ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р. Справа № 922/691/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шепітько І.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Медуниця О.Є.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 за дорученням №23/10-2015 від 23 жовтня 2015 року

відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача ( вх. № 465 Х/1-32) на рішення господарського суду Харківської області від 25 січня 2016 року у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Хімтек-Імпекс, м.Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче обєднання Схід буд , м.Харків

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю Хімтек-Імпекс звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче обєднання Східбуд, в якій просило відшкодувати збитки завдані поставкою товару в неналежному асортименті та неналежної якості у розмірі 606777,77 грн. (т.1 а.с.4-11).

У судовому засіданні 09 квітня 2015 року представник позивача подав клопотання про збільшення позовних вимог за вх. № 14194, в якому просив стягнути з відповідача збитків у розмірі 1075075,99 грн. (т.2 а.с.68,69).

Рішенням господарського суду Харківської області від 20 квітня 2015 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено (т.2 а.с.121-125, 174-180).

Постановою Вищого господарського суду України від 27 жовтня 2015 року касаційну скаргу ТОВ "Хімтек-Імпекс" задоволено, рішення господарського суду Харківської області від 20 квітня 2015 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15 червня 2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області (т.2 а.с.220-225).

16 листопада 2015 року представник позивача надав клопотання про уточнення позову, в якому просив доповнити текст позову даними про те, що збитки були завдані не тільки простоєм вагонів на станції Вадул - Сірет, але і понаднормовим користуванням іноземними вагонами, відправленням (міжнародне сполучення), користуванням вагонами, зберіганням вантажу у вагонах, коригуванням нарахувань, вивантаженням та перенаправленням вагонів. Позивач вказав, що всі перелічені вище обставини мали місце саме через неможливість розвантажити вчасно вагони на станції, що була спричинена невідповідністю моделі транспортера тій, що мала бути поставлена по договору № 14/04 - ВП від 14.04.2015р. В свою чергу неможливість вчасно розвантажити вагони привела до понаднормового: простою вагонів, користуванням іноземними вагонами, відправленням (міжнародне сполучення), користуванням вагонами, зберіганням вантажу у вагонах, коригуванням нарахувань, вивантаженням та перенаправленням вагонів (т.3 а.с.17,18).

Господарський суд Харківської області, розглянувши дане уточнення, розцінив його як додаткове обгрунтування та пояснення до позову (т.3 а.с.87).

16 грудня 2015 року представник позивача надав клопотання про уточнення позовних вимог, в яких просив суд стягнути з відповідача 787089,81 грн. (т. 3 а.с. 71-76).

Ухвалою від 13 січня 2016 року господарський суд Харківської області прийняв вищезазначену заяву до розгляду, задовольнив її, як таку, що подана з дотриманням вимог діючого законодавства та подальший розгляд справи вів з урахуванням цієї заяви (т.3 а.с.86-90).

У судовому засіданні 25 січня 2016 року представник позивача надав суду клопотання про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути з відповідача збитки у розмірі 784160,76 грн. (т.3 а.с.157).

Рішенням господарського суду Харківської області від 25 січня 2016 року (суддя Шарко Л.В.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Науково-виробниче об'єднання "Східбуд" на користь ТОВ "Хімтек-Імпекс" збитки, завдані поставкою товару не в асортименті та неналежної якості в сумі 706160,76 грн. та 14123,22 грн. витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено. (т.3 а.с.164-176).

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 25 січня 2016 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Вказує на те, що товар доставлено Продавцем, який провів установку та пусконалагоджування, що підтверджується Видатковою накладною №228 від 25.04.2014 року, яка підписана та скріплена печатками з однієї сторони ТОВ "Хімтек-Імпекс" та з іншої сторони ТОВ "НВО "Східбуд". Згідно документів фінансової та бухгалтерської звітності позивач прийняв товар, перевірив його належність, працездатність та отримав відповідні знання щодо експлуатації товару. Також відповідач зазначає, що позивач не надав доказів, що товар поставлено без документів, а матеріали справи не свідчать про встановлення позивачем відповідачу строку для передання товаросупровідних документів. Крім того, сторонами при укладенні договору купівлі-продажу в договірному порядку питання цільового призначення обладнання не врегульовано, наявний в матеріалах справи лист №1/ВП від 15.04.2014 року не може свідчити про вказані обставини ( т.4 а.с.3-13).

