РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016Справа №910/32927/15

За позовомПублічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Ево Софт"
простягнення 61175,75 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивача:Ганага А.С. - представник
від відповідача:не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ево Софт" основної заборгованості за договором оренди №02-04-14 від 02.04.2014 у розмірі 41111,31 грн., 9936,00 грн. додаткової орендної плати, 1900,39 грн. пені, 3% річних у розмірі 228,05 грн.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині оплати орендної плати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.01.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/32927/15 та розгляд справи призначено на 27.01.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2016, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням відповідачем вимог ухвали суду, розгляд справи відкладено на 17.02.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2016, за клопотанням представника позивача судом продовжено строк розгляду спору у справі № 910/32927/15 на 15 днів, а у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням відповідачем вимог ухвали суду, розгляд справи відкладено на 10.03.2016.

В судовому засіданні 10.03.2016 представник позивача подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій уточнив розмір заявлених позовних вимог, у зв'язку з чим просив суд стягнути з відповідача основну заборгованість за договором оренди №02-04-14 від 02.04.2014 у розмірі 39175,31 грн., 9936,00 грн. додаткової орендної плати, 10856,76 грн. експлуатаційних витрат, 1471,62 грн. пені, 3% річних у розмірі 176,60 грн.

Вказана заява прийнята судом до розгляду, як заява про збільшення позовних вимог, відповідно до положень ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, відзив на позов не надав.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 10.03.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2014 між Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (орендодавець, позивач) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ево Софт" (орендар, відповідач) було укладено договір оренди №02-04-14 (договір) відповідно до умов якого, орендодавець при цьому надає орендарю в оренду, а орендар наймає в орендодавця приміщення у 46,00 кв.м. орендної площі, розташовані на 2-Е на 1-му поверсі будинку, позначені як офіс 1, які займають приблизно 0,28% загальної орендної площі будинку. Розміри орендної площі приміщень, які надалі використовуватимуться для підрахунку основної орендної плати, зазначеної нижче та відсоткової частки орендаря наведено з урахуванням в орендній площі приміщень частки всіх існуючих у будинку місць загального користування, за винятком площі сходових кліток на кожному поверсі, яка оціночно дорівнює 15% від корисної площі приміщень. Розміри орендної площі приміщень мають бути підтверджені у акті приймання - передачі, зазначеному у ст.4.2 цього договору (п.1.3), цей договір оренди укладається на початковий строк тривалістю 35 повних календарних місяців, який починається з дати початку оренди, визначеної нижче у ст.4.1 і якщо його не буде припинено раніше згідно з умовами цього договору, закінчується в останній день 35-го повного календарного місяця з дати початку оренди (п.2.1), протягом строку оренди орендар сплачує орендодавцю основну орендну плату, що становить грошову суму в українських гривнях, що є еквівалентною сумі 1324,80 доларів США за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ на дату здійснення оплати, на місяць у такий час і таким чином, як визначено у договорі (п.5.1.1), основна орендна плата має підвищуватись щороку, починаючи з першої річниці першого дня першого повного календарного місяця строку оренди та через кожен рік після цієї дати і становити 103% від суми основної орендної плати за попередній рік (п.5.3), будь-які суми, які орендар за цим договором має сплачувати орендодавцю і які не належать до основної орендної плати вважаються додатковою орендною платою і сплачуються згідно з процедурою, викладеною вище у ст. 5.1.1 і нижче у ст. 5.5 або за одноосібним орендодавця, впродовж 10 днів після виставлення рахунку (п.5.4), усі суми основної орендної плати, авансу основної орендної плати, додаткової орендної плати та всі інші платежі, що мають сплачуватись за цим договором, сплачуються без заліків, зарахування зустрічних вимог, знижок чи відрахувань переказом на рахунок орендодавця чи на інший банківський рахунок, який орендодавець може періодично визначати для цієї мети. Усі суми основної орендної плати, додаткової орендної плати та будь-які інші виплати, що мають здійснюватись згідно цього договору протягом строку оренди після періоду авансування орендної плати, повинні сплачуватись на рахунок орендодавця раз на календарний місяць, авансом, не пізніше 5 -го робочого дня кожного календарного місяця (п.5.5), якщо якась частина основної або додаткової орендної плати сплачується після належної дати платежу на неї нараховуються відсотки (як додаткова орендна плата), починаючи з дня, коли платіж мав бути здійснений за меншою ставкою з наступного: максимальною ставкою, дозволеною законодавством або 0,5% за кожний день (п.5.6), орендар сплачує орендодавцю відсоткову