ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2016 р. Справа № 911/4712/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

при секретарі Марченко В.О.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1, дов. №22/1 від 04.01.2016

відповідача - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Аромат, м. Сквира, Київська область на рішення господарського суду Сумської області від 25.01.2016 по справі № 911/4712/15

за позовом комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради, м. Суми

до дочірнього підприємства Аромат, м. Сквира, Київська область

про стягнення 127 085, 21 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року комунальне підприємство Міськводоканал Сумської міської ради звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Дочірнього підприємства Аромат про стягнення 127085, 21 грн. заборгованості за договором на водопостачання та прийом стічних вод №6 від 14.01.2010 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.10.2015 по справі №911/4712/15 позовну заяву КП Міськводоканал Сумської міської ради прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 19.11.2015 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.11.2015 року матеріали справи №911/4712/15 на підставі ч. 2, ч. 4 ст. 15 , ч. 1 ст. 17 ГПК України передано за підсудністю до господарського суду Сумської області, за місцезнаходженням філії «Сумський молочний завод» Дочірнього підприємства Аромат ( м. Сквира, Київська область).

Ухвалою господарського суду Сумської області від 01.12.2015 року позовну заяву КП Міськводоканал Сумської міської ради прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 21.12.2015 року.

Рішенням господарського суду Сумської області від 25.01.16 по справі №911/4712/15 (суддя Мойсеєнко В.М.) позов задоволено. Стягнуто з Дочірнього підприємства Аромат (09000, Київська область, м. Сквира, Сквирський район, вул. Рози Люксембург, 14, код 30737268) на користь Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради ( 40009 м. Суми, вул. Білопільський шлях, 9, код 03352455 ) 127085,21 грн. плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням в міську систему каналізації, а також 1906,28 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідач з рішенням господарського суду Сумської області від 25.01.2016 по справі № 911/4712/15 не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти по справі нове рішення.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу з наведеними відповідачем доводами не погоджується, вважає, що приймаючи оскаржуване рішення суд всебічно, повно та обєктивно дослідив фактичні обставини справи, в звязку з чим, просить рішення господарського суду Сумської області залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

15.03.2016 року відповідач через канцелярію суду надав клопотання (вх. №2859 від 15.03.2016) про відкладення розгляду справи, обґрунтовуючи його тим, що в судове засідання 16.03.2016 представник ДП «Аромат» зявитись не має можливості у звязку із знаходженням у відпустці та неможливістю направлення в судове засідання іншого представника.

Згідно зі статтею 4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські справи на підставі Конституції України, Господарського процесуального кодексу.

У відповідності до статті 4-2 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Колегія суддів залишає надане відповідачем клопотання без задоволення, оскільки заявником не аргументовано та не представлено належних документальних доказів поважності причин щодо неможливості ДП «Аромат» забезпечити явку представника у судове засідання апеляційної інстанції. До того ж, відповідач був не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-четвертою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Доказів неможливості такої заміни відповідачем також не представлено.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до п.3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи (оголошення перерви) у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення учасників судового процесу про час та місце розгляду справи, явка учасників судового спору в судове засідання не визнавалась обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 101 та пункту 7 частини 2 статті 105 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, позивач - КП Міськводоканал Сумської міської ради звернувся з позовом до відповідача - ДП «Аромат» про стягнення заборгованості в розмірі 127085, 21 грн., нарахованої за результатом проведеної Державною фінансовою інспекцією в Сумській області позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача - КП Міськводоканал Сумської міської ради за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р. та складеного за результатами перевірки акту від 18.02.2015р. № 05-08/01, посилаючись на укладений між сторонами договір № 6 на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами , організаціями від 14.01.2010р. та додаткові угоди від 01.03.2011р., від 01.03.2012р., від 01.03.2013р. до нього.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції інстанції виходив з того, що факт заборгованості відповідача за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням в міську систему каналізації в розмірі 127085,21 грн. є доведеним, документально обґрунтованим, у звязку з чим, позовні вимоги задовольнив в повному обсязі.

Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув даний спір з порушенням правил територіальної підсудності, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 13, 15 цього Кодексу підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України визначені положення щодо територіальної підсудності справ, приписами якої передбачено, що справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо. Справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача. Якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу (частини 1, 2, 4 вказаної норми).

При цьому, статтею 17 цього ж Кодексу визначені правила передачі справ з одного господарського суду до іншого господарського суду, частиною 1 якої встановлено, що якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи.

Отже, зі змісту вказаної норми вбачається, що якщо справа не підсудна господарському суду, матеріали справи ним надсилаються господарському суду за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи. При цьому, чинним законодавством не передбачено можливості спору між господарськими судами з приводу підсудності справи, а ухвалу про передачу справи за підсудністю може бути змінено чи скасовано виключно за результатами її перегляду в апеляційному або касаційному порядку, тобто господарський суд, який одержав справу на підставі винесеної в порядку статті 17 Господарського процесуального кодексу України ухвали, і в разі незгоди з останньою має розглянути справу по суті, якщо відповідну ухвалу не було змінено чи скасовано.

