ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Справа № 910/13186/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Гольцової Л.А., Козир Т.П.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця"
на рішення та постановуГосподарського суду міста Києва від 16.09.2015 Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2015
у справі№ 910/13186/15 Господарського суду міста Києва
за позовомКомпанії "Феліндако ЛТД" (Thelintako LTD)
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" 3. ОСОБА_4
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району міста Києва
прозобов'язання вчинити дії
за участю представників сторін:

позивача: Вабіщевич Т.В., дов. від 10.07.2015 № 896

відповідача-1: Мовчан В.І., дов. від 08.06.2015 б/н

відповідача-2: не з'явилися

відповідача-3: не з'явилися

третьої особи, яка не заявляє самостійних

вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Компанія "Феліндако ЛТД" (Thelintako LTD) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням клопотанням про уточнення позовних вимог від 24.07.2015) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф", ОСОБА_4 про:

- визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", що оформлені протоколом № 38 від 29.01.2013;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29.01.2013, що укладений між Компанією "Феліндако ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф";

- витребування у ОСОБА_4 на користь Компанії "Феліндако ЛТД" частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" розміром 100% статутного капіталу Товариства, що у грошовому еквіваленті складає 119 510,00 грн;

- визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", що оформлені протоколом № 39 від 28.02.2013;

- визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", що оформлені протоколом № 43 від 01.04.2013;

- визнання недійсними змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", державну реєстрацію яких проведено 30.01.2013, запис № 9002260;

- визнання недійсними змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", державну реєстрацію яких проведено 06.03.2013, запис № 0002260;

- визнання недійсними змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", державну реєстрацію яких проведено 05.04.2013, запис № 2002260;

- визнання недійсними змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", державну реєстрацію яких проведено 08.04.2013, запис № 3002260.

- визнання недійсними змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", державну реєстрацію яких проведено 27.08.2013, запис № 4002260.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.09.2015 у справі № 910/13186/15 (суддя Комарова О.С.), з урахуванням ухвали про виправлення описки від 09.11.2015, позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2015 (колегія суддів у складі: головуючого судді Буравльова С.І., суддів Андрієнка В.В., Шапрана В.В.), рішення Господарського суду м. Києва від 16.09.2015 у справі № 910/13186/15 змінено в частині розподілу судових витрат, в іншій частині рішення залишено без змін;

Викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", що оформлені протоколом № 38 від 29.01.2013.

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 29.01.2013, що укладений між Компанією "Феліндако ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф".

4. Витребувати у ОСОБА_4 на користь Компанії "Феліндако ЛТД" частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" розміром 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", що у грошовому еквіваленті складає 119 510,00 грн.

5. Визнати недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", що оформлені протоколом № 39 від 28.02.2013.

6. Визнати недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", що оформлені протоколом № 43 від 01.04.2013.

7. Визнати недійсними зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", державну реєстрацію яких проведено 30.01.2013, запис № 9002260.

8. Визнати недійсними зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", державну реєстрацію яких проведено 06.03.2013, запис № 0002260.

9. Визнати недійсними зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", державну реєстрацію яких проведено 05.04.2013, запис № 2002260.

10. Визнати недійсними зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", державну реєстрацію яких проведено 08.04.2013 запис № 3002260.

11. Визнати недійсними зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", державну реєстрацію яких проведено 27.08.2013, запис № 4002260.

12. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" на користь Компанії "Феліндако ЛТД" 4450,73 грн. судового збору за подання позовної заяви.

13. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" на користь Компанії "Феліндако ЛТД" 4450,73 грн. судового збору за подання позовної заяви.

14. Стягнути з ОСОБА_4 на користь Компанії "Феліндако ЛТД" 4450,73 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2015 у справі № 910/13186/15, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою до суду, скаржник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник вказує, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги, що позивач був єдиним учасником Товариства, а тому як оскаржувані рішення загальних зборів, так і договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства від 29.01.2013 не можуть бути визнані недійсними з наведених позивачем підстав, оскільки відсутність чи присутність ОСОБА_7 на території України не підтверджує факт порушення прав позивача. Крім цього, скаржник посилається на порушення судами норм процесуального права, вказуючи, що судом безпідставно не було залишено позов без розгляду на підставі п. 1 ст. 81 ГПК України, а також в порушення вимог ст. 41 ГПК України не було призначено судову експертизу підпису представника позивача, який підписував спірний протокол загальних зборів та договір купівлі-продажу від 29.01.2013.

24.02.2016 до Вищого господарського суду України надійшов відзив Компанії "Феліндако ЛТД" на касаційну скаргу, в якому позивач просить оскаржувані судові рішення залишити без змін, касаційну скаргу - без задоволення.

Сторони згідно з приписами статті 1114 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак відповідачі-2,3 та третя особа не скористалися передбаченим законом правом на участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових актів, вважає касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, Компанія "Феліндако ЛТД" була єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" (далі - Товариство), і володіла часткою розміром 100% статутного капіталу Товариства, що у грошовому еквіваленті складало 119510,00 грн., що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 06.04.2012; рішенням загальних зборів учасників Товариства від 09.09.2011, що оформлено протоколом № 35/1 від 09.09.2011, яким було вирішено прийняти позивача до складу учасників Товариства з визначенням частки у статутному капіталі Товариства, що належить позивачу, розміром 100%; Статутом Товариства, затвердженим загальними зборами учасників Товариства, рішення яких оформлено протоком № 36 від 12.03.2012.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства, оформленим протоколом № 38 від 29.01.2013, було затверджено вихід Компанії "Феліндако ЛТД" зі складу учасників Товариства та передачу частки Компанії "Феліндако ЛТД" загальним розміром 100% у статутному капіталі Товариства Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" шляхом укладення договору купівлі-продажу.

29.01.2013 на виконання зазначеного вище рішення загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом № 38 від 29.01.2013, між Компанією "Феліндако ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства, відповідно до умов якого право власності на частку в розмірі 100% у статутному капіталі цього Товариства було передано ТОВ "Юридична фірма "Тріумф".

Суди першої та апеляційної інстанції визначили, що підписантом від імені Компанії "Феліндако ЛТД" протоколу загальних зборів № 38 від 29.01.2013, яким оформлені оспорювані рішення, а також договору купівлі-продажу частки від 29.01.2013 вказано ОСОБА_7, який був повноважним представником позивача, що підтверджується довіреністю від 08.06.2011.

Місцем проведення загальних зборів, рішення яких оформлені протоколом № 38 від 29.01.2013, а також місцем укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства від 29.01.2013 у зазначених документах вказано місто Київ.

На підставі відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців судами першої та апеляційної інстанцій з'ясовано, що стосовно Товариства в подальшому проведені наступні реєстраційні дії:

30.01.2013 проведена державна реєстрація змін до установчих документів Товариства - єдиним учасником Товариства стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф";

06.03.2013 проведена державна реєстрація змін до установчих документів Товариства - єдиним учасником Товариства став ОСОБА_8, він же призначений директором Товариства;

05.04.2013 було змінено директора Товариства на ОСОБА_9;

08.04.2013 проведена державна реєстрація змін до установчих документів Товариства - єдиним учасником Товариства стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф";

27.08.2013 був змінений директор Товариства на ОСОБА_10

Таким чином, станом на 16.04.2014 єдиним учасником Товариства стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф", директор - ОСОБА_10

Судами з'ясовано, що рішенням загальних зборів учасників Товариства, оформленим протоколом № 39 від 28.02.2013 було змінено склад учасників Товариства: затверджено вихід Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" зі складу учасників Товариства у зв'язку з відступленням своєї частки у статутному капіталі Товариства в розмірі 100 % статутного капіталу ОСОБА_8 шляхом укладення з ОСОБА_8 договору купівлі-продажу зазначеної частки, прийнято ОСОБА_8 до складу учасників Товариства.

05.03.2013 між ТОВ "Юридична фірма "Тріумф" та ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Товариства, відповідно до якого право власності на частку в розмірі 100% у статутному капіталі Товариства було передано ОСОБА_8

Рішенням загальних зборів учасників Товариства, оформленим протоколом № 43 від 01.04.2013 було змінено склад учасників Товариства: затверджено вихід ОСОБА_8 зі складу учасників Товариства у зв'язку з відступленням своєї частки у статутному капіталі Товариства в розмірі 100% статутного капіталу ТОВ "Юридична фірма "Тріумф" шляхом укладення договору купівлі-продажу зазначеної частки, прийнято ТОВ "Юридична фірма "Тріумф" до складу учасників Товариства, затверджено зміни до Статуту Товариства.