частку орендаря у витратах, понесених орендодавцем протягом кожного року строку оренди у зв'язку з володінням, експлуатацією, утриманням та ремонтом будинку, бізнес - центру та земельних ділянок, на яких вони розташовані, включаючи, зокрема, витрати на опалення, кондиціювання повітря, електропостачання прибирання, охорону, прибирання території, водопостачання, каналізацію і будь-які інші комунальні послуги, миття вікон, страхування цивільної відповідальності, пошкодження майна, ненадходження орендної платні та будь-яке інше страхування, здійснене орендодавцем, вартість майна і матеріалів, обладнання, устаткування, сплачуваний орендодавцем податок на муніципальну власність (у разі його справляння), плату за користування землею та будинком, що справляється міською або обласною владою, податок на додану вартість, продаж чи послуги, а також будь-які інші податки, стягнення, збори, вирахування або виплати, що належать до сплати будь-яким державним установам з боку орендодавця, або пов'язані з використанням, експлуатацією чи утриманням будинку та бізнес-центру, безпосередні управлінські витрати, а також винагороду за послуги з управління та адміністративного керівництва, у розмірі не більше 5% загальних надходжень від будинку, юридичні витрати (крім перелічених нижче винятків), і вартість будь-яких інших додаткових послуг, звичних для експлуатації офісного будинку і бізнес-центру подібної якості у Північній Америці або Західній Європі. Орендодавець може запропонувати орендарю додаткові послуги з прибирання та обслуговування його приміщень, як це детально вказано в п.8.2 цього договору (п.6.1.1), для складання бюджету, протягом першого календарного року строку оренди орендар сплачує орендодавцю суму, що складає 3312,00 грн. з ПДВ за місяць, як додаткову орендну плату, у порядку, передбаченому ст.ст. 5,4, 5.5, 5.6 та 6.1.3, починаючи з дати початку оренди, як визначену на підставі розрахунку відсоткову частку орендаря в експлуатаційних витратах протягом першого календарного року оренди (Аванс експлуатаційних витрат). В усі наступні календарні роки сума експлуатаційних витрат коригується і розраховується, виходячи з оперативного кошторису, складеного орендодавцем на новий рік, і сплачується відповідно до ст.ст. 5.5 та 6.1.3 (п.6.1.2), відсоткова частка орендаря в експлуатаційних витратах сплачується як додаткова орендна плата відповідно до ст. 5.5, щомісяця, наперед, до 5-го робочого дня кожного календарного місяця (крім виплат протягом першого календарного року оренди, що здійснюються відповідно до ст.ст. 5.4 та 6.1.2), без знижок чи заліків, разом з іншими прямими платежами за надані орендарю послуги, згадувані у ст. 8.2 договору, якщо такі платежі здійснюються безготівковим переказом коштів на рахунок орендодавця (п.6.1.3), невиконанням договірних зобов'язань з боку орендаря вважаються такі обставини: залишення приміщення орендарем або їх звільнення на строк понад місяць (п.9.4), у разі настання обставин, передбачених статтями 9.1, 9.2, 9.3 або 9.4 цього договору, якщо невиконання зобов'язань фінансового характеру залишатиметься невиправленим понад 30 днів після надання орендареві письмового повідомлення з вимогою їхнього виконання, або якщо невиконання зобов'язань нефінансового характеру залишається невиправленим понад 60 днів, орендодавець має необмежене право негайно розірвати цей договір та повернути собі приміщення, надіславши орендареві відповідне письмове повідомлення (п.9.5), у разі розірвання договору на зазначених підставах орендар має сплатити основну орендну плату, додаткову орендну плату та інші належні суми за період до моменту його розірвання, після чого орендар протягом решти строку дії договору, якби його не було розірвано, незалежно від того, чи будуть ці приміщення знову здані в оренду, має сплачувати орендодавцю в порядку компенсації його поточних втрат основну орендну плату, додаткову орендну плату та інші виплати, передбачені цим договором, за решту визначеного договором строку оренди, за винятком суми чистих надходжень від повторної здачі цих приміщень в оренду, у разі їхнього наймання, після вирахування з цієї суми всіх витрат, яких зазнав орендодавець, у зв'язку з повторним найманням цих приміщень, у тому числі, без обмежень, усіх витрат, пов'язаних з поверненням приміщень у розпорядження орендодавця, виплатою комісійних брокерам, витрат на юридичне обслуговування, гонорари адвокатам, рекламу, заробітної плати службовцям, витрат на реконструкцію приміщень та їх підготовку до повторного наймання. Орендар сплачуватиме відшкодування орендодавцю щомісяця у ті дні, коли він мав би сплачувати основну орендну плату, якби цей договір не було розірвано (п.9.6.1), орендар погоджується, що з урахуванням положень статей 10.1 та 10.2 його зобов'язання щодо сплати основної орендної плати і додаткової орендної плати є абсолютними і безумовними, продовжують діяти після припинення договору і не можуть бути обмежені, скасовані чи в якийсь інший спосіб змінені внаслідок будь - яких подій чи обставин (п.9.7.2).

31.10.2014 відповідач звернувся до позивача з листом про дострокове припинення дії договору оренди, який мотивував зміною обставин та неможливістю продовжувати оренду приміщень.

Пропозицію про дострокове припинення договору позивач не прийняв.