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що оскаржене рішення прийняте при повному та всебічному зясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства. Вказує на те, що відповідач відповідно до податкової накладної № 288 від 25.04.2014 року та Акту надання послуг № 288 від 25.04.2014 року поставив пневмотранспортер. Після здійснення декількох спроб його запустити, позивач пересвідчився в неможливості цільового використання пневмотранспортера та листом № 101 від 29.05.2014 року звернувся до відповідача для оформлення акту обстеження товару, у звязку з чим просив вислати особу, для налагоджування обладнання. У звязку з неприбуттям представника відповідача, звернувся до виробника ТПП «АЛЕКСЗЕРНОТЕХНІКА». Представник Виробника повідомив, що поставлене відповідачем обладнання не відповідає асортименту, заявленому в Договорі, а саме: замість моделі «ПТ 50 У» (пневматичного універсального транспортера) було поставлено модель «ПТЗ 50» (пневмотранспортер зернових 50, далі по тексту ПТЗ 50), що може транспортувати лише зерно. На цій підставі просить рішення господарського суду Харківської області від 25 січня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення (т.4 а.с.37-43).

Відповідач у судове засідання не зявився, 13.03.2016 року подав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, у звязку з неможливістю прибуття у судове засідання його представника, який буде перебувати у відрядженні. Доказів в обґрунтування заявленого клопотання суду не надав (т.4 а.с.36).

Розглянувши клопотання відповідача, з урахуванням думки позивача, колегія суддів відмовила у його задоволенні у звязку з необґрунтованістю, оскільки відповідач міг забезпечити явку у судове засідання іншого представника або директора.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати апеляційну скаргу у справі відповідно до ст.75 ГПК України без участі представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин та докази на їх підтвердження, юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Харківської області норм процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, колегія суддів встановила наступне.

Направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, Вищий господарський суд у постанові зазначив, що судами попередніх інстанцій належним чином не відхилено та не спростовано доводи позивача щодо порушення відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу від 14.04.2014 №14/04-ВП, а саме в частині поставки неякісного обладнання, що, в свою чергу, не виключає наявність підстав для відшкодування збитків, передбачених ст.ст.22,623,678 ЦК України. судами попередніх інстанцій не було надано належної правової оцінки співвідношенню збитків, передбачених положеннями ст.225 ГК України та збитків, заявлених позивачем. Водночас, колегія зазначає, що при вирішенні спорів про стягнення збитків необхідно враховувати, що відшкодуванню підлягають не будь-які витрати управненої сторони, які складають реальну шкоду, а лише вимушені та необхідні витрати, тобто, які є дійсно необхідними та мінімальними за даних умов, в даній конкретній ситуації, щоб усунути наслідки неналежного виконання господарського зобов'язання. Однак, в площині застосування ч.1 ст.225 ГК України судами залишено поза увагою та не надано оцінки різним складовим частинам суми збитків, заявлених до стягнення з відповідача, та, як наслідок, достеменно не з'ясовано питання їх доведеності чи недоведеності. всупереч вимог ст.ст.43,85,101,105 ГПК України, судами попередніх інстанцій не встановлено ані причин, ані моменту виникнення недоліків товару (недоліки виникли до чи після передання товару покупцеві; внаслідок порушення покупцем правил експлуатації чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили тощо), а також не враховано узгодження сторонами річного гарантійного строку щодо якості поставленого товару. Таким чином, суди дійшли передчасного висновку як про відсутність факту порушення відповідачем умов договору, так і про відсутність причинно-наслідкового зв'язку між неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов'язань по поставці якісного товару та понесеними позивачем витратами у вигляді витрат на придбання упаковки "біг-бег" для фасування соди кальцитової; витрат на придбання нового транспортера ПТЗ-25; витрат на відрядження працівників для вирішення питань функціонування придбаного у відповідача обладнання; витрат на ремонт ПТЗ-50; витрат на комплектуючі для обладнання; витрат, пов'язаних з з простоєм вагонів на залізничній станції "Вадул-Сірет" та курсових збитків через необхідність вилучення оборотних коштів позивача на усунення наслідків придбання неякісного обладнання (т.2 а.с. 220-225).

Відповідно до ст. 111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обовязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що під час нового розгляду справи, судом першої інстанції дотримано ст. 111-12 ГПК України та встановлено наступні обставини справи.

З матеріалів справи вбачається, що 14 квітня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Хімтек-Імпекс (Покупець) та ТОВ Науково - виробниче об'єднання Східбуд (Продавець) укладено Договір купівлі - продажу № 14/04-ВП (т.1 а.с.18-20).

