номер провадження справи 5/7/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.03.2016 Справа № 908/191/16

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Азовкабель» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, 2 - і)

До відповідача: Спільного закритого акціонерного товариства «Белтелекабель» (220075, Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. Селицького, 21, корп. 5)

про стягнення 83 935 доларів США 2 цента

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 2 від 08.02.2016

Від відповідача: не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

21.01.2016 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Азовкабель» до Спільного закритого акціонерного товариства «Белтелекабель» про стягнення 83 932,20 доларів США.

Ухвалою суду від 21.01.2016 № 908/191/16 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 908/191/16, справі присвоєно номер провадження 5/7/16, розгляд справи призначено на 14.03.2016.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився. Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від 15.02.2016 № 15/02-01 та від 05.03.2016 № 05/03-01 та зобовязання позивача направити копію позовної заяви та доданих до неї документів на російській або білоруській мовах згідно із Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних судах (Гаага, 1965) та Угоди про порядок вирішення спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності (1992).

Позивач не заперечує проти відкладення розгляду справи. Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом задоволено.

Щодо клопотання відповідача про зобовязання позивача направити копію позовної заяви та доданих до неї документів на російській або білоруській мовах, суд зазначає, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на контракті № 105 від 22.06.2015, який укладено між сторонами, відповідно до п.п. 10.1., 10.2. якого правом, що регулює права та обовязки сторін за цим контрактом, є матеріальне та процесуальне право України.

Будь-які спори за цим контрактом підлягають врегулюванню у компетентному державному суді за місцезнаходженням позивача.

Статтями 123 125 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що Іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

У разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Статтею 3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що мова господарського судочинства визначається статтею 14 Закону України "Про засади державної мовної політики", відповідно до якої судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою.

Відповідно до ч. 1 ст. 4, ст. 19 Закону України «Про засади державної мовної політики» законодавство України про мови складається з Конституції України, Декларації прав національностей України, цього Закону, законів України "Про ратифікацію Європейської хартії регіональних мов або мов меншин", "Про національні меншини", "Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин" та інших законів України, а також міжнародних договорів, що регулюють питання використання мов, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Основи державної мовної політики визначаються Конституцією України, а порядок застосування мов в Україні - виключно цим Законом, з норм якого мають виходити інші правові акти, що визначають особливості використання мов у різних сферах суспільного життя.

Мовами міжнародних договорів України, а також угод підприємств, установ і організацій України з підприємствами, установами та організаціями інших держав є державна мова і мова іншої сторони (сторін), якщо інше не передбачено самим міжнародним договором.

Відповідно до статей 1, 5 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних судах, ратифікованої Законом України «Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах» від 19.10.2000, ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави. З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно.

Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Згідно із ст. 5 Угоди про порядок вирішення спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 2889-ХІІ від 19.12.1992, при зверненні про надання правової допомоги і виконання рішень документи, що додаються, викладаються мовою держави, яка запитує, або російською мовою.

Відповідно до п. 10 Розяснень Президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002 № 04-5/608 «Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій» мова судочинства визначається статтею 21 Закону України «Про мови в Українській РСР». Провадження зі справ за участю сторін, які знаходяться на території України, здійснюється українською мовою, а провадження зі справ, у яких бере участь сторона, що знаходиться на території держави з числа республік колишнього СРСР російською.

Проте, Закон України «Про мови в Українській РСР» втратив чинність на підставі закону України «Про засади державної мовної політики», норми якого наведено вище. А отже, судочинство у цій справі має здійснюваться державною мовою.

Враховуючи, що відповідач по справі є субєктом господарювання іншої держави Республіка Білорусь, державною мовою якої є білоруська та російська мови згідно із ст. 17 Конституції Республіки Білорусь 1994 року (зі змінами), суд запропонував позивачу у судовому засіданні направити відповідачу позовну заяву та додані до неї документи російською мовою, докази чого надати суду.

Пунктом 8 Розяснень Президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002 № 04-5/608 «Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій» визначено, що строк розгляду справи за участю іноземного субєкта становить щонайменше 6 місяців. Аналогічне положення міститься в ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних судах (Гаага 1965).

Частина 3 ст. 22 ГПК України передбачає, що сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з ч. 2 ст. 4-5 ГПК України, невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 3.9.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 № 18, у разі нез'явлення представника відповідача за викликом господарського суду останній має право відкласти розгляд справи (стаття 77 ГПК), вжити заходів, передбачених пунктом 5 статті 83 ГПК або статтею 90 ГПК.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, про необхідність відкласти розгляд справи на підставі клопотання відповідача на 18.04.2016 на 11 00.

Керуючись ст.ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Розгляд справи відкласти на 18.04.2016 об 11 год. 00 хв.

2. Запропонувати позивачу направити відповідачу позовну заяву та додані до неї документи російською мовою, докази чого надати суду.

3. Зобовязати сторін:

Сторонам (з ініціативи позивача) - провести звірку розрахунків на предмет зясування суми заборгованості, з урахуванням можливого, на день розгляду справи, погашення боргу відповідачем. Детальний акт звірки надати в засідання суду.

Позивачу надати: доручення на представника (наказ, посвідчення та ін.); письмове нормативне та документальне обґрунтування позовних вимог; достовірні відомості про фактичну адресу відповідача, у т.ч. на день розгляду справи; оригінал контракту № 105 від 22.06.2015 для огляду з усіма змінами, додатками та доповненнями; детальний та обґрунтований розрахунок суми боргу; листування з відповідачем; докази належним чином засвідчені читаємі копії витребуваних документів у справу, оригінали документів, доданих до позову суду для огляду.

Відповідачу надати: доручення на представника (наказ, посвідчення та ін.); документи, які засвідчують правовий статус підприємства (статут, положення, свідоцтво про державну реєстрацію, копію довідки про включення до Єдиного державного реєстру та ін.); письмовий відзив на позовну заяву із посиланням на конкретні норми чинного законодавства, надати суду всі документи на підтвердження ваших доводів; письмове нормативне та документальне обґрунтування своїх заперечень на позов; детальний та обґрунтований розрахунок спірної суми із зазначенням у ньому всіх документів, що його підтверджують; оригінал контракту № 105 від 22.06.2015 для огляду з усіма змінами, додатками та доповненнями; докази повної або часткової сплати заборгованості (платіжні доручення, виписки по рахунку); листування з позивачем; довідку про ваші повні банківські реквізити; належним чином засвідчені читаємі копії витребуваних документів у справу, оригінали документів суду для огляду.

4. Явка у судове засідання представників сторін обовязкова.

5. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Суддя К.В.Проскуряков