КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2016 р. Справа№ 910/1707/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Рудченка С.Г.

Яковлєва М.Л.

при секретарі

судового засідання: Колеснік М.П.

за участі представників сторін:

позивча Слюсаренко Д.А. - дов. від 07.12.2015 б/н;

Кострюков Д.В. - дов. від 07.12.2015 б/н;

відповідача не з'явився, про дату, час та місце судового

засідання був повідомлений належним чином;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги

позивача ТОВ "АС ЕНЕРГІЯ"

на Ухвалу Господарського cуду міста Києва від 05.02.2016

про повернення позовної заяви на підставі

п. 5 ч.1 ст. 63 ГПК України

у справі № 910/1707/16 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом ТОВ "АС ЕНЕРГІЯ"

до відповідача ПрАТ "Київський електровагоноремонтний завод

ім.Січневого повстання 1918 року"

про стягнення заборгованості у розмірі 282 847,41 грн. за

Договорами поставки

ВСТАНОВИВ:

04.02.2016 позивач ТОВ "АС Енергія" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача ПрАТ "Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року" про стягнення 282 847,41 грн. за п'ятьма Договорами поставки № КЕВРЗ/ВЗК-1422/Ю від 21.01.2014, № КЕВРЗ/ВЗК-14158/Ю від 18.08.2014, № КЕВРЗ/ВЗК-14220/Ю від 23.12.2014, № КЕВРЗ/ВЗК-1536/Ю від 31.03.2015 та № КЕВРЗ/ВЗК-15153/Ю від 25.05.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2016 № 910/1707/16 позовну заяву ТОВа "АС Енергія" та додані до неї матеріали було повернуто без розгляду на підставі п. 5 ч.1 ст. 63 ГПК України, у зв'язку з тим, що в одній позовній заяві об'єднано кілька вимог за п'ятьма різними Договорами поставки і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Не погоджуючись з прийнятою Ухвалою, позивач ТОВ "АС Енергія" звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.02.2016 № 910/1707/16 скасувати та передати справу на розгляд по суті до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга обґрунтована на тому, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, що суперечить вимогам чинного законодавста, зокрема положенням п. 5 ч.1 ст. 63 ГПК України. Скаржник наголошує про те, що у даному випадку, наявні всі підстави для об'єднання в позові вимог за п'ятьма Договорами поставки, оскільки вони є пов'язаними між собою, виникли між тими ж сторонами та за однакових обставин. Крім того, позивач зауважує і про те, що об'єднання позовних вимог дасть можливість досягти економії, ефективніше використовувати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливить винесення різних рішень.

За Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2016 № 910/1707/16, для розгляду даної апеляційної скарги було сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Гаврилюка О.М., суддів: Суліма В.В., Коротун О.М.

Ухвалою КАГС від 17.02.2016 № 910/1707/16 порушено апеляційне провадження за скаргою позивача та призначено судове засідання на 01.03.2016. (колегія суддів у складі: головуючого судді Гаврилюка О.М., суддів: Суліма В.В., Коротун О.М.).

За Розпорядженням керівника апарату КАГС від 01.03.2016 №09-52/215/16, у зв'язку із перебуванням головуючого судді Гаврилюка О.М. на лікарняному, дану справу було передано на повторний автоматизований розподіл.

За Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями № 910/1707/16 від 01.03.2016, для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Рудченка С.Г., Яковлєва М.Л..

Ухвалою КАГС від 03.03.2016 № 910/1707/16 прийнято апеляційну скаргу позивача до провадження колегією суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Рудченка С.Г., Яковлєва М.Л. та призначено судове засідання на 17.03.2016.

09.03.2016 через відділ документального забезпечення КАГС позивачем на вимогу колегії суддів було подано позовні матеріали, в тому об'ємі, якому їх було надано суду першої інстанції.

В судове засідання від 17.03.2016 представник відповідача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить залучене до матеріалів справи зворотне поштове повідомлення № 09-33/9762/16.

Враховуючи, що присутні представники позивача під час судового засідання від 17.03.2016 не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у відсутності представника відповідача, колегія суддів перейшла до здійснення апеляційного перегляду процесуальної Ухвали за наявними матеріалами.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, заслухавши пояснення представників позивача, дійшла висновку апеляційну скаргу позивача ТОВ "АС Енергія" залишити без задоволення, Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.02.2016 по даній справі залишити без змін, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів позову, ТОВом "АС Енергія" було заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості у загальній сумі 282 847,41 грн. за п'ятьма Договорами, а саме Договором поставки №КЕВРЗ/ВЗК-1422/Ю від 21.01.2014, Договором поставки №КЕВРЗ/ВЗК-14158/Ю від 18.08.2014, Договором поставки №КЕВРЗ/ВЗК-14220/Ю від 23.12.2014, Договором поставки №КЕВРЗ/ВЗК-1536/Ю від 31.03.2015 та Договором поставки №КЕВРЗ/ВЗК-15153/Ю від 25.05.2015.

Місцевий господарський суд, приймаючи вказану Ухвалу про повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 5 ч.1 ст. 63 ГПК України, мотивував її наступним.

Відповідно до частини 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

За пунктом 3.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в якому вказано, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо: позов поданий одночасно до залізниці та вантажовідправника (вантажоодержувача), і в цій позовній заяві об'єднані вимоги, що ґрунтуються на комерційному акті, з вимогами, які обґрунтовані іншими документами; об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів, і т.п.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали позову, встановив, що, у даному випадку, сумісний розгляд об'єднаних вимог за п'ятьма Договорами поставки перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво ускладнить вирішення спору, заявлені вимоги щодо стягнення заборгованості не пов'язані підставою їх виникнення.

Під час розгляду даної справи підлягають встановленню обставини щодо виконання відповідачем окремо кожного Договору поставки, необхідним є з'ясування чи відповідають дійсності та підтверджуються відповідними доказами вимоги що виникли по кожному Договору, з'ясування обставин щодо належного/неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по оплаті наданих послуг. Крім того, судом має бути надана правова оцінка цим Договорам з точки зору правової природи укладених Договорів, настання строку виконання зобов'язання. При розгляді заявлених вимог суд має надати оцінку договірним відносинам сторін по п'яти Договорах поставки, визначити строк їх дії, встановити чи дійсно обставини, на які зроблені посилання про наявність порушення відповідачем своїх зобов'язань, є підставою вважати їх такими, що виникли з цих Договорів, тощо.

Навіть у випадку коли позивач правомірно об'єднав вимоги, пов'язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

За висновком суду першої інстанції, в даному випадку, підставою позову є неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, які виникли з п'яти різних Договорів поставки і хоча правове обґрунтування вимог є однаковим (неналежне виконання), ці Договори не пов'язані між собою підставами виникнення і не є похідними один від одного.

Серед іншого, місцевим господарським судом, відзначено і те, що по кожній із заявлених вимог суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру із визначенням та дослідженням різного кола доказів щодо встановлення обставин, пов'язаних з невиконанням відповідачем свого зобов'язання за кожним Договором, що перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи. Окрім того, позивач жодним чином не позбавлений права звернутись про стягнення з відповідача заборгованості за вказаними Договорами, з окремими позовами, які у встановленому порядку мають бути розглянуті компетентним судом.

Колегія суддів, з огляду на вищенаведене, погоджується з прийнятою Ухвалою суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам процесуального законодавства.

Позивач ТОВ "АС Енергія" у доводах апеляційного оскарження наголошує на тому, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, а саме п. 5 ч.1 ст. 63 ГПК України. Скаржник стверджує, що у даному випадку, наявні всі підстави для об'єднання в позові вимог про стягнення боргу за п'ятьма Договорами поставки, оскільки вони є пов'язаними між собою, виникли між тими ж сторонами та за однакових обставин, а тому це об'єднання вимог не ускладнить вирішення спору. Позивач зауважує, що об'єднання в одній позовній заяві вимог за п'ятьма Договорами поставки є його процесуальним правом.

Колегія суддів відхиляє наведенні зауваження скаржника, вважає їх необґрунтованими, при цьому вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Як вбачається з матеріалів позову, ТОВом "АС Енергія" було заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості у загальній сумі 282 847,41 грн. за п'ятьма Договорами поставки товару.

За змістом позову слідує, що ТОВом "АС Енергія" вказано суму боргу по кожному із Договорів поставки з врахуванням 3 % річних, пені та інфляційних втрат. Однак в порушення вимог статті 54 ГПК України позивачем не зазначено періоду прострочення виконання зобов'язання за кожним із Договорів, строки та порядок оплати по кожному Договору поставки окремо, не вказано початкову суму боргу по кожному Договору та послідовність її зменшення, з урахуванням часткової оплати.

В свою чергу, Претензія від 16.11.2015 №1, на яку посилається позивач як на доказ заявленої суми боргу, також не містить названих розрахунків по кожному Договору поставки. При цьому, слід звернути увагу на те, що названа Претензія пред'явлена на борг у розмірі 330 035,72 грн., в той час, коли за позовом позивач просить стягнути борг у сумі 282 847,41 грн..

Серед іншого, звертає увагу на себе і Акт звірки взаєморозрахунків станом на 19.11.2015, який взагалі не містить посилання на вказані позивачем Договори поставки та за яким зазначено дебет, кредит та сальдо у розмірі - 330 035,72 грн.. За названим Актом звірки не вказано жодного розрахункового документу, не зазначено періоду прострочення виконання зобов'язань, не відображено загальну суму боргу, його погашення, тощо.

Тобто, ТОВом "АС Енергія" в позовній заяві не описано характер правовідносин по кожному Договору поставки окремо, як того вимагає ст. 54 ГПК України.

Відповідно до ст. 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні.

З аналізу вищенаведеної норми вбачається, що підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Таким чином, можна об'єднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Як вже зазначалося вище, позовні вимоги ґрунтуються на п'яти Договорах поставки, до яких додано Специфікації, які є додатками до цих Договорів, тобто підтверджуються не тими самими доказами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, що і було зроблено судом першої інстанції.

Таким чином, зазначеними положеннями процесуального закону визначено право позивача об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Однак, згідно з нормами п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України навіть у випадку, коли позивач правомірно об'єднав вимоги, пов'язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Аналогічна правова позиція, щодо застосування п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України щодо об'єднання позовних вимог за договорами поставки, викладена у Постановах Вищого господарського суду України від 04.04.2012 № 25/5005/16344/2011, від 26.12.2013 № 910/16369/13, від 24.03.2014 № 904/9264/13.

Колегія суддів, враховуючи те, що для правильного вирішення спору у цій справі суд повинен по кожному окремому Договору поставки дослідити та дати правову оцінку, як щодо загальної суми заборгованості, нарахованих відсотків, інфляційних витрат, так і щодо прав та обов'язків сторін за їх умовами, спільний розгляд об'єднаних позивачем вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін, що суттєво утруднить вирішення спору, вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги позивача ТОВ "АС Енергія" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженої Ухвали у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 63, 91, 99, 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ТОВ "АС Енергія" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.02.2016 № 910/1707/16 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2016 № 910/1707/16 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2016 № 910/1707/16 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 910/1707/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді С.Г. Рудченко

М.Л. Яковлєв