Відповідно до п.1.1 Договору Продавець зобовязується поставити та передати у власність Покупця обладнання, а Покупець оплатити та прийняти товар на умовах даного Договору, а саме: пневмотранспортер універсальний ПТ-50У - 1 штука, вартістю з ПДВ 190800 грн.; коліно 90 гр. - 2 штуки вартістю з ПДВ 940 грн.; насадка для збору з бортів - 1 шт. вартістю з ПДВ 1300 грн.; хомут d=160 - 2 штуки вартістю з ПДВ 420 грн.; поставка з навчанням і пусконалагодженням вартістю з ПДВ 8600 грн., всього вартістю 202060,00 грн.

Згідно з п. 3.1 Договору поставка товару здійснюється на склад Покупця (с.Череповці, Чернівецької області).

У п. 4.1. Договору продавець гарантує якість та надійність товару, що постачається, протягом двадцяти місяців з дати його отримання.

Відповідно до п. 4.3. Договору при виявленні товару, що не відповідає технічним умовам та стандартам, а також при виявленні виробничих дефектів в період гарантійного терміну, виклик представника продавця обовязковий.

Згідно з п. 4.4. Договору у випадку наявності претензій по якості, товар не підлягає використанню до взаємного врегулювання питань покупець повинен в 5-ти денний термін з моменту виявлення дефектів визвати представника продавця для оформлення двостороннього Акта обстеження товару.

У п.4.5 Договору сторони визначили, що продавець на підставі Акту обстеження товару, але не більше 20 календарних днів від дати його складання здійснює за свій рахунок заміну відповідного асортименту, заміну дефектного товару на якісний товар, або усуває виявлені дефекти.

З ОСОБА_2 до Договору № 14/04-ВП від 14.04.2014 року вбачається, що відповідач повідомив позивача про те, що передбачувана потужність транспортування кальцинованої соди при удільній вазі 2,48, фракції 0,6-2 мм, платності 0,5-1,4 складатиме від 39 до 58 т/час та більше (т.1 а.с.21).

ОСОБА_3 свідчить про обізнаність відповідача про мету придбання позивачем пневмотранспортера - транспортування соди кальцинованої та про необхідні покупцеві якісні характеристики товару, що мали забезпечити транспортування дрібних сипучих речовин, а саме соди кальцинованої.

З видаткової накладної № 288 від 25.04.2014 року вбачається, що відповідач поставив позивачу пневмотранспортер ПТ - 50 У (т.1 а.с.22).

З Акту надання послуг № 288 від 25.04.2014 року також вбачається, що продавець відповідно до Договору купівлі-продажу № 14/04-ВП від 14.04.2014 року провів доставку з навчанням та пусконалагоджування товару (т.1 а.с.23).

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що після здійснення декількох спроб запустити пневмотранспортер, позивач пересвідчився в неможливості цільового використання пневмотранспортера та ОСОБА_3 від 29.05.2014 року №101 повідомив відповідача про поломку пневмотранспортеру універсального ПТ-50У та просив відповідача направити наладчика обладнання (т.1 а.с.24).

Листом від 03.06.2014 року №1 відповідач повідомив позивача про те, що придбане обладнання (пневматичний транспортер ПТЗ-50) поставлено на підставі Договору купівлі-продажу № 14/04-ВП від 14 квітня 2014 року, укладеного з ПП "Алексзернотехніка" і гарантійні зобовязання якого відповідно до п.2.6 вказаного договору тривають 6 місяців з дати передачі обладнання відповідачу. Також позивачу повідомлено, що для врегулювання даного питання та з метою направлення компетентної особи для налаштування обладнання необхідно звернутись до виробника обладнання ПП "Алексзернотехніка" (т.1 а.с.25).

З ОСОБА_3 №58 від 11 серпня 2014 року вбачається, що ПП "Алексзернотехніка" повідомило позивача про те, що ПП «Алексзернотехніка» виготовляє пневматичні транспортери для зернових типу ТПЗ та їх модифікації , відповідно до технічних умов ТУ У 29.3.-1:2011, виданих ДП «Кіровоградський регіональний центр стандартизації та сертифікації» Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 09.02.2012 року. Відповідно до Технічних умов транспортери пневматичні для зернових призначені для транспортування по трубопроводах зерна пшениці, соняшнику, гречки, проса, рису, гороху та інших зернових культур у повітряному потоці. 14 квітня 2014року між Приватним підприємством «Алексзернотехніка» та ТОВ «Східбуд» укладений договір купівлі-продажу № 15, відповідно до умов якого, ПП «Алексзернотехніка» передало у власність ТОВ «Східбуд» пневматичний транспортер зернових ПТЗ-50. ТОВ «Східбуд» не є офіційним представником або дилером ПП «Алексзернотехніка». Стабільна подача кальцинованої соди у вигляді порошку, пневматичним транспортером зернових будь - якої потужності та модифікації у тому числі і ПТЗ-50 є технічно неможливою внаслідок особливостей його конструкції (т.1 а.с.26).

