РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2016Справа №910/1945/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РВК "АРНІ"

про стягнення 17 081,45 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Стадніков Д.В. (довіреність)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РВК "АРНІ" (відповідач) про стягнення 17 081,45 грн. заборгованості, з яких 5 751,90 грн. заборгованості за кредитом, 4 774,09 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 5 675,37 грн. пені та 880,09 грн. заборгованості по комісії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2016 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження по справі № 910/1945/16, розгляд справи призначено на 01.03.2016.

29.02.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

В судове засідання 01.03.2016 з'явився представник позивача та надав суду пояснення щодо обставин справи.

Представник відповідача в судове засідання 01.03.2016 не з'явився, витребуваних документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2016 розгляд справи №910/1945/16, на підставі ст. 77 ГПК України, відкладено на 15.03.2016.

Представник позивача в судовому засіданні 15.03.2016 надав пояснення по суті позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 15.03.2016 не з'явився, відзиву на позов та інших витребуваних судом документів не подав, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до п. п. 3.9.1. п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи ухвалами Господарського суду міста Києва від 09.02.2016, від 01.03.2016, які надсилались на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст. 75 ГПК України розглянути справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 15.03.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.05.2011 Товариство з обмеженою відповідальністю "РВК "АРНІ" (клієнт) звернулося до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (банк) із заявою про відкриття поточного рахунка та карткою зі зразками підписів і відбитка печатки.

Відповідно до вказаної заяви банк за наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту клієнта за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua і разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування.

Згідно заяви про відкриття поточного рахунку, відповідач просив відкрити поточний рахунок №4656 у національній валюті (гривні).

У поданій до банку відповідачем заяві зазначено, що підписавши цю заяву, Товариство з обмеженою відповідальністю "РВК "АРНІ" погоджується та приєднується до умов викладених в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку, що розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua, а також, зобов'язується виконувати такі умови.

Зазначені правила розміщені у мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, є публічною офертою, що містить умови та правила надання послуг банком, його партнерами, до якої приєднується клієнт підписуючи заяву у відділенні банку.

Підпунктом 3.2.1.1.1 Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умов) передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів клієнта в межах кредитного ліміту (ліміт). Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір: або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). банк здійснює обслуговування ліміту клієнта,що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта при наявності вільних грошових ресурсів за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку; при цьому утворюється дебетове сальдо.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та винагороди. Кредитний ліміт може бути збільшений для оплати судових витрат в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. Сторони погодили, що кредитний ліміт може бути збільшений для оплати судових витрат у порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. Ліміт овердрафту встановлюється банком на кожний операційний день. У випадку зниження банком ліміту в односторонньому порядку клієнт зобов'язується погасити різницю між фактичною заборгованістю і сумою нового ліміту не пізніше дня, вказаного в повідомлені Банка щодо зміну ліміту, направленого клієнту в будь-якій формі. В іншому випадку грошове зобов'язання вважається порушеним, а вказана різниця між фактичною заборгованістю і новою сумою ліміту вважається простроченою від дня, вказаного в повідомлені (підпункт 3.2.1.1.3 пункту 3.2.1 Умов).

Згідно із пп. 3.2.1.1.6 п. 3.2.1 Умов, ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку у разі зниження надходження грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банка. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду з тим, що зміни ліміту здійснюється банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір: або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Відповідно до пп. 3.2.1.1.8 п. 3.2.1 Умов, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки; у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк; у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі). У зв'язку з порушенням клієнтом будь-якого зобов'язання банк на власний розсуд має право змінити умови кредитування, встановивши інший строк повернення кредиту. У разі належного виконання клієнтом зобов'язань, за відсутності заперечення за місяць до закінчення строку обслуговування ліміту, проведення платежів клієнта в порядку обслуговування ліміту може бути продовжено банком на той же строк. Строк також може бути змінений Банком відповідно до підпункту 3.2.1.2.3.4 пункту 3.2 розділу умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до статей 212 та 651 ЦК України при порушенні клієнтом будь-якого зобов'язання за кредитом, банк на свій розсуд, починаючи з 91 (дев'яносто першого) дня порушення будь-якого із зобов'язань має право встановити інший строк повернення кредиту. При цьому банк надсилає клієнту повідомлення із зазначенням дати строку повернення кредиту на свій вибір: або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). При непогашенні заборгованості в строк, вказаний в повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної в повідомлені, вважається простроченою.

Для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка. Відсоткова ставка до розрахунку залежить від терміну існування непогашеного залишку за кредитом. У випадку зміни вартості кредитних ресурсів на ринку грошових ресурсів, зміни облікової ставки НБУ, зміни курсу гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатору іноземних валют понад на 5 та більше процентів сторона на дату укладення Договору узгодили про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом. При цьому, таке збільшення процентної розміру ставки за користування кредитом не повинно перевищувати подвійного розміру процентної ставки, зазначеної в даному пункті Договору. Інформацію про розмір узгодженої зміненої процентної ставки за користування кредитом, банк розміщує для клієнта одним з таких способів: в письмовій формі, через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта - системи клієнт-банк, інтернет клієнт-банк, "Приват 24", sms-повідомлення на останні відомі банку номери телефонів, наданих банку при ідентифікації та актуалізації відомостей про клієнта, або іншими засобами. Узгоджений сторонами змінений розмір процентів за користування кредитом є чинним з моменту розміщення його способом, зазначеним в даному пункті Договору, якщо інша дата не визначена в інформації про зміну розміру процентів (підпункт 3.2.1.1.12 пункту 3.2.1. Умов).

Клієнт зобов'язується сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно з підпунктами 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2 та 3.2.1.4.3 пункту 3.2 Договору (підпункт 3.2.1.2.2.2 пункту 3.2.1.2.2. Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.4.4. Умов, клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п. п. 3.2.1.1.6., 3.2.1.2.3.2., 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами.

Згідно із підпунктом 3.2.1.2.3.4 Умов, банк має право, у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого цим розділом Умов - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, виплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі шляхом надіслання повідомлення. При цьому, відповідно до статей 212, 611, 651 ЦК України, за зобов'язаннями, строки виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що настали в зазначену в повідомленні дату; станом на таку дату клієнт зобов'язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, відсотки за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов'язання.

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з до 25 - го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1 (першого) до 20 (двадцяте) числа поточного місяця або до 25 - го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21 - го до кінцевого числа поточного місяця, розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (підпункт 3.2.1.4.1.1 Умов).

У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягаю обнулюванню протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню (підпункт 3.2.1.4.1.2 Умов).

Відповідно до п. 3.18.4.1. Умов, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційна відсоткова ставка).

При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки у розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми остатку непогашеної заборгованості ( п. 31.18.4.1.2., 3.18.4.1.3. Умов).

Як вбачається з матеріалів справи, з 1 липня 2014 року було внесено зміни до Умов та Правил надання банківських послуг якими, зокрема, було змінено: відсоткову ставку по кредитному ліміту, якщо заборгованість не погашена протягом пільгового періоду - з 24% до 36 %, відсоткову ставку по кредитному ліміту, якщо заборгованість не погашена протягом 90 днів після пільгового періоду - з 48% до 56 %, відсоткову ставку за гарантованими платежами, які нараховуються протягом 30 днів після дати виконання гарантованого платежу - 36 % річних; ставку при простроченні більше 31-го дня в 56 % залишено без змін.

При цьому, до матеріалів справи надано виписку з системи "Приват 24" щодо відповідача, відповідно до якої вбачається, що він був попереджений про такі зміни 05.06.2014.

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91 дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. У разі порушення клієнтом будь-якого грошового зобов'язання клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і за умови реалізації права Банку на встановлення іншого строку проведення кредиту, передбаченого умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань (підпункт 3.2.1.4.1.3 Умов).

