ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р. Справа № 907/1146/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді М.І. Хабіб

суддів О.В. Зварич

Я.О. Юрченка

при секретарі Карнидал Л.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу Колективного підприємства "Агрошляхбуд", б/н від 23.01.2016 (вх. № 01-05/520/16 від 29.01.2016)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.12.2015

у справі №907/1146/15

за позовом : ОСОБА_2, с. Клячаново Мукачівського району Закарпатської області

до відповідача: Колективного підприємства "Агрошляхбуд", м. Виноградів Закарпатської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державного реєстратора Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції, м. Виноградів Закарпатської області

про визнання за фізичною особою ОСОБА_2 права на частку у статутному капіталі колективного підприємства "Агрошляхбуд" у розмірі 52,86 % від загального розміру статутного капіталу колективного підприємства "Агрошляхбуд", що становить 396 449,77 грн, та зобов'язання державного реєстратора Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про зміну частки учасника колективного підприємства "Агрошляхбуд" ОСОБА_2 у статутному капіталі колективного підприємства "Агрошляхбуд" та зареєструвати її в розмірі 52,86 % від загального розміру статутного капіталу підприємства, що становить 396449,77 грн, за рахунок відчужених на її користь часток наступних учасників підприємства: ОСОБА_3 - 7,43 % від загального розміру статутного капіталу КП "Агрошляхбуд", що складає 55725,44 грн; ОСОБА_4 - 8,61% від загального розміру статутного капіталу КП "Агрошляхбуд", що складає 64575,36 грн;ОСОБА_13. - 1,81% від загального розміру статутного капіталу КП "Агрошляхбуд", що складає 13574,79 грн; ОСОБА_5 - 3,98 % від загального розміру статутного капіталу КП "Агрошляхбуд", що складає 29850,38грн; ОСОБА_6 - 4,10 % від загального розміру статутного капіталу КП "Агрошляхбуд", що складає 30750,65 грн; ОСОБА_7 - 4,84% від загального розміру статутного капіталу КП "Агрошляхбуд", що складає 36298,93 грн; ОСОБА_8 - 7,98% від загального розміру статутного капіталу КП "Агрошляхбуд", що складає 59849,98 грн; ОСОБА_9 - 5,64% від загального розміру статутного капіталу КП "Агрошляхбуд", що складає 42299,85 грн; ОСОБА_10 - 3,48% від загального розміру статутного капіталу КП "Агрошляхбуд", що складає 26100,12 грн.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_11.( довіреність від 07.10.2015 №382);

відповідача - Оприск Л.Є.( довіреність б/н від 01.02.2016);

третьої особи: не з'явився

Апеляційну скаргу прийнято до провадження (з врахуванням ухвали суду про описку від 15.02.2016) 02.02.2016 колегією суддів у складі: головуючого-судді М.І.Хабіб, суддів О.В. Зварич, Я.О. Юрченка, розгляд справи призначено на 16.02.2016.

В судовому засіданні 16.02.2016 оголошено перерву до 15.03.2016.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Господарського суду Закарпатської області з позовом до КП «Агрошляхбуд» про визнання за нею права на частку у статутному капіталі КП "Агрошляхбуд" в розмірі 52,86 %, що становить 396449,77 грн, та зобов'язання державного реєстратора Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про зміну її частки у статутному капіталі КП "Агрошляхбуд" та зареєструвати за ОСОБА_2 частку у розмірі 52,86 %, що становить 396449,77 грн, за рахунок відчужених на її користь часток інших учасників підприємства.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що будучи учасником КП «Агрошляхбуд» з часткою у статутному капіталі 4,99%, що становить 37 424.27 грн, ОСОБА_2 уклала з дев'ятьма учасниками КП «Агрошляхбуд» договори купівлі-продажу корпоративних прав, а саме:

- 27.03.2015 з ОСОБА_3 - 7,43 % від загального розміру статутного капіталу КП "Агрошляхбуд", що складає 55 725,44 грн;

- 27.03.2015 з ОСОБА_4 - 8,61% від загального розміру статутного капіталу КП "Агрошляхбуд", що складає 64 575,36 грн;

-27.04.2015 з ОСОБА_13 - 1,81% від загального розміру статутного капіталу КП "Агрошляхбуд", що складає 13 574,79 грн;

-21.09.2015 з ОСОБА_5 - 3,98 % від загального розміру статутного капіталу КП "Агрошляхбуд", що складає 29 850,38грн;

-21.09.2019 з ОСОБА_6 - 4,10 % від загального розміру статутного капіталу КП "Агрошляхбуд", що складає 30 750,65 грн;

-23.09.2019 з ОСОБА_7 - 4,84% від загального розміру статутного капіталу КП "Агрошляхбуд", що складає 36 298,93 грн;

- 23.9.2015 з ОСОБА_8 - 7,98% від загального розміру статутного капіталу КП "Агрошляхбуд", що складає 59 849,98 грн;

-25.09.2015 з ОСОБА_9 - 5,64% від загального розміру статутного капіталу КП "Агрошляхбуд", що складає 42 299,85 грн;

- 25.09.2105 з ОСОБА_10 - 3,48% від загального розміру статутного капіталу КП "Агрошляхбуд", що складає 26 100,12 грн.

Всього за цими договорами було передано у власність ОСОБА_2 47,87% статутного капіталу відповідача, що становить 359 025, 50 грн. Згідно з пунктами 1.5 договорів перехід права власності на придбані частки від продавця до покупця відбувається в момент підписання цих договорів.

