КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2016 р. Справа№ 911/847/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2, довіреність № 205 від 28.02.2015,

ОСОБА_3, договір № 59016 від 11.11.2015,

відповідача: Ярошенко Д.В., довіреність б/н від 06.07.2015.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький Колос"

на рішення Господарського суду Київської області від 24.12.2015

у справі №911/847/15 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом ОСОБА_5

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький Колос"

про стягнення 3 337 712,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький Колос" про стягнення 3337712,00 грн вартості частки майна товариства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок виходу позивача, якому належало 34% у статутному капіталі відповідача, зі складу учасників відповідача, останній зобов'язаний був сплатити позивачу вартість частини майна товариства, пропорційну частці позивача у статутному капіталі, у сумі 3 371 712,00 грн, проте сплатив лише 34 000,00 грн, у зв'язку з чим вартість невиплаченої позивачу частини майна товариства складає 3 337 712,00 грн, які позивач просить стягнути з відповідача.

Рішенням Господарського суду Київської області від 24.12.2015 у справі №911/847/15 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький Колос" на користь ОСОБА_5 1 880 200 (один мільйон вісімсот вісімдесят тисяч двісті гривень) 00 коп. вартості частки майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький Колос" та 37 604 (тридцять сім тисяч шістсот чотири гривні) 00 коп. судового збору. У задоволенні решти позову - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Товариство з додатковою відповідальністю "Чубинецький Колос" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення Господарського суду від 24.12.2015 у справі №911/847/15 та прийняти у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Скаржник зазначив, що позивачем не заявлена вимога про стягнення суми у розмірі 1 808 200,00 грн, а заявлена вимога про стягнення з відповідача 3 337 712,00 грн, то вихід суду за межі позовних вимог в порядку ст. 83 ГПК України для захисту прав або законних інтересів позивача можливий лише за наявності клопотання поданого позивачем. Тому, враховуючи висновки ВСУ в цьому питанні, та те, що предмет позову не відповідає встановленим законом способом захисту прав, судом безпідставно зменшено позовні вимоги та ухвалено незаконне рішення суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2016 апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Чубинецький Колос" передано до розгляду колегії суддів: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Шапран В.В.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представників сторін, встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чубинецький Колос" зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 12.05.2006 року згідно з рішенням загальних зборів засновників, про що свідчить запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 1 000355.

Судом встановлено, що згідно п.п. 2.1., 2.3. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький колос", затвердженого протоколом загальних зборів учасників від 10.11.2010 року № 2 та зареєстрованого державним реєстратором Сквирської районної державної адміністрації від 24.11.2010 року за №7000355, засновниками (учасниками) товариства були:

- ОСОБА_5, частка якого у статутному капіталі складала 34 000,00 грн, що становило 34 % у статутному капіталі товариства;

- ОСОБА_6, частка якого у статутному капіталі складала 33 000,00 грн, що становило 33 % у статутному капіталі товариства;

- ОСОБА_7, частка якого у статутному капіталі складала 33 000,00 грн, що становило 33% у статутному капіталі товариства.

02.03.2012 ОСОБА_5 звернувся до загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький Колос" із заявою, у якій просив товариство вивести його зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький колос" за власним бажанням; виплатити частку з товариства грошовими коштами в термін, визначений законодавством України. Справжність підпису ОСОБА_5 на вказаній заяві засвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 та зареєстровано заяву в реєстрі за № 573.

Згідно рішення зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький колос", оформленого протоколом зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький колос" № 4 від 02.03.2012 ухвалено: виключити ОСОБА_5 як учасника товариства з обмеженою відповідальністю "ЧУБИНЕЦЬКИЙ КОЛОС" у зв'язку з виходом зі складу учасників товариства на підставі поданої заяви. Частку ОСОБА_5 вирішено виплатити в термін та порядку, встановленому законодавством України.

Судом встановлено, що відповідач 02.03.2012 виплатив позивачу 34000,00 грн вартості частки в статутному фонді. Вказана обставина підтверджується наявною у справі копією видаткового касового ордеру.

