ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" березня 2016 р. Справа № 918/82/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М., розглянувши матеріали справи за позовом: Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі 9 744,92 грн.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 (довіреність від 30 грудня 2015 року);

Від відповідача: не з'явився;

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 81-1 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 9 744,92 грн., з яких: 7 811,86 грн. заборгованість за спожиту активну електроенергію та 1 933,06 грн. заборгованість за перевищення договірних величин споживання.

Ухвалою суду від 12 лютого 2016 року судом порушено провадження у справі № 918/82/16, розгляд справи призначено до слухання в судовому засіданні на 25 лютого 2016 року.

Ухвалою суду від 25 лютого 2016 року розгляд справи відкладено на 10 березня 2016 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача не зявився, причин неявки суду не повідомив, поштове повідомлення що містило відомості про місце дату та час розгляду справи повернулось до суду з відміткою відділення поштового звязкі: "за закінченням терміну зберігання".

Слід зазначити що ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи направлялись на адресу відповідача, яка зазначена позивачем, та яка відповідає адресі зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: м.Рівне, вул. Корнинська 3Г.

Як роз'яснив пленум Вищого господарського суду України у п.п. 3.9.1., 3.9.2. постанови від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини 1 статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність копій документів на їх відповідність оригіналам, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

20 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Рівнеобленерго" (далі постачальник, позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі споживач, відповідач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 270012903 (надалі - договір).

Відповідно до пункту 1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, дозволена потужність яких зазначається в додатку № 6 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Точка продажу електричної енергії споживачу установлюється на межі балансової належності його електроустановок та зазначається в додатку № 6 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін".

Приєднана потужність у точках підключення становить 3,0 кВт.

Відповідно до пунктів 2.2., 2.2.1. та 2.2.2. договору постачальник зобов'язується виконувати умови цього договору. Постачати споживачу електроенергію, як різновид товару: в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього Договору (додаток № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу"); згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком № 6 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін"; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами.

Згідно з пунктом 2.3.3. договору споживач зобов'язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно умовами додатку № 4 "Порядок зняття засобів обліку електричної енергії та розрахунків".

Відповідно до пункту 2 додатку № 4 до договору покази засобів обліку відповідно до переліку об'єктів і точок комерційного обліку споживача фіксується споживачем 22 числа кожного місяця о 00-00 год. та вибірково контролюються (знімаються) постачальником.

Після зняття показів засобів обліку, споживач оформляє звіт про використану електроенергію, який складається у 2-х примірниках, по одному для кожної сторони та 22 числа надає постачальнику нарочним, але не пізніше наступного робочого дня після зняття показів і одночасно отримує рахунок за фактично спожиту електроенергію.

У разі неможливості отримання постачальником даних про використану електричну енергію в зазначений термін (незалежно від причин), визначення обсягу спожитої електричної енергії здійснюється самостійно постачальником за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період. У разі наявності зафіксованих постачальником показників засобів обліку споживачеві виписується рахунок у відповідності до таких показників.

Згідно з пунктом 4 Додатку № 4 "Порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії та розрахунків" розрахунки за електричну енергію здійснюються за діючими тарифами, відповідно до тарифних груп і класів напруги кожного приєднання.

Відповідно до визначеної згідно з пунктом 5 цього додатку величини коштів за фактично спожиту електричну енергію, постачальник виписує споживачу рахунок на оплату електричної енергії, який має бути оплачений протягом 5 операційних днів від дня отримання споживачем рахунку, але не пізніше дати остаточного розрахунку. Дата остаточного розрахунку 29 число поточного місяця.

Договір та додатки підписано уповноваженими представниками та скріплено відбитками печаток сторін.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу активну електроенергію відповідно до умов договору, проте відповідач - своєчасно та в повному обсязі не оплатив використану електроенергію.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо оплати активної спожитої електроенергії за період з липня 2015 року по січень 2016 року утворилася заборгованість в розмірі 7 811 грн. 86 коп., що підтверджується наданими позивачем рахунками.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України та статтею 193 Господарського кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Враховуючи те, що наявність у відповідача заборгованості за спожиту активну електроенергію підтверджується зібраними у справі доказами та не спростована відповідачем, позовні вимоги про стягнення 7 811,86 грн боргу за спожиту активну електроенергію судом визнаються обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в сумі 1 378,00 грн.

Постачальник має право вимагати відшкодування збитків завданих постачальнику внаслідок порушення споживачем умов цього договору (пункт 3.1.4. договору).

Пунктом 3.2.1. договору передбачено, що споживач має право на зміну (коригування) договірних величин споживання електричної енергії у випадку, визначеному розділу 5 цього договору.

За перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує ростачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50 000 кВт/год. і більше (пункт 4.2.2. договору).

Пунктом 5.1. договору встановлено, що для визначення договірних величин споживання енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 01 жовтня поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії.

У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється постачальником на рівні відповідних періодів поточного року.

При цьому, на об'єкті відповідача споживалась електрична енергія у серпні 2015 та січні 2016 року більше заявленого обсягу.

Пунктом 10.2. Правил користування електричною енергією, передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електроенергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків.

Статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" та пунктом 11 Порядку постачання електричної енергії споживачам, передбачена відповідальність споживача за перевищення договірних величин електроспоживання у розмірі двократної вартості різниці між фактично спожитою та скоригованою договірною величиною до рівня фактично оплаченої.

Згідно з Правилами користування електричною енергією, договірна величина споживання електричної енергії - це узгоджений в договорі між постачальником електричної енергії і споживачем обсяг електричної енергії, який може бути спожитий споживачем за відповідний розрахунковий період. Гранична величина обсягу споживання - обсяг споживання електричної енергії, який визначається для споживачів постачальником електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до порядку, встановленого чинними нормативно-правовими актами.

Відповідно зі статтями 26, 27 Закону України "Про електроенергетику" та Правилами користування електричною енергією, у випадку перевищення договірних величин споживання електричної енергії, споживач сплачує повну вартість усієї спожитої електроенергії на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, а також двократну вартість різниці між фактично спожитою і договірною величиною електричної енергії.

Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 1 933,06 грн. за перевищення договірних величин є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

З огляду на вищевикладене в сукупності вбачається, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за спожиту електричну енергію в сумі 7 811,86 грн., заборгованості за перевищення споживання електричної енергії в сумі 1 933,06 грн. є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 (33028, м.Рівне, вул. Корнинська 3Г, і.к. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 71, ) заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 7 811 (сім тисяч вісімсот одинадцять) грн. 86 коп., заборгованості за перевищення споживання електричної енергії в сумі 1 933 (одна тисяча девятсот тридцять три) грн. 06 коп. та 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

повне рішення складено 11 березня 2016 року

Суддя Качур А.М.