КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2016 р. Справа№ 910/1714/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Хрипуна О.О.

Корсакової Г.В.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Іванов А.О.

від відповідача: Шевчук А.С.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Національні інвестиції" Волощука І.Г. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2016р. у справі №910/1714/16 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції"

в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Національні інвестиції" Волощука І.Г.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор-сервіс"

про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів - договорів відступлення права вимоги - зобов'язання повернути отримані кредитні договори, додаткові угоди до них та банківські виписки

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Відповідача про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів - повернення отриманих документів за 11 договорами відступлення права вимоги: №08-13/15-Ф від 29.01.2015, №231-12/15-Ф від 29.01.2015, № 122-14/15-Ф від 29.01.2015, №149-14/15-Ф від 11.02.2015, №386-13/15-Ф від 29.01.2015, №406-11/15-Ф від 30.01.2015, №470-12/15-Ф від 29.01.2015, №478-12/15-Ф від 29.01.2015, №Ф-03-10/15 від 29.07.2015, №31-15/15-Ф від 15.09.2015, №313-08/15-Ф від 15.09.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.02.2016р. позовну заяву та додані до неї матеріали повернуті Позивачу без розгляду на підставі п.4, 5 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки Позивачем порушені правила об'єднання позовних вимог та не подано доказів сплати судового збору в установленому розмірі.

Не погодившись з прийнятою ухвалою Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2016р.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Позивач заявив вимогу про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів. При цьому, єдиним таким наслідком у даному випадку зазначено повернення документів, отриманих в результаті нікчемних правочинів. Відтак, зважаючи на наявність у позові однієї вимоги, Позивач вважає посилання суду порушення правил об'єднання та несплату судового збору в належному розмірі безпідставними..

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2016р. апеляційну скаргу Позивача прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 09.03.2016р.

02.03.2016р. Відповідачем подано до суду заперечення на апеляційну скаргу Позивача, в якому Відповідач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу Позивача.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, між Позивачем та Відповідачем були укладені 11 договорів відступлення прав вимоги №08-13/15-Ф від 29.01.2015р., №231-12/15-Ф від 29.01.2015р., №122-14/15-Ф від 29.01.2015р., №149-14/15-Ф від 11.02.2015р., №386-13/15-Ф від 29.01.2015р., №406-11/15-Ф від 30.01.2015р., №470-12/15-Ф від 29.01.2015р., №478-12/15-Ф від 29.01.2015р., №Ф-03-10/15 від 29.07.2015р., №31-15/15-Ф від 15.09.2015р., №313-08/15-Ф від 15.09.2015р., за якими Позивач уступив Відповідачу права вимоги за 11 кредитними договорами, укладеними з 7 різними позичальника, в різний час та на різних умовах.

Відповідно до актів приймання-передачі документації, які є додатками до вказаних договорів відступлення права вимоги, Позивачем були передані Відповідачеві відповідні кредитні договори, додаткові угоди до них та балансові виписки.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 р. №613 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк "Національні інвестиції" до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.15р. №172 про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк "Національні інвестиції" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

16.10.2015р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Позивача Волощуком І.Г. згідно з ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та протоколу від 16.10.2015р. Комісії з перевірки правочинів (інших договорів), укладених Позивачем, за період з 18.09.2014р. по 18.09.2015р. прийнято рішення про нікчемність вказаних 11 договорів про відступлення права вимоги.

У грудні 2015р. Позивач звернувся до господарського суду з позовом до Відповідача про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів - повернення отриманих документів за вказаними 11 договорами відступлення права вимоги.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.01.2016р. позовну заяву та додані до неї матеріали було повернуто на підставі п.5 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки об'єднання Позивачем даних 11 позовних вимог суттєво утруднить вирішення спору.

04.02.2016р. Позивач повторно звернувся до господарського суду з позовом до Відповідача про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів у вигляді повернення отриманих Відповідачем документів за 11 договорами відступлення права вимоги.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.02.2016р. у справі №910/1714/16 позовну заяву та додані до неї матеріали вдруге повернуто Позивачу, оскільки останній не усунув недоліки щодо об'єднання вимог, вказані в ухвалі суду від 04.01.16р. Позивачем знов об'єднані вимоги, сумісний розгляд яких суттєво утруднить вирішення спору, оскільки прямої норми права про нікчемність вказаних договорів відступлення права вимоги не має, тому дані договори є оспорюваними в силу п.3 ст.215 Цивільного кодексу України, тому при розгляді заявлених позовних вимог слід вирішувати питання недійсності/нікчемності вказаних 11 окремих договорів не пов'язаних між собою їх сторонами і підставами виникнення (різні позичальники та окремі кредитні договори), для розгляду даної справи обов'язково слід залучати всіх позичальників за 11 кредитними договорами, які є різними і непов'язані між собою цивільними правовідносинами.

