ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 березня 2016 року Справа № 910/22465/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. - головуючого,

Владимиренко С.В.,

Мележик Н.І.,

розглянувши касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20 січня 2016 року у справі № 910/22465/15 Господарського суду міста Києва за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк", м. Київ, до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ про зобов'язання вчинити дії (перерахувати кошти),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 11 лютого 2016 року касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20 січня 2016 року у справі № 910/22465/15 було повернуто скаржнику на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Подана повторно у лютому 2016 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

01.11.2011 набрав чинності Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон), який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання касаційної скарги до господарського суду на рішення суду (у редакції Закону від 22.05.2015, чинної на момент звернення заявника із касаційною скаргою) ставки судового збору встановлюються у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону).

Отже, Законом передбачено сплату судового збору з касаційних скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві ПАТ "КБ "Експобанк", поданій у серпні 2015 року, позивач просив зобов'язати відповідача повернути грошові кошти у розмірі 485 000,00 доларів США, розміщені у ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" за договором гарантійного депозиту № 8-4/23-06, шляхом їх перерахування на накопичувальний рахунок № 3 в Операційному департаменті Національного банку України АТ "КБ "Експобанк".

Згідно п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами і доповненнями) позовні заяви про зобов'язання перерахувати грошові кошти відповідно до договору банківського рахунку належать до заяв майнового характеру і оплачуються судовим збором відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

У редакції Закону України "Про судовий збір" від 12.02.2015, чинної на момент звернення ПАТ "КБ "Експобанк" з позовом у даній справі, ставки судового збору становили: за подання позовної заяви майнового характеру - 2 % ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", у січні 2015 встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1 218,00 грн.

Частиною першою ст. 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Станом на день подачі позовної заяви 28.08.2015 офіційний курс гривні до долару США встановлений Національним банком України у розмірі 2131,7065 грн. за 100 доларів США.

Таким чином, ціна позову становила 10 338 776,53 грн.

Отже, при подачі позовної заяви сплаті підлягав судовий збір у розмірі 73 080,00 грн. (не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат). Тому при зверненні у січні 2016 року до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою на постанову апеляційного господарського суду від 20.01.2016 у даній справі заявник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 87 696,00 грн.

Натомість, згідно доданого до касаційної скарги платіжного доручення № 01 (#) від 21.01.2016 року скаржником був сплачений судовий збір у розмірі 1 461,60 грн., тобто за ставкою меншою, ніж передбачено Законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як зазначалося в ухвалі Вищого господарського суду України від 11.02.2016 у даній справі, доводи скаржника про те, що заявлені ПАТ "КБ "Експобанк" позовні вимоги є немайновими суперечать приписам підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" та грунтуються на невірному розумінні вказаної правової норми.

Згідно ч. 3 ст. 1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених в пункті 4 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу в загальному порядку та з відповідним клопотанням про відновлення процесуального строку на касаційне оскарження.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Зважаючи на те, що касаційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, скарга не дає підстав для перегляду постанови апеляційного господарського суду.

Водночас, судова колегія вважає за необхідне наголосити на тому, що згідно з частиною третьою статті 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Повторне подання заявником касаційної скарги із недоліками, на які Вищий господарський суд України звертав увагу заявника раніше, свідчить про зловживання стороною належних їй процесуальними правами, що є недопустимим в силу ч. 3 ст. 22 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20 січня 2016 року у справі № 910/22465/15 разом з доданими до неї документами повернути скаржнику, а справу - Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя: Н.Г. Дунаєвська

Судді: С.В. Владимиренко

Н.І. Мележик