КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р. Справа№ 910/33126/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Лобаня О.І.

суддів: Майданевича А.Г.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 29.02.2016 року,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.01.2016 року

у справі № 910/33126/15 (суддя - Андреїшина І.О.)

за позовом публічного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Метровес»

про стягнення 114 224,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.01.2016 року по справі № 910/33126/15 позовну заяву публічного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» повернуто без розгляду на дооформлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 05.01.2016 року, публічне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду міста Києва від 05.01.2016 року по справі № 910/33126/15 скасувати.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

В судовому засіданні 29.02.2016 року представник публічного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» надав суду апеляційної інстанції свої пояснення по справі, в яких підтримав подану апеляційну скаргу на підставі доводів, зазначених у ній, та просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу місцевого господарського суду скасувати, та матеріали справи направити до суду першої інстанції для розгляду.

Представники товариства з обмеженою відповідальністю «Метровес» в судове засідання 29.02.2016 року не з'явилися. Ухвала про прийняття апеляційної скарги направлялася відповідачу на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, проте конверт з вказаною поштовою кореспонденцією був повернутий на адресу Київського апеляційного господарського суду з відміткою поштового відділення про вибуття організації за даною адресою.

У відповідності до п. 3.9.1., 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, заслухавши думку представника позивача, що з'явився у судове засідання, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки відповідач, що не з'явився у судове засідання 29.02.2016 року, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Участь представника, що не з'явився у судове засідання, судом обов'язковою не визнавалась, клопотань про відкладення розгляду справи та витребування додаткових доказів не надходило. В матеріалах справи міститься достатньо доказів для прийняття рішення по справі.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 102 ГПК України суд апеляційної інстанції обмежений п'ятнадцятиденним строком розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а продовження зазначеного строку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України без клопотання сторони по справі не передбачено ГПК України.

Відповідно до статті 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про повернення позовної заяви.

Згідно зі статтею 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.12.2015 року публічне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» звернулося до господарського суду м. Києва із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення з відповідача 114 224,00 грн. збитків.

Повертаючи позовну заяву, місцевий господарський суд вказав на те, що належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі. Тому, надання позивачем ксерокопій описів вкладення в цінні листи та фіскальних чеків УДППЗ «Укрпошта» не може бути прийнято судом в якості доказів направлення на адресу відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Однак, із зазначеним висновком суду колегія суддів апеляційного господарського суду погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку, є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). При цьому, місцевий господарський суд не звернув увагу, що форма і зміст поданих позивачем належним чином засвідчених копій фіскальних чеків № 0051 від 19.11.2015 року та № 0086 від 22.12.2015 року та описів вкладення у цінні листи повністю відповідають формі і змісту фіскальних чеків та описів вкладення, встановлених законом.

Тобто, судова колегія вважає, що з поданих позивачем належним чином засвідчених копій фіскальних чеків та описів вкладення вбачається факт надання поштовим відділенням послуг поштового зв'язку. Крім того, на вказаних копіях чітко відображений календарний штемпель поштового відділення.

Судова колегія звертає увагу, що якщо у господарського суду з тих чи інших причин виникнуть сумніви у достовірності доказів відправлення копії позовної заяви з додатками іншій стороні у справі, чи дійшовши висновку про недостатність таких доказів, суд не позбавлений права і можливості у порядку підготовки до розгляду справи або у процесі її розгляду витребувати у позивача оригінали поданих документів або додаткові докази (касовий чек, розрахункову квитанцію, оригінал реєстру поштових відправлень з відбитком поштового штемпеля, за необхідності - відповідну довідку підприємства зв'язку тощо), але не має підстав для повернення позовної заяви.

Отже, враховуючи вищенаведене, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом помилково було повернуто позовну заяву публічного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» на підставі п. 6 ст. 63 ГПК України, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню на розгляд до господарського суду міста Києва.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення або неправильне застосування норм матеріального права чи процесуального права, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Відповідно до п. 4.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Керуючись ст. ст. 99, 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.01.2016 року у по справі № 910/33126/15 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 05.01.2016 року по справі № 910/33126/15 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/33126/15 повернути до господарського суду міста Києва для розгляду.

Головуючий суддя О.І. Лобань

Судді А.Г. Майданевич

Р.В. Федорчук

Дата підписання 04.03.2016.