Як стверджує позивач, у зв'язку з тим, що продаж учасниками своїх часток в статутному капіталі підприємства призводить до зміни складу учасників та потребує внесення відповідних змін до статуту та проведення державної реєстрації цих змін, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулися до загальних зборів КП «Агрошляхбуд» з нотаріально посвідченими заявами про передачу своїх часток на користь ОСОБА_2 та вимогою внести відповідні зміни до статуту підприємства. Позивач також звернулася з відповідною заявою до загальних зборів.

29.09.2015 були скликані позачергові збори, на вирішення яких винесено питання внесення змін до статуту. На збори з'явилися всі учасники або їх представники (крім двох, які померли), що володіють 83, 21 %. Збори вважалися повноважними, оскільки пунктом 14.6 статуту КП «Агрошляхбуд» встановлено, що збори учасників є повноважними, якщо присутні учасники або їх представники, що мають у сукупності більш як 66,6 % .

Позивач стверджує, що розглядаючи перше питання порядку денного про обрання та призначення начальника підприємства, учасники почали сваритися між собою та покинули загальні збори. Збори були зірвані і до вирішення другого питання порядку денного не перейшли. Ці обставини, за твердженнями позивача, стали підставою для звернення з позовом до суду, оскільки вона володіє 52, 86% від загального розміру статутного капіталу підприємства, що становить 396 449,77 грн, і має право на відображення цього факту у статуті відповідача, але таке її право було грубо порушено частиною учасників КП «Агрошляхбуд».

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 21.12.2015 у справі №907/1146/15 (суддя В.М. Русняк) відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви КП «Агрошляхбуд» до ОСОБА_2 про визнання недійсними договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі КП «Агрошляхбуд» від 10.06.2014, протоколу №5 від 26.06.2014 загальних зборів учасників КП «Агрошляхбуд» та скасування державної реєстрації змін до статуту підприємства від 14.07.2014 з тих підстав, що розгляд справи по суті розпочато 09.12.2015, а зустрічна позовна заява подана 21.12.2015, тобто після початку розгляду справи по суті.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 21.12.2015 у справі №907/1146/15 (суддя В.М. Русняк) позов задоволено повністю. Визнано за фізичною особою ОСОБА_2 право на частку в статутному капіталі КП "Агрошляхбуд" в розмірі 52,86 % від загального розміру статутного КП"Агрошляхбуд", що становить 396 449,77 грн. Зобов'язано державного реєстратора Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про зміну частки учасника КП "Агрошляхбуд" ОСОБА_2 в статутному капіталі КП "Агрошляхбуд" та зареєструвати її в розмірі 52,86 % від загального розміру статутного капіталу підприємства, що становить 396 449,77 грн, за рахунок відчужених на її користь часток наступних учасників підприємства: ОСОБА_3 - 7,43 % , що складає 55 725,44 грн; ОСОБА_4 - 8,61%, що складає 64 575,36 грн; ОСОБА_13 - 1,81%, що складає 13 574,79 грн; ОСОБА_5 - 3,98 %, що складає 29 850,38грн; ОСОБА_6 - 4,10 % , що складає 30 750,65 грн; ОСОБА_7 - 4,84% , що складає 36 298,93 грн; ОСОБА_8 - 7,98% , що складає 59 849,98 грн; ОСОБА_9 - 5,64% , що складає 42 299, 85 грн; ОСОБА_10 - 3,48% , що складає 26 100, 12 грн. Присуджено до стягнення з КП „Агрошляхбуд" на користь ОСОБА_2 1 218, 00 грн судового збору.

Рішення мотивоване ст. 12 ГПК України, ст.ст. 58, 62, 167 ГК України, ст.ст. 15, 16 88, 89, 116, 143, 147, 177, 178, 321, 328, 392, 356 ЦК України, ст. 51, 52 ЗУ «Про господарські товариства», ст. ст. 3,7 ЗУ «Про аудиторську діяльність», ст. 17, 29 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», рекомендаціями Президії Вищого господарського суду України «Про практику застосування законодавства у розгляді спорів, що виникають з корпоративних відносин» №04-5/14 від 28.12.2007, листом Міністерства юстиції України № 10878-0-26-14/10.3 від 17.07.2014 «Щодо правового регулювання призначення працівника виконуючим обов'язки за вакантною посадою».

При задоволенні позову про визнання за позивачем права на частку у статутному капіталі КП "Агрошляхбуд" у розмірі 52,86 % від загального розміру статутного капіталу КП"Агрошляхбуд",що становить 396 449,77 грн, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі договорів купівлі-продажу 9 учасників КП «Агрошлябуд» відчужили на користь позивача належні їм частки у статутному капіталі КП «Агрошлябуд». Право на відчуження часток передбачене п.4 ч.1 ст. 116, ст.ст.147,177,178 ЦК України. Ці учасники на підставі нотаріально посвідчених заяв звернулися до загальних зборів з повідомленням про передачу належним їм часток у статутному капіталі на користь позивача та вимогою внести відповідні зміни до статуту КП «Агрошляхбуд». Позивач теж звернулася із заявою до загальних зборів щодо проведення загальних зборів у зв'язку з відчуженням на її користь іншими учасниками своїх часток для внесення змін до статуту. На їх вимогу були скликані загальні збори, які мали відбутися 29.09.2015. На вирішення зборів було винесене, зокрема, питання про внесення змін до статуту у зв'язку з відчуженням учасниками належних їм часток та обрання керівника у зв'язку із смертю керівника ОСОБА_14Однак, у зв'язку з недосягненням учасниками згоди щодо обрання та призначення начальника підприємства, учасники покинули загальні збори. З огляду на це збори визнано такими, що не відбулися. Відтак суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки в силу ст. 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом, позивач набув право власності на частку у статутному капіталі КП "Агрошляхбуд" в розмірі 52,86 % від загального розміру статутного капіталу КП"Агрошляхбуд",що становить 396 449,77 грн, і вправі згідно із ст. 392 ЦК України пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