Спір у даній справі виник у зв'язку із тим, що позивач вважає, що відповідач невірно визначив вартість частки, яка підлягала до виплати йому у зв'язку з виходом з товариства. Позивач наголошує на тому, що вартість частини майна товариства, яка підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, яка визначається пропорційно його частці в статутному капіталі товариства (34%) і розраховується на підставі фінансового звіту станом на 01.01.2013. На думку позивача, оскільки згідно звіту власний капітал товариства становить 9916800,00 грн, то товариство зобов'язано сплатити 3337 712 грн, виходячи з розрахунку 9 916 800 грн х 34 % - 34000 грн (кошти сплачені товариством).

Оцінюючи матеріали справи та надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, колегія суддів відзначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 148 ЦК України, учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. У зв'язку з відсутністю іншого майна боржника на яке може бути проведено стягнення та зважаючи на те, що боржник протягом тривалого часу не виконує рішення суду, позивач вважає замінити стягнення боргу за вищевказаним рішенням суду переданням майна в натурі. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному фонді, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Відповідно до ст. 54 Закону України " Про господарські товариства", при виході з товариства з обмеженою відповідальністю йому, виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці в статутному фонді. Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

В п. 28 постанови пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 вказано, що при вирішенні спорів, пов'язаних із виходом учасника з товариства, суди повинні керуватися тим, що відповідно до ЦК та Закону про господарські товариства учасник ТОВ вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в п. 30 постанови пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ (ТДВ), а також порядку і строків їх виплати господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства.

У випадку неврегульованості в установчих документах вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення). Розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється на дату виходу (виключення) з товариства.

Дана правова позиція кореспондується із п. 3.5 рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 № 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин".

Аналогічне положення відносно розрахунку долі учасника, який виходить з товариства наведено в листі Міністерства фінансів України № 31-34000-10-16/12455 від 16.06.2007, згідно із яким в бухгалтерському обліку заборгованість перед учасником відображається після визначення частини вартості майна, що підлягає виплаті учаснику при виході його з товариства за даними рядка 380 Балансу.

Тобто, з позиції фінансової звітності виплаті підлягає пропорційна долі учасника сума чистих активів, яка відповідає сумі по рядку 380 форми 1-м «Баланс», яку необхідно складати на момент виходу учасника з товариства.

Під час розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено, що ОСОБА_9 звернувся до Сквирського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_5 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький Колос", третя особа Відділ ДВС Сквирського районного управління юстиції Київської області, із позовом про виділ майна в натурі. За наслідками розгляду відповідної справи судом було прийнято рішення 27.11.2013 у справі № 376/1389/13-ц.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 27.11.2013 у справі № 376/1389/13-ц було встановлено, що учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький Колос" (відповідач ОСОБА_5), 03 березня 2012 року вийшов зі складу учасників ТОВ "Чубинецький Колос" та отримав вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі в розмірі 34% Статутного капіталу, а також отримав належну йому частку прибутку, одержаного товариством в поточному році до 03 березня 2012 року, що підтверджується матеріалами справи.

Вказане рішення залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27.02.2014 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Отже, рішенням Сквирського районного суду Київської області від 27.11.2013 у справі № 376/1389/13-ц було встановлено факт отримання ОСОБА_5 вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі в розмірі 34% Статутного капіталу, а також факт отримання належної йому частки прибутку, одержаного товариством в поточному році до 03 березня 2012 року.

При цьому з вказаного рішення місцевого суду вбачається, що при наданні правової оцінки правильності визначення вартості частини майна товариства та частки прибутку, належних до сплати ОСОБА_5, судом було враховано відповідні положення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 та листа Міністерства фінансів України № 31-34000-10-16/12455 від 16.06.2007,

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідні факти, встановлені рішенням Сквирського районного суду Київської області від 27.11.2013 у справі № 376/1389/13-ц, мають преюдиціальне значення, а отже твердження позивача про те, що відповідач невірно визначив вартість частки, яка підлягала до виплати йому у зв'язку з виходом з товариства, є безпідставними.

Таким чином рішення Господарського суду Київської області від 24.12.2015 у справі №911/847/15 підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький Колос". В позові належить відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький Колос" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 24.12.2015 у справі №911/847/15 скасувати та прийняти нове рішення.

3. В позові відмовити повністю.

4. Стягнути з ОСОБА_5 (09100, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький Колос" (09023, Київська обл., Сквирський р-н, с. Чубинці, вул. Дехтяренка, буд. 1-А; ідентифікаційний код 34232992) 73 429,67 грн судові витрати за розгляд справи апеляційною інстанцією.

5. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду Київської області.

6. Матеріали справи № 911/847/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран