ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.03.16р. Справа № 904/946/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Арко Іріс"

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Дзержинського"

про стягнення 56 510,62 грн. за договором поставки

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. № б/н від 25.02.16р.

Відповідача - ОСОБА_2, дов. № 10 від 29.01.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 56 510,62 грн. за договором поставки, з яких: 54 110,24 грн. основного боргу, 1 617,63 грн. збитків від інфляції, 782,75 грн. 3 % річних, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Відповідач позов визнав частково, надав контррозрахунок 3 % річних, посилаючись на п. 3 Специфікації вказав, що з видаткової накладної вбачається, що поставка товару відбулася 10.08.15р., 10 банківських днів необхідно враховувати з 11.08.15р. (з урахуванням вихідних і святкових днів) тому, строк оплати настав 25.08.15р., отже, розрахунок 3 % річних необхідно здійснювати з 26.08.15р., у зв'язку з чим, за його розрахунком 3 % річних становлять 742 грн. (54 110,24 х 3 % : 365 х 167 днів прострочки).

Представник Позивача не погодився з твердженням Відповідача щодо дати поставки, оскільки на видатковій накладній зазначено дату 07.08.15р., представник Відповідача, який одержував товар розписався у накладній без зауважень, лише на примірнику видаткової накладної Відповідача зазначено, що товар поставлено 10.08.15р.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.03.15р. ПАТ "Дніпровський мета лургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", в якості Покупця та ТОВ "Арко Іріс", в якості Продавця, укладено договір поставки № 15-0616-02 (далі Договір), за п. 1.1 якого Продавець зобов'язався виготовити та поставити, а Покупець прийняти та оплатити про дукцію, вказану в Специфікаціях, які додаються до цього договору, іменовану надалі товар.

Згідно з п. 1.2 Договору кількість, номенклатура, ціна, термін поставки та умови оплати това ру визначені в Специфікаціях, які додаються до цього договору, що складають його не від'ємну частину.

На виконання умов Договору, за видатковою накладною № РН-0000009 від 07.08.15р. Позивач поставив Відповідачеві товар на суму 79 355,52 грн. Товар отримав ОСОБА_3, уповноваже ний Відповідачем на отримання товару довіреністю № 476/04 від 04.08.15р.

Умовами Додатку №1 до Договору передбачено, що ціна наведена на умовах DDР м.Дніпродзержинськ (п.1); умови поставки - DDР - склад м.Дніпродзержинськ (п. 2); умови оплати: 30% попередня оплата після надання рахунку на попередню оплату, 70% за фактом поставки, протягом 10 банківських днів, на підставі виставленого рахунку на оплату (п.3); термін поставки "Товару" - протягом 35-63 календарних днів з моменту перерахування Покупцем 30% попередньої оплати (п. 4).

29.05.15р. Відповідачем, на виконання умов п. 3 Додатку № 1 до Договору, сплачено 25 245, 28 грн. попередньої оплати, а 70% залишку вартості товару у сумі 54 110,24 грн. Відповідачем не сплачено.

У розділі 4 Договору сторони погодили порядок здійснення платежів, зокрема, розрахунки за цим Договором здійснюються у національній валюті України - гривні (п. 4.1); розрахунки за поставлений Товар здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця в порядку, зазначеному в Специфікаціях (п. 4.2).

В результаті часткової несплати Відповідачем вартості поставленого товару, у нього виник борг перед Позивачем в розмірі 54 110,24 грн.

З метою врегулювання спору у позасудовому порядку Позивачем направлялась претензія від 16.12.2015р. вих. №160/2015 з вимогою оплати боргу, яка залишена без розгляду.

На прострочений борг Відповідача, за період з 17.08.15р. по 08.02.16р. Позивачем нараховані 1617,63 грн. збитків від інфляції та 782,75 грн. 3 % річних.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов визнав частково, надав контррозрахунок 3 % річних, посилаючись на п. 3 Специфікації вказав, що з видаткової накладної вбачається, що поставка товару відбулася 10.08.15р., 10 банківських днів необхідно враховувати з 11.08.15р. (з урахуванням вихідних і святкових днів) тому, строк оплати настав 25.08.15р., отже, розрахунок 3 % річних необхідно здійснювати з 26.08.15р., у зв'язку з чим, за його розрахунком, 3 % річних становлять 742 грн. (54 110,24 х 3 % : 365 х 167 днів прострочки).

Перевіривши розрахунки Позивача, контррозрахунок Відповідача, господарський суд визнає обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи розрахунки Позивача в частині нарахованого основного боргу та збитків від інфляції.

Щодо розрахунків 3 % річних з простроченої суми, суд не погоджується з позиціями сторін відносно початку прострочки Відповідача, оскільки Позивач не врахував умови Специфікації щодо обрахунку строків оплати у банківських днях, а відповідач не довів, що товар одержано ним 10.08.15р., оскільки відмітки прописом про поставку товару 10.08.15р. зроблені лише на примірнику видаткової накладної Відповідача, на примірнику Позивача таких записів немає. За перерахунком суду, прострочка Відповідача почалася з 22.08.15р., тому 3 % річних з простроченої суми за період прострочки з 22.08.15р. по 08.02.16р. становить 760,02 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 54 110,24 грн. основного боргу, 1 617,63 грн. збитків від інфляції, 760,02 грн. 3 % річних, решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Дзержинського" (51925, м.Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18б, код 053 930 43) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арко Іріс" (69114, м. Запоріжжя, вул. Воронезька, АДРЕСА_1; поштова адреса: 69032, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд.218, оф. 13, код 305 020 53) 54 110,24 грн. основного боргу, 1 617,63 грн. збитків від інфляції, 760,02 грн. 3 % річних, 1 377,45 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено ______________