При задоволенні позовних вимог про зобов'язання державного реєстратора Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про зміну частки учасника КП "Агрошляхбуд" ОСОБА_2 в статутному капіталі КП "Агрошляхбуд" та зареєструвати її в розмірі 52,86 % від загального розміру статутного капіталу підприємства, що становить 396 449,77 грн, за рахунок відчужених іншими учасниками своїх часток на користь позивача, суд першої інстанції виходив з того, що загальні збори від 29.09.2015, які скликались з метою оформлення рішення про внесення змін до статуту відповідача (зміни розміру частки засновника ОСОБА_2.) та обрання нового керівника підприємства, були зірвані, відтак рішення загальних зборів не були належним чином оформлені, керівник не обраний, а позивач позбавлений права здійснити державну реєстрацію права на частку в порядку, передбаченому ст. 29 «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», шляхом подання юридичною особою державному реєстратору всіх необхідних документів для внесення змін до установчих документів КП «Агрошляхбуд». При цьому суд вказав, що ОСОБА_15, який своїм наказом №76 від 30.09.2015 призначив себе виконуючим обов'язки начальника КП "Агрошляхбуд", не є належною посадовою особою, оскільки смерть начальника підприємства ОСОБА_14 не є тимчасовою відсутністю працівника, а призначення ОСОБА_15 виконуючим обов'язки начальника суперечить нормам чинного законодавства та статуту підприємства. Крім того, суд зазначив, що згідно з витягом з ЄДР станом на день розгляду справи, виконавчим органом, представником та підписантом від імені КП «Агрошляхбуд» є керівник ОСОБА_14 Суд також вказав, що довіреність від 21.10.2015 на представника відповідача ОСОБА_16, підписана головним інженером КП «Агрошляхбуд» ОСОБА_15 як в.о. начальника КП «Агрошляхбуд», неправомірно.

Суд відхилив доводи відповідача про непідвідомчість даного спору господарським судам, посилаючись на внесення з 29.03.2014 змін до ст. 12 ГПК України, згідно з п.4 ч.1 якої господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають між юридичною особою та її учасником. Також відхилив доводи відповідача про неправомірність укладених угод у зв'язку з відсутністю їх нотаріального посвідчення з тих підстав, що нормами ЦК України не передбачено обов'язкового нотаріального посвідчення та держаної реєстрації договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі, укладеного фізичними особами. Щодо доводів відповідача про неможливість відчуження учасниками своїх часток у зв'язку з несформованістю статутного капіталу та його посилання висновок незалежного аудитора від 17.11.2015, суд вказав, що рішенням загальних зборів учасників КП «Агрошляхбуд» від 20.03.2015, оформленим протоколом №1-15, учасники одноголосно зобов'язали директора підприємства вирішити питання про видачу учасникам товариства відповідних свідоцтв про право на частку, що відповідно до п.10.4 статуту підприємства є свідченням виконання учасниками свого обов'язку щодо формування статутного капіталу в повному обсязі.

Відповідач не погодився з прийнятим рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, просить рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.12.2015 у справі №907/146/15 скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі та додатковому правовому обгрунтуванні (вх. № 01-04/1258/26 від 16.02.2016, том 2, а.с. 12-15) скаржник посилається на наказ від 19.02.2009 №13 про призначення ОСОБА_15 на посаду головного інженера, п. 15 посадової інструкції головного інженера, протокол загальних зборів № 1-15 від 20.03.2015, та вказує, що під час відсутності керівника підприємства його обов'язки виконує головний інженер, тому вважає, що суд неправомірно не визнав повноваження в.о. начальника ОСОБА_15 та представника за довіреністю ОСОБА_16, оскільки ОСОБА_15 діяв в межах повноважень, визначених законом та статутом.

Також стверджує, що 29.09.2015 збори не відбулися через те, що за результатами поіменного голосування учасники не обрали голову та секретаря зборів, питання обрання керівника підприємства та інші питання порядку денного не обговорювалося. Жоден із учасників, які продали свої частки позивачці, не повідомляли збори про свій вихід з числа учасників та не подавали зборам нотаріально посвідчених заяв про продаж своїх часток, про ці заяви відповідачу стало відомо під час судового розгляду спору. Відтак вважає, що відсутні підстави для задоволення позову про визнання права позивача на частку у статутному капіталі у розмірі 52,86 % на підставі ст. 392 ЦК України, оскільки позивач не довів та не подав доказів оспорювання чи невизнання відповідачем права позивача.

