ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016 р. Справа №917/2678/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Консультаційний центр", вул.Фрунзе, 2, м.Полтава, 36014

до Чапаєвської сільської ради Диканського району Полтавської області, с.Чапаївка, Диканського району, Полтавської області, 38530

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Управління Державної казначейської служби України у Диканському районі Полтавської області, вул.Леніна, 64, смт.Диканька, Полтавської області, 38500

про стягнення 9 982,48 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: Нестеренко Н.М., Ткаченко А.В., довіреність від 06.10.2015р.;

від відповідача: Пащенко Л.Г., рішення від 24.11.2015р.

від третьої особи: не з"явився

Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 9 982,48 грн., у тому числі 5 465,50 грн. основного боргу за договором № 39 від 18.10.2012р. на виконання технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту, 445,18 грн. 3% річних, 4071,80 грн. інфляційних.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена.

28.01.2016р. позивач надав заяву про приєднання до матеріалів справи доказів (вх. № 969 від 28.01.2016р.).

Представники позивача наполягають на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням наведеним у позовній заяві.

Відповідач у запереченнях на позов (вх. № 755 від 25.01.2016р.) посилається на неправильність здійснених позивачем нарахувань інфляційних втрат та 3% річних, та відсутність у відповідача акту приймання передачі виконаних робіт, який слугували би підставою для здійснення оплати вартості документації. Відсутність акту відповідач вважає самостійною підставою для відмови в задоволенні вимог позивача.

Представник відповідача підтримав позицію, викладену у запереченнях на позов.

Від третьої особи через канцелярію суду надійшли письмові пояснення по справі (вх. № 2264 від 23.02.2016р.), в яких третя особа при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Третя особа правом на участь в судовому засіданні не скористалась, належним чином повідомлена про розгляд справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд, встановив:

18 жовтня 2012 року між Чапаєвською сільською радою Диканського району Полтавської області в особі сільського голови Ярового Володимира Васильовича (відповідач, замовник) та ТОВ «Консультаційний центр» в особі директора Товариства Лєти Вадима Володимировича (позивач, виконавець) укладено Договір № 38 на виконання технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту с.Дячкове Чапаєвської сільської ради Диканського району Полтавської області ( арк. справи 8).

Відповідно до п.1.1 договору виконавець бере на себе зобов"язання своїми силами і засобами виконати технічну документацію з нормативної грошової оційнки земель населеного пункту с.Дячкове Чапаєвської сільської ради Диканського району Полтавської області, а замовник зобов"язується прийняти належним чином виконаний результат таких робіт.

Відповідно до п.2.3. при відсутності зауважень з боку замовника він зобов"язується прийняти звіт та підписати акт приймання-передачі робіт протягом 3-х календарних днів від дати отримання акту.

31.12.2012 року сторони склали та підписали Акт прийому-передачі виконаних робіт науково-технічної документації, за яким позивачем розроблено та передано відповідачу за Договором № 38 «Технічну документацію по нормативній грошовій оцінці земель с. Дячкове Чапаєвської сільської ради Диканського району Полтавської області.

За умовами пункту 3.2. Договору замовник (відповідач) зобов'язаний був не пізніше 10 банківських днів після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт перерахувати виконавцю (позивачу) суму вартості робіт, вказану у п. 3.1. Договору - 5 465,50 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, внаслідок чого за ним утворився борг в сумі 5 465,50 грн., що й стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

При вирішенні спору, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору підряду, згідно якого, в силу ст.837 Цивільного Кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

При цьому, способом виконання даного договору є виконання певної роботи на замовлення замовника, що в результаті буде мати уречевлений характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Як встановлено судом та вбачається із Акту прийому-передачі виконаних робіт науково-технічної документації від 31 грудня 2012 року, позивачем розроблено та передано відповідачу за Договором № 39 «Технічну документацію по нормативній грошовій оцінці земель с. Дячкове Чапаєвської сільської ради Диканського району Полтавської області. В акті зазначено, що виконані роботи відповідають вимогам договору та завданню на розробку технічної документації і оформлена в належному порядку.

Акт від 31.12.2012 року підписаний сторонами без зауважень та скріплений їх печатками.

В судовому засіданні суд оглянув оригінали договору від 18.10.2012 року та Акту від 31.12.2012 року.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до пункту 3.2. Договору замовник зобов'язаний був не пізніше 10 банківських днів після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт перерахувати виконавцю суму вартості робіт, вказану у п. 3.1. Договору - 5465,40 грн., що не було зроблено відповідачем.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За змістом статей 33 і 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що відповідачем зроблено не було.

Отже, факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 5465,40 грн. підтверджується матеріалами справи та жодним чином відповідачем не спростований. Доказів його оплати відповідачем суду не надано.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ст. 612 ЦК України).

Згідно ст. 611 УК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

На підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми - 445,18 грн. та суму інфляційних втрат у розмірі 4071,80 грн.

Судом здійснено перерахунок розміру пені, річних та інфляційних, заявлених до стягнення, з використанням калькулятора "ЛІГА: ЗАКОН ЕЛІТ ".

Розрахунок позивача є вірним та не перевищує розрахунок суду.

Заперечення відповідача щодо відсутності у нього договору, акту приймання-передачі виконаних робіт (документації), які слугували б підставою для здійснення оплати вартості документації, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки, як вже зазначалась вище, суд в судовому засіданні оглянув оригінали документів, вказаних в додатку до позовної заяви ( т.ч. акт та договір), наданих в судовому засіданні представниками позивача. Оригінал акту від 31.12.2012 року також оглянув в засіданні представник відповідача. Копії вказаних документів знаходяться в матеріалах справи.

Таким чином, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними доказами ( в мат.справи), відповідачем не спростовані і підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті судового збору відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Чапаєвської сільської ради ( с.Чапаєвка, Дикансський район, Полтавська область,38530, ідентифікаційний код 21046727) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Консультаційний центр" ( вул. Фрунзе, 2, Полтава, Полтавська область,36039, ідентифікаційний код 13947592) 5 465,50 грн. основного боргу, 445,18 грн. 3% річних, 4071,80 грн. інфляційних, 1218 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11.03.2016 року.

Суддя Киричук О.А.