З матеріалів справи також вбачається, що 07.08.2014 року позивач направив на адресу відповідача претензію №134, в якій зазначив, що поставлена модель пневмотранспортеру ПГЗ-50 є зовсім іншим механізмом, ніж було обіцяно при укладенні договору купівлі-продажу, і тому товар вважається не прийнятим у звязку з порушенням умов щодо асортименту, який був вказаний у договорі (т.1 а.с.27-31).

За результатом врегулювання претензії між ТОВ «Хімтех Імпекс» (Сторона-1) та ТОВ «НВО «Східбуд» (Сторона-2) 22.09.2014 року укладено Договір про відшкодування вартості товару №22/09-2014 (т.1 а.с.35-37).

Відповідно до п.1.1 Договору про відшкодування вартості товару Стороною-2 поставлено Стороні-1 неякісне обладнання, яке було передано відповідно до договору купівлі-продажу № 14/04-ВП від 14.04.2014 року та мало наслідком неможливість виконання позивачем дій, повязаних з використанням предмету договору (пневмотранспортеру ПТ-50У (ПТЗ-50)).

Згідно з п.п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору про відшкодування вартості товару Сторона-2 зобовязується відшкодувати Стороні-1 грошові кошти за товар внаслідок неможливості подальшого використання неякісного предмету договору купівлі-продажу. Після відшкодування коштів, вказаних в даному договорі, строк договору купівлі-продажу № 14/04-ВП від 14.04.2014 року закінчується. Кошти за товар, що був переданий за договором купівлі-продажу відшкодовуються в повному обсязі.

Відповідно до п.п. 2.1, п. 3.2 Договору Сторона-2 зобовязується відшкодувати стороні-1 повну вартість поставленого неякісного обладнання по Договору № 14/04-ВП від 14.04.2014 року, оскільки Стороною-2 було поставлено неякісне обладнання, вартість відшкодування за поставлену продукцію дорівнює вартості договору № 14/04-ВП від 14.04.2014 року 202060,00 грн. Сторона-2 здійснює розрахунок за товар, а Сторона-1 повертає неякісне обладнання та комплектуючі до нього до 30.10.2014 року.

Сторони повідомили, що умови Договору про відшкодування вартості товару №22/09-2014 виконано.

З платіжного доручення №3451 від 30.10.2014 року вбачається, що на виконання умов Договору про відшкодування вартості товару відповідач повернув позивачу сплачені за товар грошові кошти в розмірі 202060,00 грн. (т.1 а.с.108).

Після уточнення позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача збитки, спричинені йому внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань щодо асортименту та якості товару за Договором купівлі-продажу, у розмірі 784160,76 грн., а саме: оплату простою вагонів на залізничній станції "Вадул-Сірет" в розмірі 518112,86 грн.; витрати на придбання упаковки "біг-бег" для фасування соди кальцинованої в розмірі 135325,4 грн.; витрати на придбання нового транспортера ПТЗ-25 в розмірі 78000 грн.; витрати на відрядження працівників для вирішення питань функціонування придбаного у відповідача обладнання в розмірі 29912,51 грн.; витрати на ремонт та покупку комплектуючих для ПТЗ-50 в розмірі 22810,00 грн. (т.3 а.с.157,158).

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Відповідно до ч. ч. 2,3 ст. 678 ЦК України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару.

Згідно зі ст.679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що на виконання приписів постанови Вищого господарського суду від 27 жовтня 2015 року господарським судом встановлено, що відповідач був повідомлений про мету придбання пневмотранспортера - транспортування соди кальцинованої та про необхідні Покупцеві якісні характеристики товару, що мали забезпечити транспортування дрібних сипучих речовин. Даний факт підтверджується в інформаційному листі ТОВ НВО Східбуд до договору № 14/04-ВП від 14.04.2014 року (т. 1 а.с.21).

З видаткової накладної № 288 від 25.04.2014 року та Акту надання послуг № 288 від 25.04.2014 року вбачається, що продавець відповідно до Договору купівлі-продажу № 14/04-ВП від 14.04.2014 року провів доставку з навчанням та пусконалагоджування товару (т.1 а.с.22, 23).