01.04.2013 між ОСОБА_8 та ТОВ "Юридична фірма "Тріумф" було укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Товариства, відповідно до якого право власності на частку в розмірі 100% у статутному капіталі Товариства було передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф".

Вказані рішення загальних зборів учасників Товариства, оформлені протоколами № 38 від 29.01.2013, № 39 від 28.02.2013, № 43 від 01.04.2013 та договори купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства від 29.01.2013, від 05.03.2013, від 01.04.2013 були підставою для проведення державної реєстрації змін до Статуту Товариства.

Судами також визначено, що 06.06.2015 рішенням загальних зборів учасників Товариства, оформлених протоколом № 46 від 06.06.2015, було змінено склад учасників Товариства: затверджено вихід ТОВ "Юридична фірма "Тріумф" зі складу учасників Товариства у зв'язку з відступленням своєї частки у статутному капіталі Товариства в розмірі 100% статутного капіталу ОСОБА_4 шляхом укладення з ОСОБА_4 договору купівлі-продажу зазначеної частки, прийнято ОСОБА_4 до складу учасників Товариства, затверджено нову редакцію Статуту Товариства.

06.06.2015 між ТОВ "Юридична фірма "Тріумф" та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Товариства, відповідно до якого право власності на частку в розмірі 100% у статутному капіталі Товариства було передано ОСОБА_4.

08.06.2015 було проведено державну реєстрацію Статуту Товариства у новій редакції, в якому єдиним учасником цього Товариства зазначено ОСОБА_4

Також, як з'ясували суди першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_7 в період з 09.01.2013 по 05.02.2013 був відсутній на території України, що підтверджується відомостями, викладеними в листі № 06-8.1/18/15 від 09.06.2015 Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України та відповідними відмітками в закордонному паспорті ОСОБА_7

Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій виходили з того, що належних та допустимих доказів повідомлення позивача про загальні збори Товариства, що відбулись 29.01.2013, та його присутності на вказаних загальних зборах у м. Києві відповідачем-1 не надано; вказані рішення загальних зборів, оформлені протоколом № 38 від 29.01.2013, а також договір купівлі-продажу частки від 29.01.2013 не могли бути підписані представником позивача ОСОБА_7, у зв'язку з тим, що у період з 09.01.2013 по 05.02.2013 він був відсутній на території України.

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про задоволення позову в частині визнання недійсними рішень загальних зборів, оформлених протоколом № 38 від 29.01.2013, а також договору купівлі-продажу частки від 29.01.2013.

Враховуючи недійсність вказаних рішень загальних зборів та договору купівлі-продажу частки, судом першої інстанції також задоволенні позовні вимоги про визнання недійсними наступних рішень загальних зборів учасників Товариства, що оформлені протоколами № 39 від 28.02.2013 і № 43 від 01.04.2013, та визнання недійсними змін до установчих документів Товариства, державну реєстрацію яких проведено 30.01.2013, запис № 9002260, змін до установчих документів Товариства, державну реєстрацію яких проведено 06.03.2013, запис № 0002260, змін до установчих документів Товариства, державну реєстрацію яких проведено 05.04.2013, запис № 2002260, змін до установчих документів Товариства, державну реєстрацію яких проведено 08.04.2013, запис № 3002260, змін до установчих документів Товариства державну реєстрацію яких проведено 27.08.2013, запис № 4002260.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про витребування у ОСОБА_4 на користь Компанії "Феліндако ЛТД" частки в статутному капіталі Товариства, суди першої та апеляційної інстанції виходили з наявності правових підстав витребування частки від відповідача-3 згідно із ст. 388 Цивільного кодексу України.

З урахуванням встановлених господарськими судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів Вищого господарського суду України, переглядаючи у касаційному порядку рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції у цій справі, виходить з наступного.

Згідно із положеннями статті 98 Цивільного кодексу України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Відповідно до положень ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у пунктах 17, 18, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства.

Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації.

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. Учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, у протоколі загальних зборів учасників Товариства № 38 від 29.01.2013, яким оформлено оспорювані рішення, особою, яка його підписала від імені Компанії "Феліндато ЛТД", вказано ОСОБА_7, який був повноважним представником позивача на підставі довіреності від 08.06.2011.

Місцем проведення зборів згідно із протоколом № 38 від 29.01.2013 є місто Київ.

