КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2016 р. Справа№ 910/27761/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

За участю представників:

Від позивача : Безпала О.Г.-представник;

Від відповідача: ОСОБА_3 -представник;

Від третьої особи: Шумінська Ю.Ю. -представник.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2016

у справі № 910/27761/15 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Комунального підприємства „Київський метрополітен"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

за участю третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про виселення з орендованого майна, зобов'язання вчинити дії та стягнення 33 791,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.2016 позовні вимоги задоволено повністю.

Виселно Фізичну особу - підприємця ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з орендованого майна, а саме: частини вестибюлю загальною площею 26,2 кв.м., що знаходиться за адресою: станція метро " Площа Льва Толстого "

Зобов'язано Фізичну особу - підприємця ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішення суду законної сили демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції, що належать останньому та знаходять за адресою: станція метро " Площа Льва Толстого "

Присуджено до стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства "Київський метрополітен " 29 879 ,42 грн.-основного боргу, 191, 49 грн.- 3% річних, 3720 ,25 грн. пені, 3 654, 00грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2016 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 у справі №910/27261/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2016 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 17.03.2016.

15.03.2016 через відділ документального забезпечення від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який колегією суддів був оглянутий та долучений до матеріалів справи.

17.03.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі, яку колегія суддів оглянула та долучила до матеріалів справи.

В судовому засіданні 17.03.2016 учасники судового процесу надали свої пояснення по суті спору.

Що стосується клопотання про зупинення провадження в даній справі то колегія суддів відмовляє в задоволенні в силу їх не обґрунтованості та не доведеності, відповідно до статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках, призначення господарським судом судової експертизи, надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування, заміни однієї з сторін її правонаступником, оскільки відповідачем не доведено в чому ж пов'язаність між справою №910/27761/15 та справою №910/4397/16.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2012 між Комунальним підприємством " Київський метрополітен " ( позивачем, підприємством ), Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації ) ( орендодавцем ) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 ( відповідачем, орендарем ) був укладений договір про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду № 373.

15.03.2012 рішенням Київської міської ради № 198/7535, Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації ) перейменовано в Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації ).

За умовами вказаного договору позивач на підставі рішення протоколу комісії Київради з питань власності від 12.04.2012 № 115 передає, а відповідач приймає в оренду нерухоме майно ( частину вестибюлю ), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП " ПІ Укрметротунельпроект ", тимчасовими огороджувальними конструкціями ( кіосками ) орендаря, що знаходиться за адресою: станція метро " Площа Льва Толстого ", Б/Н, для торгівлі непродовольчими товарами.

Згідно з п. 2.1 договору про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду № 373 від 01.06.2012, об'єктом оренди є частина вестибюлю визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП " ПІ Укрметротунельпроект ", тимчасовими огороджувальними конструкціями ( кіосками ) орендаря, загальною площею 32,9 кв.м. та зазначена в викопіюванні з схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору

Відповідно до п. 2.4 вказаного договору, об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі КП " Київський метрополітен ".

Пунктом 9.1 договору № 373 від 01.06.2012 визначено, що договір діє з 01.04.2012 до 27.07.2013.

Після припинення дії договору оренди орендар зобов'язаний протягом 30 ( тридцяти ) календарних днів передати майно по акту приймання - передачі підприємству а саме Комунальному підприємству " Київський метрополітен " ( п. 4.15 договору ).

Згідно з п. 8.5.6 договору № 373 від 01.06.2012 р., у разі припинення дії цього договору орендар звільняє орендовану частину приміщення переходу станції метро " Площа Льва Толстого " в термін, визначений п. 4.15 цього договору від своїх огороджуючих конструкцій.

Пунктом 9.7 договору визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Позивач зазначає, що у зв'язку із закінченням терміну дії договору, листом від 01.08.2013 № 656-НВК повідомив відповідача про закінчення терміну дії договору, а також вимагав протягом 10 днів з моменту отримання зазначеного повідомлення звільнити об'єкт оренди та передати його за актом приймання - передачі позивачу.

Натомість, відповідач в порушення умов договору № 373 від 01.06.2012, об'єкт оренди не передав.

Крім того як вбачається з матеріалів справи, у відповідача існує заборгованість по орендній платі за вказаним договором в розмірі 29 879,42 грн.

За користування об'єктом оренди орендар ( відповідач ) сплачує підприємству ( позивачу ) орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі протоколу постійної комісії Київради від 12.04.2012 р. № 115 та Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 р. № 34/6250, та на дату підписання договору становить 90,74 грн. за 1 кв.м орендованої площі, що в цілому складає 2985,27 грн. (п. 3.1 договору № 373 від 01.06.2012).

Згідно з пунктом 3.2 вказаного договору розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць

Відповідно до п. 3.4 договору № 373 від 01.06.2012 р., додатково до орендної плати нараховується податок на додатну вартість в розмірах та в порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства, за яким закріплене майно на праві господарського відання чи оперативного управління ( балансоутримувача ), а саме: КП " Київський метрополітен " починаючи з дати підписання акта приймання - передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання - передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцю.

Орендна плата сплачується незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця на рахунок орендодавця. ( п. 3. 5 договору ).

Згідно з п. 4.2 договору № 373 від 01.06.2012 передбачений обов'язок відповідача вносити орендні платежі своєчасно та в повному обсязі.

За несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь підприємства пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних платежів за кожен день прострочення, але не більше розміру встановленого законодавством України. ( п. 6.2 договору ).

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, позивачем було нараховано 3% річних в розмірі 191,49 грн. та пеню в розмірі 3720,25 грн.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 525 ЦК України ).

Статтею ст.629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з п.2 ст. 26 та п. 1 ст. 27 Закону України " Про оренду державного та комунального майна " договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути об'єкт оренди на умовах зазначених в договорі оренди.

Таким чином, приймаючи до уваги всі фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, з чим погоджується колегія суддів.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2016 у справі № 910/27761/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/27761/15 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська