ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" березня 2016 р.Справа № 916/4209/15

За позовом: Публічне акціонерне товариство „Одесагаз

до відповідача: Державної установи „УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ПРОТИЧУМНИЙ ІНСТИТУТ ІМ. І.І. МЕЧНІКОВА МІНІСТЕРСТВА ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я УКРАЇНИ

про стягнення 216426,33грн.

Суддя Малярчук І.А.

Представники сторін

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності №21/17-8 від 04.01.2016р.; ОСОБА_2, згідно довіреності від 03.02.2016р. №21/17-129.

від відповідача: ОСОБА_3, згідно довіреності №3 від 10.09.2015р.

від Суворовського ВДВС Одеського МУЮ: не з`явився

У судовому засіданні 22.03.2016р. приймали участь:

від позивача: ОСОБА_2, згідно довіреності від 03.02.2016р. №21/17-129.

від відповідача: ОСОБА_3, згідно довіреності №3 від 10.09.2015р.

від Суворовського ВДВС Одеського МУЮ: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: розглядається скарга ПАТ „Одесагаз у порядку ст.121-2 ГКП України на бездіяльність Суворовського ВДВС Одеського МУЮ по виконанню наказу суду від 15.12.2015р. у справі №916/4209/15.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.12.2015р. позов позивача задоволено повністю. 15.12.2015р. на виконання вказаного рішення видано накази.

08.02.2016р. за вх.№2-599/16 до суду надійшла скарга ПАТ „Одесагаз на бездіяльність Суворовського ВДВС Одеського МУЮ по виконанню наказу суду від 15.12.2015р. у справі №916/4209/15, яку скаржник обґрунтовує тим, що 22.12.2015р. ним було відправлено на адресу Суворовського ВДВС Одеського МУЮ заяву про примусове виконання наказу суду від 15.12.2015р. по справі №916/4209/15, однак, державною виконавчою службою не вжито заходів щодо прийняття заяви стягувача до розгляду, відкриття виконавчого провадження та арешту коштів боржника, як то передбачено положеннями Закону України „Про виконавче провадження у випадку добровільного невиконання виконавчого документа боржником.

25.02.2016р. за вх.№4852/16 позивач подав уточнення до скарги на бездіяльність органу державної виконавчої служби, де виклав зміст вимог скарги в уточненій редакції, та просить суд визнати неправомірною бездіяльність Суворовського ВДВС Одеського МУЮ, яка полягає у не винесені постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, не направлені відповідних постанов стягувачу та боржнику; зобовязати Суворовський ВДВС Одеського МУЮ винести постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, направити відповідні постанови стягувачу та боржнику.

Відповідач у запереченні на скаргу від 18.02.2016р. за вх.№4028/16 вказав, що стягнуту рішенням суду заборгованість за природний газ за січень квітень 2015р. сплатив на користь позивача, незважаючи на що позивач звернувся до відділу ДВС із заявою про примусове виконання рішення суду. На підтвердження викладеного відповідач надав платіжні доручення №772 від 03.11.2015р., №770 від 03.11.2015р., №771 від 03.11.2015р., №867 від 02.12.2015р., №869 від 02.12.2015р., №868 від 02.12.2015р., №910 від 16.12.2015р.

В свою чергу, позивач відзначив про сплату відповідачем лише основної заборгованості за судовим рішенням, неоплаченою залишились пеня, три відсотки річних, індекс інфляції, судовий збір.

Відповідно до ст.1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до Преамбули Закону України „Про виконавче провадження цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України „Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За положеннями ч.1 ст.2 Закону України „Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова (ч.ч.1, 2 ст.25 Закону України „Про виконавче провадження).

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються (ч.ч.1, 3 ст.27 Закону України „Про виконавче провадження).

Згідно ч.1 ст.35 Закону України „Про виконавче провадження за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Згідно фіскального чеку №4239 від 22.12.2015р. позивач надіслав до Суворовського ВДВС Одеського МУЮ заяву від 22.12.2015р. про примусове виконання наказу суду від 15.12.2015р. по справі №916/4209/15, однак, доказів належного реагування у відповідності до положень Закону України „Про виконавче провадження на цю заяву з боку органу державної виконавчої служби суду не надано.

Так, рішенням суду від 02.12.2015р., на виконання якого видано наказ від 15.12.2015р., стягнуто з Державної установи „УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ПРОТИЧУМНИЙ ІНСТИТУТ ІМ. І.І. МЕЧНІКОВА МІНІСТЕРСТВА ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я УКРАЇНИ на користь Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1, ) основного боргу у розмірі 62303,04грн., пені у розмірі 39895,86грн., 3%річних у розмірі 2337,55грн., індексу інфляції у розмірі 34976,04грн. та витрати по сплаті судового збору на суму 3246,40грн.

Подані відповідачем копії платіжних доручень №772 від 03.11.2015р., №770 від 03.11.2015р., №771 від 03.11.2015р., №867 від 02.12.2015р., №869 від 02.12.2015р., №868 від 02.12.2015р., №910 від 16.12.2015р. підтверджують оплату за отриманий від позивача газ в сумі основного боргу - 62303,04грн. При цьому, докази оплати стягнутих за рішенням суду від 15.12.2015р. 39895,86грн. пені, 2337,55грн. 3%річних, 34976,04грн. індексу інфляції, 3246,40грн. судового збору суду не надані. Таким чином, підстав для не відкриття виконавчого провадження у Суворовського ВДВС Одеського МУЮ не було.

Згідно п.9.13. Постанови Пленуму ВГСУ №9 від 17.10.2012р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За таких обставин, знайшли своє підтвердження обставини, викладені у скарзі стосовно порушення державною виконавчою службою положень ст.25 Закону України „Про виконавче провадження щодо не відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду від 15.12.2015р. по справі №916/4209/15, у звязку з чим суд визнає доводи скаржника частково правомірними, з врахуванням того, що прийняттю виконавчою службою постанов про арешт та заборони на відчуження майна боржника має передувати самий факт відкриття виконавчого провадження та без відкриття виконавчого провадження є безпідставним зобовязання державного виконавця виносити такі постанови, з огляду на що суд частково задовольняє скаргу.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати доводи ПАТ „Одесагаз, викладені у скарзі 08.02.2016р. за вх.№2-599/16, з врахуванням заяви про уточнення скарги від 25.02.2016р. за вх.№4852/16, на бездіяльність Суворовського ВДВС Одеського МУЮ по виконанню наказу суду від 15.12.2015р. у справі №916/4209/15 частково правомірними та скаргу частково задовольнити.

2. Визнати незаконною бездіяльність Суворовського ВДВС Одеського МУЮ, яка полягає у не винесені постанови про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу суду від 15.12.2015р. у справі №916/4209/15 та не надісланні такої постанови сторонам виконавчого провадження.

3. Зобовязати Суворовський ВДВС Одеського МУЮ винести постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу суду від 15.12.2015р. у справі №916/4209/15 та надіслати таку постанову сторонам виконавчого провадження.

4. В решті вимог скарги доводи скаржника визнати неправомірними та відмовити у задоволенні скарги в частині визнання неправомірною бездіяльність Суворовського ВДВС Одеського МУЮ щодо невинесення постанов про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та зобовязання Суворовське ВДВС Одеського МУЮ винести постанови про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Суддя І.А. Малярчук