ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2016 р. Справа № 925/130/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Бойко Ю.В.,

представник позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

представник відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сквирський комбінат хлібопродуктів"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Чорнобайпродсервіс"

про стягнення 120 510,80 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 120 510 грн. 80 коп. боргу за поставлені відповідачу товари відповідно до Договору № 14/05/2015 від 14 травня 2015 року по видаткових накладних, перелік яких наведений у позовній заяві та копії яких подані у справу.

Відповідач не направив свого представника у судове засідання, відзив на позов суду не надіслав. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, відповідно до статті 75 ГПК України, з огляду на таке.

Суд вжив усіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату і час розгляду справи, ухвала суду від 16.02.2016 надіслана відповідачу за адресою, вказаною в позовній заяві та у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У справі є доказ вручення 18.02.2016 вказаної ухвали суду повноважному представнику відповідача. Суду не надіслано заперечень проти позовних вимог позивача, не подано заяву про розгляд справи за участі представника відповідача, не повідомлено поважних причин неподання відзиву на позов та незявлення представника у судове засідання. Відповідно до статті 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Отже, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Згідно пункту 3.9.2 постанови Пленуму ВГСУ N 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представника однієї з сторін справа може бути розглянута без його участі, якщо неявка такого представника не перешкоджає вирішенню спору.

Суд приходить до висновку, що неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони, а не обовязком.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).

Перед початком судового засідання представник позивача подав клопотання, в якому просить припинити провадження у справі щодо стягнення 40 510,80 грн. боргу у звязку з тим, що відповідач сплатив вказану суму після подання позовної заяви до суду, та просить стягнути з відповідача судовий збір в повній сумі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав клопотання про припинення провадження у справі щодо стягнення 40 510,80 грн боргу, оскільки відповідач сплатив вказану суму 24.02.2016 та 03.03.2016, тобто після подання позовної заяви, підтримав позов в сумі 80 000 грн боргу, просив стягнути з відповідача цю суму боргу та відшкодувати судовий збір і прийняти рішення у даному судовому засіданні.

В судовому засіданні 10.03.2016 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду на підставі статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, суд встановив таке.

14 травня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Сквирський комбінат хлібопродуктів" (Продавець за договором, позивач у справі) та товариство з обмеженою відповідальністю "Чорнобайпродсервіс" (Покупець за договором, відповідач у справі) уклали Договір № 14/05/2015, далі - Договір, за умовами якого Продавець зобов'язався поставити та передати у власність Покупця продовольчі товари (далі - Товар), а Покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його за умовами даного Договору. Асортимент, ціна та кількість товару узгоджується сторонами на кожну конкретну партію і зазначається в товарних накладних (пункт 1.1.).

В пункті 3.3. Договору вказано, що датою поставки та переходу права власності є дата підписання накладної на товар представниками сторін.

Відповідно до пункту 5.1. Договору розрахунок за товар здійснюється Покупцем шляхом попередньої оплати 100 % вартості товару на розрахунковий рахунок (або готівкою в касу) Продавця.

Згідно пункту 5.3. Договору датою розрахунку за товар є дата надходження всієї суми вартості товару згідно накладної на розрахунковий рахунок Продавця, що підтверджується випискою банку або платіжним дорученням з відміткою банку.

За доводами позивача в період з 14.05.2015 по 20.11.2015 на виконання умов Договору він поставив відповідачу товар на загальну суму 1 264 453, 60 грн. згідно видаткових накладних, названих у позовній заяві, та копії яких додані до матеріалів справи. Відповідач не виконав свої зобовязання за Договором, відповідно до даних виписки з банківського рахунку позивача відповідач перерахував позивачу в період з 14.05.2015 по 03.02.2016 кошти за поставлений товар лише частково - в сумі 1 143 942,80 грн.

08.12.2015 позивач надіслав відповідачу претензію № 655 із вимогою про проведення розрахунку за отриманий товар.

На момент звернення позивача до суду з даним позовом залишок боргу відповідача складав 120 510,80 грн.

Представник позивача подав письмове клопотання про припинення провадження у справі в частині вимоги про стягнення 40 510,80 грн боргу, оскільки відповідач сплатив вказану суму 24.02.2016 та 03.03.2016, тобто після подання позовної заяви до суду.

Відповідно до припису пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Із поданих позивачем виписок із банківського рахунку вбачається, що 24.02.2016 відповідач перерахував на рахунок позивача кошти в сумі 20 510,80 грн. та 03.03.2016 він перерахував кошти в сумі 20 000 грн., а всього було перераховано кошти в сумі 40 510,80 грн. Позовна заява була подана позивачем до господарського суду 15.02.2016. Отже, відповідачем була перерахована вказана сума на рахунок позивача після подання позовної заяви до господарського суду, отже, в цій частині позовної вимоги відсутній предмет спору, тому провадження у справі в частині вимоги про стягнення 40 510 грн. 80 коп. основного боргу підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України.

З огляду на викладене, судом розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 80 000 грн. боргу за переданий відповідачу товар.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до задоволення з огляду на таке.

Договір № 14/05/2015 від 14 травня 2015 року, на підставі якого виникли зобов'язання сторін, за своєю правовою природою відноситься до договорів поставки. Він містить всі істотні умови для договорів даного виду, підписаний повноважними представниками обох сторін. Спору щодо дійсності цього договору між сторонами немає.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписом частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписом статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Позивачем доведено і належними доказами підтверджено, а відповідачем не спростовано і не заперечено, що позивач поставив відповідачу відповідно до Договору, а останній отримав в період з 14.05.2015 по 20.11.2015 товар на загальну суму 1 264 453,60 грн., що оформлено видатковими накладними, підписаними представником відповідача та скріпленими печаткою товариства. Відповідач частково сплатив кошти за поставлений товар в сумі 1 143 942,80 грн. та після подання позовної заяви до господарського суду відповідач перерахував позивачу кошти в сумі 40 510,80 грн. Таким чином, залишок боргу відповідача перед позивачем за переданий відповідно до Договору № 14/05/2015 від 14.05.2015 товар складає 80 000 грн.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України, статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобовязань за Договором № 14/05/2015 від 14 травня 2015 року.

З огляду на викладені вище обставини, подані суду докази та вказані норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 80 000 грн. боргу за поставлений відповідачу товар є законною і обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, не спростованою відповідачем, тому є підлягаючою до задоволення.

Оскільки відповідач перерахував кошти на погашення основної суми боргу після подання позовної заяви до суду, тому на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені останнім витрати на сплату судового збору в сплаченій сумі 1 807 грн. 66 коп.

Керуючись п. 1-1 статті 80, статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в частині стягнення 40 510 грн. 80 коп. боргу.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Чорнобайпродсервіс" (19900, м. Черкаська область, Чорнобаївський район, смт. Чорнобай, вул. Шевченка, 274, корпус 5, ідентифікаційний код 35675002) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сквирський комбінат хлібопродуктів" (09000, Київська область, м. Сквира, вул. Київська, 25, ідентифікаційний код 00954544) - 80 000 грн. (вісімдесят тисяч гривень) боргу, 1 807 грн. 66 коп. (тисячу вісімсот сім гривень 66 копійок) витрат на сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 14.03.2016.

Суддя А.Д. Пащенко