Посилаючись на правову позицію Верховного Суду України, Вищого господарського суду України, викладену в рішеннях, довідці за результатами узагальнення судової практики вирішення спорів про корпоративне управління та реалізацію корпоративних прав від 01.02.2014, вказує, що укладення договору про відчуження частки у статутному капіталі не є достатньою умовою для переходу права на частку до іншої особи. Перехід права на частку до іншої особи не буде завершеним, доки загальними зборами учасників не буде затверджено та подано державному реєстратору належним чином оформлені зміни до статуту, в яких відображено наслідки відчуження частки. Вважає, що прийняття судом рішення щодо зобов'язання державного реєстратора внести запис до ЄДР про зміну частки учасника КП «Агрошляхбуд» є фактично зобов'язанням внести зміни до статуту підприємства, однак суд не вправі вносити зміни до статуту товариства, оскільки це виключна компетенція загальних зборів товариства. Посилається на п. 16 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» №13 від 24.10.2008 та зазначає, що суд може зобов'язати внести зміни до статуту підприємства лише саме підприємство в особі його уповноважених органів, а не державного реєстратора.

Стверджує, що суд першої інстанції не дослідив підписані сторонами договори купівлі-продажу корпоративних прав, в п.1.3.4 яких вказано, що на дату укладення договорів статутний капітал підприємства сформований повністю, однак це не відповідає дійсності, що підтверджується висновком незалежного аудитора щодо формування та сплати статутного капіталу КП «Агрошляхбуд», який суд не взяв до уваги, та відсутністю первинних бухгалтерських документів про внесення учасниками часток у статутний фонд.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив йому у прийнятті до розгляду зустрічної позовної заяви про визнання недійсними договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі КП «Агрошляхбуд» від 10.06.2014, протоколу №5 від 26.06.2014 загальних зборів учасників КП «Агрошляхбуд» та скасування державної реєстрації змін до статуту підприємства від 14.07.2014, оскільки така подана до початку розгляду справи по суті.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти доводів відповідача, просить залишити рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.12.2015 у даній справі без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що на підставі укладених договорів купівлі-продажу корпоративних прав ОСОБА_2 передано у власність 47,87% статутного капіталу, що становить 359 025,50 грн. Стверджує, що 29.09.2015 загальні збори скликались, зокрема, і для прийняття рішення про внесення змін до статуту КП «Агрошляхбуд» щодо зміни розміру частки учасника ОСОБА_2 На зборах були присутні учасники, які володіють 83, 21% голосів, однак збори були зірвані, відтак стверджує, що в задоволенні заяви позивача про зміну розміру її частки в статутному капіталі відмовлено, тому суд прийняв законне та обгрунтоване рішення про задоволення позову, врахувавши особливості правовідносин між сторонами та специфічний характер корпоративних прав.

Відділ держаної реєстрації Виноградівського районного управління юстиції у відзиві на апеляційну скаргу вказав, що державний реєстратор не має можливості виконати рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.12.2015 у даній справі, оскільки відповідно до законодавства України для внесення змін до відомостей про юридичну особу, зокрема, щодо зміни частки у статутному капіталі підприємства, вимагається державна реєстрація нової редакції статуту, який викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується учасниками або уповноваженими ними особами. Також зазначив, що державний реєстратор не має можливості прибути до суду, просив розглянути справу без його участі.

В судовому засіданні 15.03.2016 представник скаржника підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та в додаткових обгрунтуваннях, просив рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Розпорядженням Виноградівської РДА від 16.06.1993 № 218 зареєстрований статут Виноградівського КП „Агрошляхбуд", згідно з яким підприємство є організацією громадян, які добровільно об'єдналися на основі членства та колективної власності для спільного ведення господарської діяльності(т.2, а.с. 82-97).

03.08.1998 зареєстрована нова редакція статуту КП „Агрошляхбуд", в якому визначений статутний фонд підприємства в сумі 25 040,71 грн ( п.5.1) та вказано, що доля паю кожного члена колективу встановлюється згідно з Положенням про підприємство ( п.5.2). Кількість членів підприємства, їх персональний склад, розмір частки кожного у статутному фонді підприємства статутом не визначений ( т.2, а.с. 68-81).

Наступна нова редакція статуту КП «Агрошляхбуд» зареєстрована 23.03.2010 ( т.2, а.с. 47-67), згідно з яким підприємство створене на засадах угоди громадян шляхом об'єднання їх майна для спільного ведення підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. Діяльність підприємства здійснюється відповідно до Конституції України, Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України «Про господарські товариства», вимог даного статуту та інших нормативно-правових актів ( п.п. 1.1, 1.2). Учасниками підприємства є 22 фізичні особи( п.3.1). Статутний фонд підприємства становить 750 000грн, який складається із вкладів учасників, внесених грошима та майном. Визначений розмір частки у статному капіталі кожного з учасників підприємства, порядок та строки внесення часток, наслідки невнесення часток тощо ( п.п.9.1-9.9).

За договором купівлі-продажу частки від 10.06.2014 учасник підприємства ОСОБА_17 продав належну йому частку в статутному капіталі КП «Агрошляхбуд» в сумі 37 424,27 грн, що складає 4,99%, позивачу - ОСОБА_2 (том 1,а.с.123).

Рішенням загальних зборів учасників КП «Агрошляхбуд» від 26.06.2014, оформленим протоколом №5, ОСОБА_17 виключено із складу учасників підприємства та включено ОСОБА_2.(т. 1,а.с. 124)

14.07.2014 зареєстровано нову редакцію статуту КП «Агрошляхбуд» (том 1, а.с. 36-45), згідно з якою ОСОБА_2 є одним із 22-х учасників підприємства, її частка становить 37 424,27 грн, що складає 4,99%. Статутний капітал підприємства становить 750 000грн, який складається із вкладів учасників, внесених грошима та майном.

Учасники здійснюють оплату належних їм часток шляхом внесення вкладів до статутного капіталу(п.10.2 статуту).

Кожен учасник, що повністю здійснив свій вклад до статутного капіталу отримує свідоцтво підприємства, в якому зазначається: реквізити підприємства, найменування (ім'я учасника), серійний номер свідоцтва та дата видачі свідоцтва, розмір частки, що засвідчується свідоцтвом, розмір статутного капіталу підприємства, підпис директора та відбиток печатки підприємства (п.10.4 статуту).

Пунктом 11.1 статуту передбачено право учасника продати або іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього підприємства.

При передачі частки (її частини) іншій особі відбувається одночасний перехід до неї всіх прав та обов'язків, що належали учаснику, який відступив її повністю чи частково (п.11.5 статуту).

Вищим органом підприємства є загальні збори учасників, до компетенції яких належить, зокрема, внесення змін до статуту, вирішення питання про відчуження частки учасником іншим особам, виключення учасника з підприємства тощо ( п.п. 12.1, 14.1).

Виконавчим органом підприємства є адміністрація підприємства, яку очолює начальник підприємства. Начальник підприємства без довіреності представляє підприємство в усіх державних та інших органах, видає довіреності, накази, інструкції тощо ( п.15.1, 15.11, 15.14).

Рішенням загальних зборів від 20.03.2015, оформленим протоколом №1-15, учасниками підприємства по 5-му питанню порядку денного зборів прийнято рішення про продовження терміну роботи ОСОБА_14 на посаді начальника КП «Агрошляхбуд» до 20.03.2020 ( т.1, а.с. 106-112).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_14 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (том 2, а.с. 19).

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу позивача була надіслане повідомлення КП «Агрошляхбуд» вих. № 135 від 22.09.2015 за підписом інспектора по кадрах ОСОБА_7 ( т.1, а.с. 34) про те, що 29.09.2015 о 9 годині в кабінеті начальника відбудуться збори учасників підприємства з таким порядком денним:

1. Про вибір та призначення начальника підприємства «Агрошляхбуд».

2. Про зміни в статуті КП «Агрошляхбуд».

3. Про розгляд заяви ОСОБА_18 і ОСОБА_19 про продаж легкового автомобіля ВАЗ -21070 №016-31 РТ.

Згідно із списком присутніх учасників, які беруть участь у голосуванні на загальних зборах 29 вересня 2015 року, на збори з'явилися 20 учасників або їх представники, крім ОСОБА_14 та ОСОБА_20.( т.1, а.с. 35).

З матеріалів справи вбачається, що збори не відбулися, протокол зборів не складався, жодних рішень збори не приймали.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що 9 учасників підприємства уклали з позивачем договори купівлі-продажу корпоративних прав, а саме:

27.03.2015 учасником КП "Агрошляхбуд" ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу корпоративних прав, за умовами якого ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_2 належні йому корпоративні права у КП „Агрошляхбуд" - частку у статутному капіталі в розмірі 7,43% статутного капіталу, що складає суму 55 725,44грн (том 1, а.с. 15);

27.03.2015 учасником КП "Агрошляхбуд" ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу корпоративних прав, за умовами якого ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_2 належні йому корпоративні права у КП "Агрошляхбуд" - частку у статутному капіталі в розмірі 8,61% статутного капіталу, що складає 64 575,36грн (том 1,а.с.16);

27.04.2015 учасником КП "Агрошляхбуд" ОСОБА_13 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу корпоративних прав, за умовами якого ОСОБА_13 передав у власність ОСОБА_2 належні йому корпоративні права у КП "Агрошляхбуд"- частку у статутному капіталі в розмірі 1,81% статутного капіталу, що складає 13 574,79грн (том 1, а.с. 17);

21.09.2015 учасником КП "Агрошляхбуд" ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу корпоративних прав, за умовами якого ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_2 належні йому корпоративні права у КП "Агрошляхбуд" - частку у статутному капіталі в розмірі 3,98% статутного капіталу, що складає 29 850,38грн (том 1,а.с. 18);

21.09.2015 учасником КП "Агрошляхбуд" ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу корпоративних прав, за умовами якого ОСОБА_6 передав у власність ОСОБА_2 належні йому корпоративні права у КП "Агрошляхбуд" - частку у статутному капіталі в розмірі 4,10% статутного капіталу, що складає 30 750,65грн (том 1, а.с.19);

23.09.2015 учасником КП "Агрошляхбуд" ОСОБА_7 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу корпоративних прав, за умовами якого ОСОБА_7 передала у власність ОСОБА_2 належні їй корпоративні права у КП "Агрошляхбуд" - частку у статутному капіталі в розмірі 4,84% статутного капіталу, що складає 36 298,93грн (том 1,а.с.20);

23.09.2015 учасником КП "Агрошляхбуд" ОСОБА_8 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу корпоративних прав, за умовами якого ОСОБА_8 передала у власність ОСОБА_2 належні їй корпоративні права у КП "Агрошляхбуд" - частку у статутному капіталі в розмірі 7,98% статутного капіталу, що складає 59 849,98грн (том 1,а.с.21);

25.09.2015 учасником КП "Агрошляхбуд" ОСОБА_9 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу корпоративних прав, за умовами якого ОСОБА_9 передав у власність ОСОБА_2 належні йому корпоративні права у КП "Агрошляхбуд" - частку у статутному капіталі в розмірі 5,64% статутного капіталу, що складає 42 299,85грн (том 1,а.с.22).