З п.4.1 договору купівлі-продажу від 14.04.2014 року №14/04-ВП вбачається надання продавцем гарантій щодо якості та надійності товару, що постачається, протягом 12 місяців з дати його отримання.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що після здійснення декількох спроб запустити пневмотранспортер, позивач пересвідчився в неможливості цільового використання пневмотранспортера та ОСОБА_3 від 29.05.2014 року №101 повідомив відповідача про поломку пневмотранспортеру універсального ПТ-50У та просив відповідача направити наладчика обладнання (т.1 а.с.24).

07.08.2014 року позивач направив на адресу відповідача претензію №134, в якій зазначив, що відповідно до умов договору купівлі-продажу ТОВ «Хімтех-Імпекс» повинні були надати у власність пневмотранспортер ПТ-50У. Проте, поставлена модель є зовсім іншим механізмом, ніж було обіцяно при укладенні Договору купівлі-продажу, і тому товар вважається не прийнятим у звязку з порушенням умов щодо асортименту, які були вказані в Договорі (т.1 а.с.27-31).

З ОСОБА_3 №58 від 11 серпня 2014 року вбачається, що ПП "Алексзернотехніка" повідомило позивача про те, що ПП «Алексзернотехніка» виготовляє пневматичні транспортери для зернових типу ТПЗ та їх модифікації , відповідно до технічних умов ТУ У 29.3.-1:2011, виданих ДП «Кіровоградський регіональний центр стандартизації та сертифікації» Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 09.02.2012 року. Відповідно до Технічних умов транспортери пневматичні для зернових призначені для транспортування по трубопроводах зерна пшениці, соняшнику, гречки, проса, рису, гороху та інших зернових культур у повітряному потоці. 14 квітня 2014року між Приватним підприємством «Алексзернотехніка» та ТОВ «Східбуд» укладений договір купівлі-продажу № 15, відповідно до умов якого, ПП «Алексзернотехніка» передало у власність ТОВ «Східбуд» пневматичний транспортер зернових ПТЗ-50. ТОВ «Східбуд» не є офіційним представником або дилером ПП «Алексзернотехніка». Стабільна подача кальцинованої соди у вигляді порошку, пневматичним транспортером зернових будь - якої потужності та модифікації у тому числі і ПТЗ-50 є технічно неможливою внаслідок особливостей його конструкції (т.1 а.с.26).

Наведене свідчить про те, що недоліки виникли до передання товару покупцеві, у звязку з чим, між сторонами виник спір щодо відшкодування збитків, завданих порушенням господарського зобов'язання, що випливає з Договору купівлі-продажу від 14.04.2014 року, а саме: внаслідок поставки товару неналежної якості та з порушенням вимог щодо асортименту товару, в зв'язку з чим спірні правовідносини регулюються ст. ст.22, 614, 623 ЦК України та ст. ст. 224, 225, 226 ГК України.

У відповідності до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення боржником зобов'язання, що випливає з договору; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв'язку між порушенням стороною зобов'язання, що випливає з договору, та збитками; 4) вини порушника зобов'язання. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником договірного зобов'язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення.

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Відповідно до ч.1 ст.224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відшкодуванню підлягають не будь-які витрати управненої сторони, які складають реальну шкоду, а лише вимушені та необхідні витрати, тобто, які є дійсно необхідними та мінімальними за даних умов, в даній конкретній ситуації, щоб усунути наслідки неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З уточненої позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача 518112,86 грн. збитків за простій вагонів (т.3 а.с.71-76).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що підприємство займається імпортом соди кальцинованої з Румунії та Польщі. Сода кальцинована закуповувалась в поліпропіленових мішках, об'ємом по 1 метричній тоні (упаковка «біг - бег»). Бажаючи оптимізувати та здешевити виробничі процеси (купувати соду без упаковки «біг - бег», що дешевше) та оптимізувати логістичні процеси (здійснювати перевезення соди кальцинованої залізничним транспортом, а не автомобільним) позивач вирішив придбати обладнання, що може транспортувати соду кальциновану, щоб мати можливість закупити її у виробника без упаковки, насипом, доставити на територію України у вагонах та перевантажити в українські вагони і доставити кінцевому споживачеві.

З Форм електронного декларування МД-2 від 12.05.2014 року № 3943, МД-2 від 12.05.2014 року № 3942, МД-2 від 12.05.2014 року №3940 вбачається, що на залізничну станцію Вадул-Сирет доставлено 1057,760 тон кальцинованої соди (т.1 а.с. 38-40).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач не зміг вчасно розвантажити вагони із содою кальцинованою, що була привезена насипом, у звязку з поставкою відповідачем обладнання не в асортименті, а саме замість моделі «ПТ 50 У» (пневматичного універсального транспортера) було поставлено модель «ПТЗ 50» (пневмотранспортер зернових 50, далі по тексту ПТЗ 50), що здатний транспортувати лише зерно. Соду кальциновану, для транспортування якої Відповідач купував у Позивача обладнання вказане в Договорі, він транспортувати не може, що підтверджується листом Виробника № 58 від 11.08.2014 року.

Щодо збитків, що завданих нарахуванням додаткових зборів ТОВ ТЕП Галтранс. Загальна сума вказаних збитків складає 311913, 76 грн. та складається із наступних частин: 90527, 88 грн. - додаткові збори по станції Вадул-Сірет Львівської залізниці (нараховані через надмірний простій вагонів на станції, що стало наслідком неможливості їх розвантажити, через поставку товару не в асортименті відповідачем); 153113, 76 грн. - нарахування оплати за користування іноземними вагонами, що знаходились на станції Вадул-Сірет та не могли тривалий час бути розвантажені, через поставку товару не в асортименті; 68271, 12 грн. - плата за зберігання вантажу на станції Вадул-Сірет (понаднормове зберігання, у звязку з тим, що вагони на станції Вадул-Сірет не могли тривалий час розвантижитись через порушення відповідачем умов Договору купівлі-продажу щодо поставки товару не в асортименті).

Надання вказаних послуг підтверджується Договором транспортного експедирування № 4/2014 від 06.05.2014 року, укладеним між ТОВ ТЕП Галтранс та позивачем, а також підписаним позивачем та відповідачем 30.06.2014 року Актом виконаних робіт і звірки взаєморозрахунків згідно Договору транспортного експедирування № 4/2014 від 06.05.2014 року та платіжними дорученнями № 100 від 12.05.2014 року та № 112 від 29.05.2014 року (т. 2 а.с.70-77).

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що позивачем обґрунтовано віднесено до складу збитків за простій вагонів на станції Вадул-Сірет, що нарахована експедитором ТОВ ТЕП Галтранс у розмірі 311912, 76 грн.

Позивач транспортував соду кальциновану з Румунії залізничним транспортом згідно Договору 07/01/2014 від 23.01.2014 року, експедитором за яким виступало SRL "LIANT", а залізничні вагони для перевезення вантажу орендовані в АТ Румунська залізнична група (GFR). Навантажені кальцинованою содою вагони прибули на станцію Вадул-Сірет. У звязку з поставкою ТОВ НВО «Східбуд» неякісного обладнання, що мало наслідком неможливість виконання позивачем дій, повязаних з використанням пневмотранспортера, вагони тривалий час очікували розвантаження, у звязку з чим SRL "LIANT" нарахована плата за простій вагонів у розмірі 12799, 45 євро.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобовязанні визначений грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

З Протоколу № 1 від 24.06.2014 року вбачається, що позивач вказану суму сплатив SRL "LIANT" двома платежами - перший платіж склав 3645,00 євро, а останнє направлення коштів на користь SRL "LIANT" проведено 24.06.2014 року платіжним доручення в іноземній валюті № 199 від 24.06.2014 року (т.2 а.с.12, т.3 а.с.44).

24.06.2014 року офіційний курс євро до української гривні по даних Національного банку України становив 16.168449 гривень за 1 євро і сплачена платіжним доручення в іноземній валюті № 199 від 24.06.2014 року в гривневому еквіваленті сума складає 58 933, 90 грн. (т.3 а.с.44).

З протоколу № 1 від 28.06.2014 року вбачається, що остаток суми боргу за оплату позанормативного простою вагонів у травні-червні 2014 року у розмірі 9154,45 євро буде компенсований шляхом списання передплати за Договором № 07/01/2014, яка була направлена ТОВ «Хімімпекс» на користь «Liant» SRL 27.06.2014 року згідно платіжного доручення № 205 від 27.06.2014 року (т.3 а.с.43).

З платіжного доручення в іноземній валюті № 205 від 27.06.2014 року вбачається, що позивачем на користь SRL "LIANT" переведено грошові кошти у розмірі 10000,00євро (т.3 а.с.42).

27.06.2014 року офіційний курс євро до української гривні по даних Національного банку України становив 16,086845 гривень за 1 євро і сплачена платіжного доручення в іноземній валюті № 205 від 27.06.2014 року в гривневому еквіваленті сума складає 58933,90 грн. (т.3 а.с.42).

Приймаючи до уваги викладене, загальні збитки позивача по оплаті простою румунських вагонів експедитору SRL "LIANT" станом на 27.06.2014 року становлять 206200,10 грн.