Разом з тим, на підставі даних Державної прикордонної служби України та відомостей закордонного паспорту, суди встановили, що представник позивача ОСОБА_7 у період з 09.01.2013 по 05.02.2013 був відсутній на території України, а тому не міг підписати протокол № 38 від 29.01.2013, яким оформлено оспорювані рішення. Відсутність представника позивача на дату проведення зборів у місці їх проведення свідчить також про те, що позивач не брав у часті у загальних зборах учасників, рішення яких оформлено протоколом № 38 від 29.01.2013. Доказів повідомлення позивача про загальні збори Товариства, що відбулись 29.01.2013, та його присутності на вказаних загальних зборах у місті Києві відповідачем-1 не надано, а відповідні обставини судами не встановлені.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, про те, що рішення загальних зборів учасників Товариства, що оформлені протоколом № 38 від 29.01.2013, якими було затверджено передачу частки Компанії "Феліндако ЛТД" загальним розміром 100% у статутному капіталі Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" шляхом укладання договору купівлі - продажу, та затверджений Статут Товариства в новій редакції, прийняті за відсутності єдиного учасника Товариства (його уповноваженого представника), а також без будь - яких доказів волевиявлення позивача на відчуження власної частки у статутному капіталі Товариства, у зв'язку із чим правомірно визнали недійсними вказані рішення загальних зборів учасників Товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Встановивши факт неможливості підписання укладеного 29.01.2013 між Компанією "Феліндако ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства від імені позивача його повноважним представником у зв'язку із його відсутністю в період підписання договору на території України, суди дійшли правильного висновку про укладення спірного договору купівлі - продажу від 29.01.2013 з порушенням вимог законодавства, що є підставою для визнання його недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Разом з тим, реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 Цивільного кодексу України не може застосовуватись як підстава про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке відчужене третій особі.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Цивільного кодексу України добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.

Згідно із ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Як встановлено судами, 06.06.2015 рішенням загальних зборів учасників Товариства, оформлених протоколом № 46 від 06.06.2015, було змінено склад учасників Товариства: затверджено вихід ТОВ "Юридична фірма "Тріумф" зі складу учасників Товариства у зв'язку з відступленням своєї частки у статутному капіталі товариства в розмірі 100% статутного капіталу ОСОБА_4 шляхом укладення з ОСОБА_4 договору купівлі-продажу зазначеної частки та прийнято ОСОБА_4 до складу учасників Товариства.

06.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Товариства, відповідно до якого право власності на частку в розмірі 100% у статутному капіталі Товариства було передано ОСОБА_4.

08.06.2015 було проведено державну реєстрацію Статуту Товариства в новій редакції, в якому єдиним учасником Товариства зазначено ОСОБА_4, а отже останньою особою у статусі власника частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" є ОСОБА_4

Таким чином, враховуючи встановлені судами обставини вибуття частки у статутному капіталі Товариства із володіння позивача не з його волі, що підтверджується матеріалами справи, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про обґрунтованість вимог позивача про витребування у ОСОБА_4 на користь Компанії "Феліндако ЛТД" частки у статутному капіталі Товариства розміром 100% статутного капіталу товариства, що у грошовому виразі складає 119 510,00 грн.

Враховуючи недійсність рішень загальних зборів учасників Товариства від 29.01.2013 та недійсність договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства від 29.01.2013, колегія суддів також погоджується із правомірним висновком судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсними наступних прийнятих рішень загальних зборів учасників Товариства, оформлених протоколами № 39 від 28.02.2013 та № 43 від 01.04.2013, а також визнання недійсними пов'язаних із цим змін до установчих документів Товариства.

Матеріали справи свідчать про те, що господарськими судами першої та апеляційної інстанції в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду апеляційної інстанції та по суті зводяться до заперечень щодо здійсненої судами оцінки доказів у справі та намагання довести інші обставини, ніж встановлені судами попередніх інстанцій, в той час як згідно з вимогами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Викладені у касаційній скарзі доводи скаржника були предметом дослідження у судах першої та апеляційної інстанції, їм дана належна правова оцінка, а тому вони відхиляються судом касаційної інстанції як необґрунтовані та такі, що не спростовують зроблених судами висновків.

З огляду на встановлені обставини справи та з урахуванням наведених приписів процесуального закону, касаційна інстанція, перевіривши відповідно до ч. 2 ст. 111-5 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні суду першої інстанції та постанові суду апеляційної інстанції, дійшла висновку про відсутність підстав для їх зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2015 у справі № 910/13186/15 залишити без змін.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Л. Гольцова

Т. Козир