25.09.2015 учасником КП "Агрошляхбуд" ОСОБА_10 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу корпоративних прав, за умовами якого ОСОБА_10 передав у власність ОСОБА_2 належні йому корпоративні права у КП "Агрошляхбуд" - частку у статутному капіталі в розмірі 3,48% статутного капіталу, що складає 26 100,12грн (том 1,а.с.23).

Пунктом 1.3.4 вказаних договорів вказано, що статутний капітал підприємства на дату укладення договорів сформований повністю.

Перехід права власності на придбану частину в статутному капіталі підприємства від продавця до покупця відбувається в момент підписання договору. Тобто підписання цього договору сторонами одночасно означає факт передачі продавцем покупцеві своєї частки у статутному капіталі підприємства у розмірі, вказаному в договорі (п.1.5 договорів).

За вказаними договорами всього було передано у власність ОСОБА_2 частки у статутному капіталі КП „Агрошляхбуд" у розмірі 47,87% від загального розміру статутного капіталу підприємства, що становить 359 025,50 гривень.

В матеріалах справи наявні копії нотаріально посвідчених заяв учасників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, адресованих загальним зборам учасників КП "Агрошляхбуд", в яких повідомляється про відчуження ними своїх часток у статутному капіталі підприємства на користь іншого учасника ОСОБА_2 та вимоги внести відповідні зміни до статуту підприємства(том 1, а.с. 24-32). На цих заявах відсутні відмітки про їх отримання загальними зборами чи будь-якою посадовою особою підприємства. Інших доказів подання названими учасниками цих заяв загальним зборами чи посадовим особам підприємства суду не подано.

Разом з тим, до позовної заяви позивачем додана заява позивача від 28.09.2015, адресована загальним зборам, в якій позивач просить внести зміни до статуту підприємства у зв'язку з відчуження учасниками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 своїх часток у статутному капіталі КП "Агрошляхбуд" на її користь. В додатку вказано, що до заяви додаються 9 копій нотаріально посвідчених заяв учасників. Заява зареєстрована за вх. № 21 від 28.09.2015, підпис про реєстрацію ОСОБА_7 ( т.1, а.с.33).

Згідно з наказом №76 від 30.09.2015 у зв'язку із смертю начальника КП "Агрошляхбуд" ОСОБА_14 головний інженер КП «Агрошляхбуд» ОСОБА_15 на підставі на підставі п.15 розділу ІІ Посадової інструкції головного інженера приступив до виконання обов'язків начальника КП «Агрошляхбуд» (том 1, а.с. 101а).

ОСОБА_15 призначений на посаду головного інженера наказом начальника КП «Агрошляхбуд» від 19.02.2009 № 13 ( т.2, а.с. 17).

Відповідно до п.15 розділу ІІ Посадової інструкції головного інженера, затвердженої начальником КП «Агрошляхбуд» ОСОБА_14, під час відсутності керівника підприємства головний інженер виконує його обов'язки та набуває його прав, несе відповідальність за незалежне їх виконання та використання (том 1, а.с.75-76).

Дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 81 ЦК України юридична особа може бути створена шляхом об'єднання осіб та (або) майна.

В силу ст. 62 ГК України підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту.

Згідно із ст. 63 ГК України залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів, зокрема, приватне підприємство -підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб'єкта господарювання (юридичної особи).

Залежно від способу утворення (заснування) та формування статутного капіталу в Україні діють підприємства унітарні та корпоративні. Корпоративне підприємство утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об'єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративними є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства, а також інші підприємства, в тому числі засновані на приватній власності двох або більше осіб.

В силу ст.65 ГК управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 79 ГК України господарськими товариствами визнаються підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку. Засновниками і учасниками товариства можуть бути суб'єкти господарювання, інші учасники господарських відносин, зазначені у статті 2 цього Кодексу, а також громадяни, які не є суб'єктами господарювання.

Одним із видів господарського товариства є товариство з обмеженою відповідальністю - це господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов'язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Згідно із ст. 140 ЦК України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом. Учасники товариства з обмеженою відповідальністю не відповідають за його зобов'язаннями і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості своїх вкладів.

Аналогічні положення щодо товариства з обмеженою відповідальністю викладені у ст. 50 ЗУ « Про господарські товариства».

Аналіз положень статуту КП «Агрошляхбуд», зареєстрованого14.07.2014, чинного на даний час та на момент укладення позивачем з іншими учасниками підприємства договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі, якими встановлено, зокрема, наявність статутного капіталу, поділеного на частки між учасниками, визначено розмір частки кожного з учасників, порядок їх внесення (п.п.9.1-10.5), що підприємство несе відповідальність за своїми зобов'язаннями тільки своїм майном, а учасники підприємства не відповідають за його зобов'язаннями і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю підприємства, у межах вартості своїх вкладів ( п. п.6.1 та 6.2 статуту), що вищим органом управляння підприємством є загальні збори учасників, визначено їх компетенцію (п.п.13.1-14.8) тощо, дає підстави для висновку, що за своєю правовою суттю КП «Агрошляхбуд» є приватним корпоративним підприємством, що діє у формі товариства з обмеженою відповідальністю.