Приймаючи до уваги, що збитки за простій вагонів у розмірі 518112,86 грн. виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Договору купівлі - продажу № 14/04-ВП з вини відповідача, який поставив неналежне обладнання, що підтверджується Договором про відшкодування вартості товару №22/09-2014, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріалами справи доведено причинний звязок між діями відповідача та понесеними збитками позивача (т.1 а.с.35-37).

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача збитків за простій вагонів у розмірі 518112,86 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача збитки, понесені у звязку з необхідністю придбання упаковки "біг-бег" для фасування соди кальцинованої в розмірі 135325,4 грн.

З пояснень представника позивача та матеріалів справи вбачається, що позивач закупив соду кальциновану без упаковки насипом, оскільки мав намір за допомогою пневмотранспортера перевантажити товар в українські вагони.

Проте, у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу пневмотранспортера щодо поставки відповідачем товару не в асортименті, позивач був змушений використати вже наявну упаковку та придбати нову упаковку біг - бег (поліпропіленові мішки, об'єм по 1 метричній тоні), для розфасування товару та доставки покупцям автомобільним транспортом.

З матеріалів справи вбачається, що вартість використаної та придбаної упаковки біг - бег становить:

- ТОВ Техпром ЛТД - 45 509, 40 грн. (видаткові накладні № РН - 0000302 від 31.05.2014 року та № РН - 0000318 від 06.06.2014 року. Кошти сплачено згідно платіжних доручень № 75 від 29.05.2014 року, № 79 від 30.05.2014 року, № 94 від 05.06.2014 року, № 128 від 06.06.2014 року) (т.3 а.с.20, 45-49);

- ФОП ОСОБА_4 - 24 816, 00 грн. (видаткові накладні № РН - 0000042 від 29.05.2014 року, РН - 0000052 від 14.06.2014 року. Кошти сплачено згідно платіжних доручень № 116 від 29.05.2014 року, № 168 від 18.06.2014 року) (т.3 а.с.21, 23,50,51);

- ТОВ Укрбег - 65 000, 00 грн. (видаткові накладні № 95 від 12.05.2014 року, № 69 від 12.05.2014 року, № 83 від 24.06.2014 року. Кошти сплачено згідно платіжного доручення № 49 від 12.05.2014 року, № 37 від 05.05.2014 року, №311 від 15.07.2014 року, № 276 від 09.07.2014 року, № 262 від 07.07.2014 року, № 239 від 03.07.2014 року, № 192 від 24.06.2014 року, № 692 від 06.10.2014 року, № 533 від 05.09.2014, № 446 від 19.08.2014 року, № 370 від 29.07.2014 року, № 351 від 23.07.2014 року) (т.3 а.с.19, 22, 52-64).

Приймаючи до уваги, що збитки на придбання упаковки "біг-бег" для фасування соди кальцинованої в розмірі 135325,4 грн. виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Договору купівлі - продажу № 14/04-ВП з вини відповідача, який поставив неналежне обладнання, що підтверджується Договором про відшкодування вартості товару №22/09-2014, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріалами справи доведено причинний звязок між діями відповідача та понесеними збитками позивача.

Враховуючи, що позивач надав докази понесення непередбачених витрат на придбання упаковки біг - бег (поліпропіленових мішків) у розмірі 135325, 40 грн., колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що ця сума є збитками та також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується позовних вимог про стягнення витрат, понесених на ремонт та покупку комплектуючих для ПТЗ-50 у розмірі 22810,00 грн., колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В обґрунтовуючи вказаної вимоги позивач посилається на те, що ремонт ПТЗ - 50 при коштував 6500, 00 грн., що підтверджується Актом здачі прийняття - робіт № ОУ 0000004 від 30.09.2014 року (т.3 а.с.69).

Сплата позивачем коштів у розмірі 6500,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № 690 від 06.10.2014 року (т.3 а.с.68).

Приймаючи до уваги, що комплектуючі вказаного транспортера також виявились неякісними та зламались, з видаткових накладних № РН - 0000039 від 30.09.2014 року та № РН - 00044/А від 24.10.2014 року вбачається, що їх заміна коштувала 16310,00 грн. (т.3 а.с.65-67).

З платіжним дорученням № 777 від 24.10.2015 року вбачається, що позивач за комплектуючі згідно рахунку № 69 від 23.10.2014 року перерахував грошові кошти у розмірі 15260,00 грн. (т.3 а.с.67).