Також, Позивач подав суду як доказ сплати судового збору платіжне доручення №12 від 28.12.2015р. на суму 1218,00 грн. та платіжне доручення №04 від 29.01.2016р. на суму 160,00 грн. Проте, оскільки Позивачем заявлено 11 позовних вимог, то судовий збір має сплачуватися за подання 11 немайнових позовних вимог, відповідно сума недоплаченого судового збору складає 13780,00 грн. (1378,00 грн. х 11 - 1218,00 грн. - 160,00 грн.). Неподання доказів сплати судового збору у встановленому розмірі тягне за собою наслідки, передбачені п.4 ч.1 ст.63 ГПК України.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні.

Відповідно до п.4, 5 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Згідно з ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Відповідно до п.3.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №8 позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву. Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів.

Як вбачається з матеріалів справи Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Відповідача про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів у вигляді зобов'язання останнього повернути Позивачу документи, отримані Відповідачем за 11 договорами відступлення права вимоги №08-13/15-Ф від 29.01.2015, №231-12/15-Ф від 29.01.2015, № 122-14/15-Ф від 29.01.2015, №149-14/15-Ф від 11.02.2015, №386-13/15-Ф від 29.01.2015, №406-11/15-Ф від 30.01.2015, №470-12/15-Ф від 29.01.2015, №478-12/15-Ф від 29.01.2015, №Ф-03-10/15 від 29.07.2015, №31-15/15-Ф від 15.09.2015, №313-08/15-Ф від 15.09.2015, за якими Позивач уступив Відповідачу права вимоги за 11 кредитними договорами, укладеними з 7 різними позичальника.

Оскільки Сторонами було укладено 11 договорів відступлення права вимоги, в подальшому дані 11 договорів відступлення права вимоги були визнані рішенням тимчасової адміністрації Позивача нікчемними, відповідно, у разі правомірності цього рішення, у Відповідача виникло 11 зобов'язань з повернення отриманих за кожним нікчемним договором документів. Оскільки Відповідач добровільно дані 11 зобов'язань не виконав, чим порушив відповідні 11 прав Позивача на отримання цих документів, останній звернувся до суду з позовом про захист цих прав, та зобов'язання Відповідача виконати вказані 11 зобов'язань з повернення отриманих документів.

За вказаних обставин апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про заявлення Позивачем 11 немайнових позовних вимог, кожна з яких відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» повинна бути оплачена судовим збором.

Як вбачається з матеріалів справи підставою кожної позовної вимоги про повернення документів є обставина нікчемності відповідного договір відступлення права вимоги за яким ці документи передавались. Отже, підстави виникнення заявлених Позивачем 11 позовних вимог різні, це нікчемність кожного з 11 договорів відступлення права вимоги. Подані Позивачем докази на підтвердження заявлених 11 вимог також різні, оскільки включають по кожній вимозі окремий договір відступлення права вимоги та окремий акт приймання-передачі документів за циам договором.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що Позивачем порушені правила об'єднання вимог, передбачені ст.58 Господарського процесуального кодексу України, оскільки в одній позовній заяві об'єднані 11 позовних вимог, не зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Також, при розгляді вказаних 11 позовних вимог, суд повинен залучити 7 третіх осіб, які є позичальниками за 11 кредитними договорами, права вимоги за якими були відступлені. Під час розгляду суд повинен дослідити обставини нікчемності кожного з 11 договорів відступлення права вимоги, встановити факти щодо їх укладення, виконання, наявності визначених законом обставин нікчемності по кожному з 11 договорів відступлення права вимоги.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що Позивачем об'єднано в одній позовній заяві 11 вимог сумісний розгляд яких перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Національні інвестиції" Волощука І.Г. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2016р. у справі №910/1714/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2016р. у справі №910/1714/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 11.03.2016р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді О.О. Хрипун

Г.В. Корсакова