В силу ч.1 ст. 147 ЦК України, ч.1 ст. 53 ЗУ «Про господарські товариства» учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Закон не обмежує це право необхідністю отримати згоду інших учасників на передачу частки.

Пунктом 11.1 цього статуту також передбачено право учасника продати або іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього підприємства.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач є учасником підприємства, йому згідно із статутом належить частка у розмірі 4,99 % статутного капіталу, що становить37 424,27 грн. За договорами купівлі-продажу, укладеними в період 27.03.2015 по 25.09.2015, 9 учасників відчужили на користь позивача свої частки у статутному капіталі підприємства.

Позивач стверджує, що у зв'язку з відчуженнями на його користь іншими учасниками своїх часток, він та учасники, які відчужили свої частки, звернулися до загальних зборів із заявами про внесення змін до статуту. Збори були скликані на 29.09.2015, однак були зірвані і не розглянули їхніх заяв та не прийняли рішення. Відтак позивач вважає, що його право є порушеним, у зв'язку з чим він звернувся з позовом до суду. З такими доводами позивача погодився суд першої інстанції та задоволив позовні вимоги.

Відповідач заперечує факт звернення позивача та учасників, які продали свої частки позивачу, до загальних зборів чи будь - яких посадових осіб підприємства із відповідними заявами, стверджує, що вони не повідомляли збори про свій вихід з числа учасників та не подавали зборам нотаріально посвідчених заяв про продаж своїх часток позивачу, про ці заяви відповідачу стало відомо під час судового розгляду спору, відтак заперечує порушення відповідачем прав позивача.

Як зазначено у п. 11 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008 №13, та у п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» від 25.02.2016 №4, при вирішенні спорів, що виникають з корпоративних правовідносин, господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. Не можна задовольняти позовні вимоги щодо захисту права, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, чи буде воно порушено.

На копіях нотаріально посвідчених заяв учасників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, адресованих загальним зборам учасників КП "Агрошляхбуд", в яких повідомляється про відчуження ними своїх часток у статутному капіталі підприємства на користь іншого учасника ОСОБА_2, та заявляються вимоги внести відповідні зміни до статуту підприємства(том 1, а.с. 24-32), які подані суду, відсутні відмітки про їх отримання загальними зборами чи будь-якою посадовою особою підприємства. Інших доказів подання названими учасниками цих заяв загальним зборами чи посадовим особам підприємства суду не подано.

Більш того, позивач в своїй заяві від 28.09.2015 (в додатку), адресованій загальним зборам, в якій він просить внести зміни до статуту підприємства у зв'язку з відчуженням 9-ма учасниками, в т.ч. ОСОБА_7, своїх часток на його користь, вказує, що до заяви додає 9 копій нотаріально посвідчених заяв цих учасників, тобто, і заяву ОСОБА_7( т.1, а.с. 33). Однак, заява ОСОБА_7 про відчуження частки на користь позивача складена та нотаріально посвідчена лише 30.09.2015 ( т.1, а.с. 24). Отже, заяви ОСОБА_7 про відчуження нею своєї частки на користь позивача не існувало ні на станом на 28.09.2015, ні станом на 29.09.2015 ( дата, на яку скликалися загальні збори). Відтак заяву позивача від 28.09.2015 не можна вважати належним та допустимим доказом звернення позивача до відповідача чи до загальних зборів із заявою про внесення змін до статуту у зв'язку з відчуженням часток на користь позивача іншими учасниками.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача пояснив, що заяви не подавалися загальним зборам, оскільки не було кому їх подавати, збори не обрали ні голову, ні секретаря зборів.

З матеріалів справи вбачається, що загальні збори були скликані на 29.09.2015 не у зв'язку з відчуженням часток учасниками підприємства на корить позивача, а зв'язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_14 - начальника підприємства, який згідно із статутом є також учасником підприємства з часткою у статутному капіталі у розмірі 79 650,75грн, що становить 10,62% статутного капіталу.

Названі обставини дають підстави для висновку, що ні позивач, ні учасники, які відчужили свої частки на користь позивача, не повідомляли відповідача про відчуження часток на користь позивача та не зверталися до відповідача чи до загальних зборів із заявами про вихід з числа учасників та про внесення змін до статуту підприємства у зв'язку з відчуженням часток і до порядку денного зборів, які скликалися на 29.09.2015, це питання не вносилося, жодних рішень з цього та інших питань загальні збори не приймали.

З огляду на викладене апеляційний суд погоджується з доводами скаржника та вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що загальні збори були скликані на 29.09.2015 на вимогу учасників, які відчужили свої частки, та позивача, а також про включення до порядку денного цих зборів питання про внесення змін до статуту у зв'язку з відчуженням позивачу часток, та про порушення прав позивача у зв'язку з неприйняттям зборами рішень. Відтак позивачем не доведено порушення або оспорювання відповідачем прав позивача у зв'язку з укладенням позивачем з іншими учасниками договорів купівлі-продажу часток .

У п.16 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008 №13 вказано, що суди не вправі вносити зміни до статуту товариства у зв'язку з тим, що це належить до виключної компетенції загальних зборів товариства (статті 41, 42, 59 Закону України "Про господарські товариства"). Підвідомчими судам є спори щодо недійсності внесених змін до установчих документів товариства або визнання недійсними рішень загальних зборів стосовно внесення змін до установчих документів.

