівель та споруд бази відпочинку «Лагода» (реєстраційний номер майна 15997851), який розташований за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, місто Курахове, Берегова зона - правий берег Курахівського водосховища, 3 є Приватне підприємство «Хлібодар», в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо вказаного майна відомості відсутні.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з суті позовних вимог, спірні відносини виникли, як предмет неврегульованих корпоративних прав, пов'язаних із створенням, діяльністю та управлінням товариства між учасниками та самим товариством.

За змістом ст. 1 Закону України "Про господарські товариства" господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Пунктом 4 ст. 12 ГПК України передбачено, що господарським судам підвідомчі справи, які виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані з створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб та порядок, встановлений договором або законом.

Статтею 167 Господарського кодексу України передбачено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Згідно приписів статті 115 Цивільного кодексу України, статті 85 Господарського кодексу України та статті 12 Закону України "Про господарські товариства" господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність, як вклад до статутного (складеного) капіталу. При цьому вкладом до статутного капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Отже господарське товариство стає власником майна після вчинення певних юридично значимих дій його засновниками та учасниками, а останні, в свою чергу, набувають корпоративні права, передбачені законом та установчими документами товариства.

Таким чином, набуття товариством права власності на майно, переданого засновниками до статутного фонду, відбувається у разі волевиявлення засновників на передачу цього майна у власність. Наявність такого волевиявлення презюмується у цивільних правовідносинах, якщо інше не встановлено законом чи установчими документами товариства.

Статтею 10 Закону України „Про господарські товариства", п. 3 ч. 1 ст. 116, ст. 148 Цивільного кодексу України закріплено право учасника вийти з товариства

Згідно ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Відповідно до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За приписом ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Способи захисту права власності врегульовано главою 29 Цивільного кодексу України, яка передбачає наступні способи захисту: право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння (ст.387 Цивільного кодексу України), на витребування майна від добросовісного набувача (ст.388 Цивільного кодексу України), витребування грошей та цінних паперів (ст.389 Цивільного кодексу України), захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння (ст.391 Цивільного кодексу України), визнання права власності (ст.392 Цивільного кодексу України) тощо.

У відповідності до статті 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, якщо інше прямо не випливає із закону або не встановлене судом. Позивач може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За своїм загальноправовим змістом вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на нерухоме майно є способом захисту цивільного права у вигляді визнання права, передбаченого ст.ст. 16, 392 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України.

Так, відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, за наведених норм матеріального права, суд дійшов висновку, що внаслідок передання майна до статутного капіталу, учасник, як первісний власник, так і відповідач, позбавився права власності на це майно, а тому не може претендувати на нього при виході зі складу учасників товариства. Та враховуючи заперечення відповідача щодо прав товариства на це майно,суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубровка", м. Авдіївка задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Дубровка", м. Авдіївка право власності на будівлі та споруди заміського комплексу «Дубровка», розташованого за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, місто Курахове, Берегова зона - правий берег Курахівського водосховища 3 (три), а саме: будинок для відпочинку з мансардою, літ. А-2, площею 37,6 кв.м. з ганком, літ. а та балконом літ. а1; будинок для відпочинку з мансардою, літ. Б-2, площею 37 кв.м. з ганком, літ. б та балконом літ. б1; будинок для відпочинку з мансардою, літ. В-2, загальною площею 96,2 кв.м. з ганком літ. в, будівлю ресторану, літ. Г-2, площею 498,9 кв.м. з ганком, літ. г, літнім майданчиком літ. г1, навісом літ. г2, сходинками, літ. г3, льохом, літ. г4; літній майданчик, літ. Д, літній бар, літ. Е з майданчиком літ. е; літні душові, літ. Ж; будівлю лазні, літ. 3-1, площею 140,5 кв.м.; будинок для відпочинку, літ. И-2, площею 162,6 кв.м; альтанку, літ. К; альтанку, літ. Л; альтанку, літ. М; альтанку, літ. Н, альтанку, літ. О; вбиральню, літ. П; альтанку, літ. Р; альтанку, літ. С; Будинок для відпочинку з мансардою, літ. Т-2, площею 35,8 кв.м. з ганком, літ. т та балконом літ. т1; будинок для відпочинку з мансардою, літ. У-2, площею 36.5 кв.м. з ганком, літ. у та балконом літ. у1; котельню, літ. Ф-2, площею 49 кв.м. з прибудовою літ.ф; будинок для відпочинку з мансардою, літ. Х-2, площею 35,6 кв.м. з ганком, літ. х та балконом літ. х1; пірс, літ. Ц з містком літ. ц; трансформаторну підстанцію, літ. Ч; замощення - І; вольєр - ІІ; піч - ІІІ; волейбольний майданчик - IV; зону басейну з басейном - V; місток - VI; дитячий майданчик - VII; 1- 4 - огорожа.

Стягнути з ОСОБА_1, м. Авдіївка (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубровка", м. Авдіївка (86060, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Менделеєва, буд. 8, кв. 9, ) судовий збір в сумі 3108,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний 21.03.2016р.

Суддя Ю.В. Бокова