Листом за вих. № 12-86/67-17564 від 06.11.2014 орендодавець повідомив орендаря про порушення ним умов договору оренди, а саме: п.п.9.1, 9.5, 9.6 та про можливе застосування до нього п. 9.6.1 договору.

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач починаючи з жовтня місяця 2014 року свої зобов'язання по договору щодо оплати основної та додаткової орендної плати належним чином не виконав, у зв'язку з чим сума заборгованості відповідача перед позивачем склала 39175,31 грн. з основної орендної плати, 9936,00 грн. додаткової орендної плати та 10856,76 грн. перерахунок експлуатаційних послуг.

12.12.2014 позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію за вих. №121-86/67-19414 від 11.12.2014 про оплату заборгованості.

Відповідач відповіді на вказану претензію не надав, заборгованість не сплатив.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У п.5.5 договору сторони погодили, що усі суми основної орендної плати, додаткової орендної плати та будь-які інші виплати, що мають здійснюватись згідно цього договору протягом строку оренди після періоду авансування орендної плати, повинні сплачуватись на рахунок орендодавця раз на календарний місяць, авансом, не пізніше 5 -го робочого дня кожного календарного місяця, а п.9.6.1 договору визначено зокрема, що у разі розірвання договору на зазначених підставах орендар має сплатити основну орендну плату, додаткову орендну плату та інші належні суми за період до моменту його розірвання.

Як свідчать обставини справи, всупереч умов договору оплата обумовлених договором платежів, а саме: 39175,31 грн. основної орендної плати, 9936,00 грн. додаткової орендної плати за період з жовтня 2014 року по грудень 2014 року відповідачем не здійснена.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

Враховуючи наведене, вимога позивача про стягнення з відповідача 39175,31 грн. основної орендної плати та 9936,00 грн. додаткової орендної плати за період з жовтня 2014 року по грудень 2014 року підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 10856,76 грн. перерахунку експлуатаційних послуг у відповідності до п.6.1.1 договору, то суд зазначає про те, що позивачем не надано суду докази фактичного понесення цих витрат.

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до п.6.1.2 договору, для складання бюджету, протягом першого календарного року строку оренди орендар сплачує орендодавцю суму, що складає 3312,00 грн. з ПДВ за місяць, як додаткову орендну плату, у порядку, передбаченому ст.ст. 5,4, 5.5, 5.6 та 6.1.3, починаючи з дати початку оренди, як визначену на підставі розрахунку відсоткову частку орендаря в експлуатаційних витратах протягом першого календарного року оренди (Аванс експлуатаційних витрат). В усі наступні календарні роки сума експлуатаційних витрат коригується і розраховується, виходячи з оперативного кошторису, складеного орендодавцем на новий рік, і сплачується відповідно до ст.ст. 5.5 та 6.1.3.

Отже, оскільки відповідач користувався приміщенням позивача менше 1 року і позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 9936,00 грн. додаткової орендної плати згідно п.6.1.2 договору, то суд приходить до висновку про відсутність підстав стягнення з відповідача на користь позивача 10856,76 грн. перерахунку експлуатаційних послуг.

Крім цього, за прострочення виконання зобов'язань за укладеним між сторонами договором позивач просив суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 1471,62 грн. та 3% річних у розмірі 176,60 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України).

У відповідності до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 5.6 договору оренди визначено, якщо якась частина основної або додаткової орендної плати сплачується після належної дати платежу на неї нараховуються відсотки (як додаткова орендна плата), починаючи з дня, коли платіж мав бути здійснений за меншою ставкою з наступного: максимальною ставкою, дозволеною законодавством або 0,5% за кожний день.

Отже, суд зазначає, що в п.5.6 договору сторонами не було досягнуто згоди щодо забезпечення виконання зобов'язань по оплаті платежів саме у вигляді пені, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача пені необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки у відповідача перед позивачем наявна непогашена заборгованість, зі сплати якої відповідачем допущено прострочення, то згідно вимог ст. 625 Цивільного кодексу України наявні підстави для застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового зобов'язання у вигляді стягнення 3% річних.

Суд, перевіривши наведений позивачем розрахунок 3% річних, погоджується з ним та вважає за необхідне стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 176,60 грн..

З огляду на вищевикладене, позов підлягає задоволенню частково.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ево Софт" (02068, м. Київ, пр. П. Григоренка, будинок 13 Б, квартира 54, ідентифікаційний код 39137574) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, будинок 29, ідентифікаційний код 00039019) заборгованість за жовтень - грудень місяці 2014 року зі сплати основної орендної плати у розмірі 39175 (тридцять дев'ять тисяч сто сімдесят п'ять) грн. 31 коп., 9936 (дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять шість) грн. 00 коп. додаткової орендної плати, 3% річних у розмірі 176 (сто сімдесят шість) грн. 60 коп. та судовий збір у розмірі 974 (дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 30 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 21.03.2016

Суддя Ю.М.Смирнова