РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016Справа №910/966/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомСпілки громадян-співвласників майна та землі реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Яснозір'я"
доПублічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича
провизнання поважними причини пропуску строку на подання вимоги до ліквідатора банку
Представники
від позивача: Анастасєва Л.В. - представник за довіреністю
від відповідача: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.01.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Спілки громадян-співвласників майна та землі реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Яснозір'я" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича про визнання поважними причини пропуску строку на подання заяви про задоволення вимоги кредитора на суму 164 676 грн 96 коп. за договором банківського рахунку № 1678-13 від 09.04.2008.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що останній не був обізнаний про наявність матеріальних труднощів у відповідача та запровадження процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", у зв'язку з чим не мав можливості у встановлений законом строк звернутися до відповідача із заявою про задоволення вимог кредитора.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 порушено провадження у справі № 910/966/16, розгляд справи призначений на 15.02.2016.

15.02.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 15.02.2016 оголошено перерву до 10.03.2016.

02.03.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Представник відповідача у судове засідання 10.03.2016 не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судове засідання 10.03.2016 з'явився представник позивача та надав пояснення по суті спору, відповідно до яких в повному обсязі підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 10.03.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

09.04.2008 між Акціонерним банком "Київська Русь" (банк за договором) та Спілкою громадян-співвласників майна та землі реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Яснозір'я" (клієнт за договором) укладено договір банківського рахунку № 1678-13, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту поточний (поточні) рахунок (рахунки) у національній та іноземній валютах та інші рахунки зі спеціальним режимом використання та здійснює його (їх) розрахункове та касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативних актів Національного банку України та умов цього договору, а клієнт зобов'язується оплатити послуги банку в розмірі, встановленим цим договором

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 190 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.03.2015 прийнято рішення № 61 про запровадження з 20.03.2015 по 19.06.2015 тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Банк "Київська Русь" та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 16.07.2015 № 460 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 17.07.2015 № 138, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк "Київська Русь" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк "Київська Русь" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь"

Інформацію про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам ПАТ "Банк "Київська Русь" опубліковано в газеті "Голос України" 23.07.2015 за № 131 (6135).

28.10.2015 позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" із заявою про задоволення вимог кредитора, відповідно до якої просить визнати Спілку громадян-співвласників майна та землі реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Яснозір'я" кредитором Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" та включити до Реєстру вимог кредиторів вимоги позивача за договором банківського рахунку № 1678-13 від 09.04.2008 у розмірі 164 676 грн 96 коп.

Листом про відмову у включенні вимог до Реєстру вимог кредиторів через недотримання строків подання вимог від 03.11.2015 за № 9902/15 відповідач повідомив позивача, про те, що заява Профспілкової організації працівників Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності була отримана після закінчення строку, встановленого частиною 5 статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у зв'язку з чим вимоги позивача, які заявлені після встановленого строку, вважаються погашеними.

Спілка громадян-співвласників майна та землі реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Яснозір'я" звернулась до суду з вимогою про визнання поважними причини пропуску строку на подання заяви про задоволення вимоги кредитора на суму 164 676 грн 96 коп. за договором банківського рахунку № 1678-13 від 09.04.2008, у зв'язку з тим, що останній не був обізнаний про наявність матеріальних труднощів у відповідача та запровадження процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь".

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Пунктом 8 "Прикінцевих і перехідних положень" Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із частинами 1, 2, 5 статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" та "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Як передбачено частиною 1 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Таким чином, суд зазначає, що 30-денний строк на прийняття вимог кредиторів банку є граничним та поновленню чи відновленню не підлягає, а тому з урахуванням тог о, що позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про визнання вимог кредиторів банку з пропуском вказаного строку, вимоги позивача про визнання поважними причини пропуску строку на подання заяви про задоволення вимоги кредитора на суму 164 676 грн 96 коп. за договором банківського рахунку № 1678-13 від 09.04.2008, визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Також суд звертає увагу позивача, що відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Нормами частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Крім того, суд зазначає, що нормативно-правовими актами, які регулюють порядок здійснення банківських операцій, не передбачено такого способу захисту цивільного права, як визнання поважними причини пропуску строку на подання заяви про задоволення вимоги кредитора.

Отже, із приписів вищенаведених правових норм випливає, що захист прав особи та законних інтересів здійснюється способом, що визначений законом або договором.

Таким чином, позивачем, з огляду на приписи норм статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, неправильно визначено спосіб захисту порушеного права.

У випадку якщо позивач, звертаючись до суду, обрав захисту, не встановлений законом або договором для захисту права чи інтересу, що порушене, невизнане або оспорюється, слід виходити із загальних засад захисту прав, свобод та інтересів, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосудді, а відповідно до статті 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Виходячи з приписів вищевказаних статей такий спосіб захисту цивільних прав як припинення зарахування грошових коштів на рахунки, не відповідає можливим способам захисту прав та інтересів, встановлених господарським та цивільним законодавством, у зв'язку з чим обраний позивачем спосіб захисту (припинення зарахування грошових коштів на рахунки) є неефективним, так як не може забезпечити поновлення порушеного права.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з нормами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 15.03.2016

Суддя Н.Б. Плотницька