Згідно із підпунктом 3.2.1.4.9 Умов, розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивач надав відповідачу кредитний ліміт на рахунок №4656 у наступних розмірах: 1000 (27.05.2011), 1000 (04.03.2013), 10 000 (21.06.2013), 10 000 (01.03.2014), що підтверджується наявними в матеріалах справи довідкою від 29.01.2016 вих. №08.7.0.0.0/16 та випискою з рахунку відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитними коштами не виконав, у зв'язку із чим, у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за кредитом у розмірі 5 751,90 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 4 774,09 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 880,09 грн., також заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань у розмірі 5 675,37 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 16.01.2016 №E0209K2S4O08L, в якій вимагав від останнього виконання грошового зобов'язання за договором. Однак, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 181 Господарського кодексу України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до положень статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори.

Внаслідок укладання договору банківського обслуговування, у вигляді заяви на відкриття рахунку від 20.05.2011, між сторонами виникли цивільні права та обов'язки.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 1, 2 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором (ч. 3, ч. 4 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Як встановлено судом, позивача на виконання умов договору надав відповідачу кредитний ліміт на рахунок № рахунок №4656 у наступних розмірах: 1000 (27.05.2011), 1000 (04.03.2013), 10 000 (21.06.2013), 10 000 (01.03.2014), що підтверджується наявними в матеріалах справи довідкою від 29.01.2016 вих. №08.7.0.0.0/16 та випискою з рахунку відповідача.

Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим, в останнього виникла заборгованість по кредиту у розмірі 5 751,90 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по рахунку позивача.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки, відповідачем порушені договірні зобов'язання у частині своєчасного повернення кредитних коштів, жодних повідомлень/претензій щодо незгоди із умовами надання грошових коштів не висувалось, будь-яких доказів погашення відповідачем заборгованості в строки, встановлені у договорі, суду не надано, то вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 5 751,90 грн. визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно наданого позивачем та перевіреного судом розрахунку, сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом складає 4 774,09 грн., та сума комісії за користування кредитом - 880,09 грн. Позовні вимоги в цій частині визнані судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату по погашенню кредиту та сплаті відсотків не здійснив, а, отже, є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Пунктом 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодекс і визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка,штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Відповідно до підпункту 3.2.1.5.1 Умов, при порушенні клієнтом будь-якого договірного зобов'язання з оплати процентів за користування кредитором, передбачених підпунктами 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2 та 3.2.1.4.3, строків повернення кредиту, передбачених підпунктами 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3 та 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої підпунктами 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5 та 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожне порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який виплачується пеня (в % річних), від суми прострочення платежу за кожних день прострочення. У випадку реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту клієнт виплачує банку пеню в розмірі, вказаному в підпункті 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожний день прострочення. Сплата пені здійснюється в гривнях. У випадку якщо клієнт надає в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату оплати.

Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених підпунктами 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3 здійснюється протягом 3 (трьох) років від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане клієнтом (підпункт 3.2.1.5.4 Умов).

У зв'язку з тим, що взяті на себе зобов'язання по сплаті кредиту, відсотків та комісії відповідач не виконав, він повинен сплатити позивачу пеню, розмір якої за розрахунками позивача, становить 5675,37 грн. Перевіривши розрахунки пені суд, встановив, здійснені позивачем розрахунки є вірними, а відтак, вимоги позивача в частині стягнення 5675,37 грн. пені визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач доказів на спростування обставин, наведених позивачем та доказів сплати заборгованості на користь позивача, не надав.

Враховуючи вищевказане, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РВК "АРНІ" (03115, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 104, код 37311689) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (49094, місто Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, будинок 50, код 14360570) заборгованість за кредитом у розмірі 5751,90 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 4774,09 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань у розмірі 5675,37 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 880,09 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 21.03.2016.

Суддя С.О. Турчин