ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

17 березня 2016 року Справа № 915/148/16

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Сьяновій О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 16/03 від 16.03.2016;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 19 від 12.02.2016;

від третьої особи: ОСОБА_3 довіреність № 01/53/633 від 28.12.2015;

ОСОБА_4 довіреність № 01/53-635 від 28.12.2015;

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про вжиття запобіжних заходів до забезпечення позову

За позовом: Приватного виробничого комерційного підприємства Швидкість, 54020, м.Миколаїв, вул. Декабристів, 41/24,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий домМиколаївіндодяг, 54001, м.Миколаїв, вул. Радянська, 2-Г,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ПАТ Миколаївобленерго в особі філії м.Миколаєва (54055, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 94),

про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди з останнього 709 674,63 грн., а також 10645,12 грн. судового збору.

Через відділ документального забезпечення суду від Приватного виробничого комерційного підприємства Швидкість 17.03.2016 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий домМиколаївіндодяг, а саме:

- нежитлову будівлю виробничого цеху та земельну ділянку, які розташовані за адресою м.Миколаїв, вул. Декабристів, 41/11;

- розрахунковий рахунок 4600 в ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005.

Дану заяву позивач обґрунтовує тим, що позивачу стало відомо, що відповідач виставив на продаж майно за адресою м.Миколаїв, вул. Декабристів, 41/11, що в разі задоволення позовних вимог, утруднить або взагалі унеможливить виконання рішення суду.

Згідно з ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, із змісту вищенаведених правових норм вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди при виконанні рішення суду. Тобто, безпосередньою метою вжиття заходів забезпечення позову є гарантія реального виконання судового рішення.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Враховуючи подання заяви про забезпечення позову в процесуальному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, при розгляді такої заяви суд застосовує норми зазначеного кодексу, в тому числі норми ст. 33 ГПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів та заперечень.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, заявник має обґрунтувати належними доказами наявність підстав для забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 12.12.2006 року № 01-8/2776).

Заявником (позивачем) не надано належних доказів на обґрунтоване підтвердження наявності фактичних обставин, достатніх для вжиття судом заходів до забезпечення позову.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов до висновку про неможливість задоволення заяви позивача про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

Крім того, Приватним виробничо комерційним підприємством Швидкість при подачі заяви про вжиття заходів до забезпечення позову не було сплачено судовий збір, як це передбачено Законом України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Приватного виробничого комерційного підприємства Швидкість про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий домМиколаївіндодяг - відмовити.

Суддя С.М. Коваль