Згідно з п.28 названої постанови пленуму Верховного Суду України №13 у разі, якщо товариство не вчиняє дії у зв'язку з поданням учасником заяви про вихід з товариства, про відступлення (відчуження ) частки іншій особі (не вирішується питання про внесення змін до установчих документів товариства, про їх державну реєстрацію), учасник товариства вправі звернутися до господарського суду з позовом про зобов'язання товариства до державної реєстрації змін в установчих документах товариства у зв'язку зі зміною у складі учасників товариства на підставі статті 7 Закону про господарські товариства.

Отже, якщо товариство не вирішує питання про внесення змін до установчих документів товариства у зв'язку з поданням учасником заяви про вихід з товариства, про відступлення ( відчуження) частки іншій особі, та не вчиняє дій щодо державної реєстрації таких змін, учасник товариства вправі звернутися з позовом до товариства про зобов'язання до державної реєстрації змін в установчих документах товариства у зв'язку зі зміною у складі учасників товариства чи зміною розмірів часток учасників на підставі статті 7 Закону «Про господарські товариства».

Слід також зазначити, що згідно із ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі є позивач (позивачі) та відповідач( відповідачі).Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Згідно з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, Державний реєстратор Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиці за своїм процесуальним статусом є третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. За нормами ГПК до третьої особи жодні позовні вимоги не пред'являються, в той час як позивач пред'явив до третьої особи - державного реєстратора позовні вимоги про внесення змін до статуту та про зобов'язання провести державну реєстрацію змін до статуту, а суд першої інстанції задоволив їх, що є порушенням норм процесуального права.

Таким чином, враховуючи відсутність доказів звернення позивача та інших учасників до відповідача чи до загальних зборів із заявами про відчуження на користь позивача часток, відсутність рішення загальних зборів відповідача про внесення змін до статуту у зв'язку з укладенням позивачем та іншими учасниками договорів-купівлі продажу часток, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права на частку у статутному капіталі КП "Агрошляхбуд" в розмірі 52,86%, що становить 396 449,77грн, про зобов'язання держаного реєстратора внести змін до статуту та провести державну реєстрацію змін до статуту заявлені позивачем безпідставно та неправомірно задоволені судом першої інстанції.

Крім того, з огляду на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 начальник КП "Агрошляхбуд" ОСОБА_14 помер, а згідно з посадовою інструкцією головного інженера під час відсутності керівника підприємства головний інженер виконує його обов'язки та набуває його прав, несе відповідальність за незалежне їх виконання та використання, апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо того, що виконуючий обов'язки начальника КП «Агрошляхбуд» головний інженер ОСОБА_15 не є належною посадовою особою та що ним неправомірно підписана довіреність на представника КП «Агрошляхбуд» ОСОБА_16, оскільки іншої особи, яка б вправі була діяти від імені підприємства та представляти його інтереси до обрання загальними зборами нового керівника, нормами чинного законодавства та статутом не визначено. Відтак, на думку апеляційного суду, ОСОБА_15 правомірно згідно з наказом №76 від 30.09.2015 на підставі п.15 розділу ІІ посадової інструкції головного інженера приступив до виконання обов'язків начальника КП «Агрошляхбуд».

Водночас, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі п.4 ч.1 ст. 12 ГПК України, в редакції ЗУ від 10.10.2013 р. N 642-VII, яка діє з 29.03.2014, правомірно та обґрунтовано відхилив доводи відповідача про непідвідомчість даного спору господарському суду.

Також вважає, що зустрічна позовна заява подана відповідачем після початку розгляду справи по суті, оскільки вона подана 21.12.2015, в той час як згідно з ухвалою суду від 09.12.2015 та протоколом судового засідання 09.12.2015 суд розпочав розгляд справи по суті, тому в силу ст.60 ГПК не могла бути прийнята до спільного розгляду з первісним позовом.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи та докази сторін щодо сформованості чи несформованості статутного капіталу товариства на час відчуження часток, відтак правомірності чи неправомірності відчуження учасниками часток, та висновки суду першої інстанції щодо цього, оскільки договори купівлі-продажу часток є чинними та не є предметом даного спору.

З огляду на викладене інші доводи сторін не беруться до уваги.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильного застосування норм матеріального права і процесуального права, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про обґрунтованість позову та про задоволення позовних вимог.

Відтак апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняте нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно із ЗУ «Про судовий збір», в редакції чинній на момент подання позову (29.10.2015) судовий збір підлягав сплаті за майнову вимогу у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати та за немайнову - в розмірі мінімальної заробітної плати. Тобто, судовий збір мав бути сплачений в сумі 7 164,75грн(5 946,75 + 1218,00), в той час як позивач сплатив згідно з квитанцією від 09.10.2015 лише 1 218,00грн.

Отже, з позивача належить стягнути в дохід Держаного бюджету недоплачену суму судового збору 5 946,75 грн та стягнути на користь відповідача судовий збір в сумі 7 881,23грн, сплачений при поданні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задоволити.

Рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.12.2015 у справі №907/1146/15 скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_21, ідент номер НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1, в дохід Державного бюджету 5 946,75грн судового збору.

2. Стягнути з ОСОБА_21 , ідент номер НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1, на користь Колективного підприємства "Агрошляхбуд", ідент. код 03580334, місцезнаходження: 90300, м. Виноградів Закарпатської області, вул. Івана Франка,92, -7881,23 грн судового збору.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 17.03.2016

Головуючий-суддя М.І. Хабіб

Суддя О.В. Зварич

Суддя Я.О. Юрченко