Приймаючи до уваги, що витрати, понесені позивачем на ремонт та покупку комплектуючих для ПТЗ-50 у розмірі 22810,00 грн. виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Договору купівлі - продажу № 14/04-ВП з вини відповідача, який поставив неналежне обладнання, що підтверджується Договором про відшкодування вартості товару №22/09-2014, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріалами справи доведено причинний звязок між діями відповідача та понесеними збитками позивача.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що господарський суд також обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача витрати на ремонт та покупку комплектуючих для ПТЗ-50 в розмірі 22810,00 грн.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача витрати, понесені на відрядження працівників підприємства позивача в с. Черепківці Глибоцього району Чернівецької області для вирішення ситуації, яка виникла у звязку з неможливістю використання ПТЗ-50 та необхідністю організувати роботу та зменшити збитки у розмірі 29912,51 грн.

На підтвердження вимог надав суду Накази про відрядження № 6/1 від 05.05.2014 року, № 7/1 від 12.05.2014 року, № 6/2 від 05.05. 2014 року, № 7/2 від 12.05.2014 року, № 8/1 від 26.05.2014 року, №9/1 від 02.06.2014 року, фіскальні чеки та квитанції (т.1 а.с.52-79).

Приймаючи до уваги, що у звязку з неналежним виконанням відповідачем обовязків за Договором купівлі-продажу щодо поставки товару, позивач поніс витрати на забезпечення проживання, харчування та оплати палива для автотранспорту своїх працівників, що були направлені у відрядження для організації роботи внаслідок неможливості подальшого використання неякісного обладнання, поставленого відповідачем, колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача збитків у розмірі 29912,51 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарський суд перевірив і дійшов обґрунтованого висновку про те, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають лише вимушені та необхідні витрати, тобто, які є дійсно необхідними та мінімальними за даних умов, в даній конкретній ситуації, щоб усунути наслідки неналежного виконання господарського зобов'язання.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача: оплати простою вагонів на залізничній станції "Вадул-Сірет" в розмірі 518112,86 грн.; витрат на придбання упаковки "біг-бег" для фасування соди кальцинованої в сумі 135325,4 грн.; витрат на відрядження працівників для організації роботи внаслідок неможливості подальшого використання неякісного обладнання, поставленого відповідачем, в сумі 29912,51 грн. та витрат на ремонт та покупку комплектуючих для ПТЗ-50 в сумі 22810,00 грн.

Що стосується витрат, понесених позивачем на придбання нового транспортера ПТЗ-25 у розмірі 78000 грн., колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В обгрунтування заявлениї вимоги позивач посилався на те, що вказані збитки зумовлені покупкою у ПП Алексзернотехніка нового ПТЗ-25, оскільки поставлений відповідачем товар не міг транспортувати соду кальциновану.

Вартість ПТЗ - 25 склала 78000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН - 0000024 від 30.05.2014 року. Кошти за ПТЗ 25 були сплачені платіжним дорученням № 70 від 27.05.2014 року, в розмірі 40 000, 00 грн. та 38 000, 00 грн. позивач ще має сплатити, і це також відноситься до збитків, відповідно до положень ст. 22 УК України.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з ОСОБА_3 №58 від 11.08.2014 року вбачається, що ПП "Алексзернготехніка" виготовляє пневматичні транспортери для зернових типу ТПЗ та їх модифікації, відповідно до Технічних умов ТУ 20.3-1:2011, виданих ДП "Кіровоградський регіональний центр стандартизації та сертифікації" Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 09.02.2012 року. Відповідно до ТУ, транспортери пневматичні для зернових призначені для транспортування по трубопроводах зерна пшениці, соняшнику, гречки, рису, гороху, та інших зернових культур у повітряному потоці (т.1 а.с.26).

Придбаний позивачем ПТЗ-25 є пневматичним транспортером зернових та за допомогою якого технічно неможлива подача кальцинованої соди внаслідок особливостей його конструкції, у звязку з чим, колегія суддів вважає, що господарський суд обґрунтовано відмовив у позові в цій частин, оскільки позивачем не доведена необхідність придбання транспортеру, який не може транспортувати соду кальциновану.

Враховуючи наведене, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що місцевий господарський суд розглянув всебічно, повно та обєктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, належним чином проаналізував правовідносини, що виникли між сторонами, та вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи відповідача про порушення і неправильне застосування господарським судом норм матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає статтям 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційних скаргах не вбачається.

За таких обставин, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Харківської області від 25 січня 2016 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 25 січня 2016 року у справі № 922/691/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Повна постанова складена 21.03.2016 року.

Головуючий суддя Шепітько І.І.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Медуниця О.Є.