При цьому, у разі коли непідсудність справи даному місцевому господарському суду виявлено під час апеляційного чи касаційного перегляду судового рішення і останнє у зв'язку з цим скасовується, то матеріали справи підлягають поверненню до місцевого господарського суду, який прийняв рішення, для виконання ним вимог частини першої статті 17 Господарського процесуального кодексу України не здійснюючи при цьому перегляд судового рішення по суті.

Виходячи із визначення, наданого в статті 21 Господарського процесуального кодексу України, відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що предметом спору є матеріально-правова вимога про стягнення з Дочірнього підприємства «Аромат» 127085, 21 грн. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного 14.01.2010 року між КП Міськводоканал Сумської міської ради та Філією Сумського молочного заводу ДП «Аромат» договору №6 на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами , організаціями.

Як свідчать матеріали справи, позовні вимоги заявлені до юридичної особи - ДП «Аромат».

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що стороною господарського договору №6 від 14.01.2010 за яким виникли спірні правовідносини є Філія Сумського молочного заводу ДП «Аромат», який діє на підставі Положення.

Згідно з частиною 4 статті 28 Господарського процесуального кодексу України повноваження сторони або третьої особи від імені юридичної особи може здійснювати її відособлений підрозділ, якщо таке право йому надано установчими або іншими документами.

Згідно ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, ї діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філії та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Коло повноважень відособленого підрозділу юридичної особи стосовно можливості бути відповідачем у справі визначається установчими документами останнього, положеннями про відособлений підрозділ тощо.

З наданого на вимогу господарського суду Сумської області Положення про Філію «Сумський молочний завод», затвердженого ДП «Аромат» 23.11.2003року, вбачається, що Філія «Сумський молочний завод» є відокремленим підрозділом Дочірнього підприємства «Аромат» без прав юридичної особи. (п. 1.1., п. 2.1. Положення)

При цьому, у вказаному Положенні, ДП «Аромат» чітко визначило коло повноважень свого відокремленого структурного підрозділу, наділивши його правом на ведення господарської діяльності, а саме: відкривати власні розрахункові рахунки, укладати угоди від імені головного підприємства, набувати майнових та особистих немайнових прав, нести обовязки, але при цьому можливість Філії Сумського молочного заводу ДП «Аромат» представляти інтереси підприємства в судових органах вказаним Положенням не надано.

Жодних документів що підтверджують повноваження філії здійснювати представництво інтересів в господарському суді від імені юридичної особи - ДП «Аромат», у справі не міститься.

Будь-яких клопотань відповідачем - ДП «Аромат» щодо здійснення у суді повноважень сторони у справі від його імені відокремленим підрозділом Філією «Сумський молочний завод», не заявлялось.

Доказів на підтвердження протилежного ані місцевому господарському суду, ані суду апеляційної інстанції не надано.

У разі коли позов подано за місцем знаходження відокремленого підрозділу відповідача і судом з'ясовано відсутність у такого підрозділу повноважень щодо представництва юридичної особи, справа згідно з частиною першою статі 17 ГПК України підлягає передачі за відповідною територіальною підсудністю за місцезнаходженням юридичної особи. А якщо в межах територіальної підсудності даного господарського суду знаходиться інший відокремлений підрозділ відповідача, уповноважений представляти останнього в господарському суді, то суд залучає такий підрозділ до участі у справі на підставі та в порядку, передбаченому частиною першою статі 24 ГПК України. (п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11р.).

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (ст.1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

Місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (п.20.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.11 №10).

Місцезнаходження юридичної особи має бути підтверджено документально. У разі неможливості подання позивачем такого підтвердження, підсудність справи визначається на загальних підставах, тобто згідно зі ст. 15 ГПК України.

Відомості, які внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ЄДРС вказують на те, що місцезнаходженням ДП «Аромат» є: 09000, Київська область, Сквирський район, м. Сквира, вул. Р. Люксембург, 14.

Таким чином, оскільки належним відповідачем у справі є ДП «Аромат», місцезнаходженням якого є м. Сквира, Київської області, а не Філія «Сумського молочного заводу», спір у даній справі має бути розглянутий господарським судом Київської області.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що при розгляді даного спору господарським судом Сумської області було порушено правила територіальної підсудності, встановлені ст. 15 ГПК України.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.104 ГПК України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, зокрема, якщо рішення прийнято господарським судом з порушенням правил предметної або територіальної підсудності, крім випадків, передбачених у частині третій статті 17 цього Кодексу.

У разі коли непідсудність справи даному місцевому господарському суду виявлено під час апеляційного чи касаційного перегляду судового рішення і останнє в зв'язку з цим скасовується, то матеріали справи підлягають поверненню до місцевого господарського суду, який прийняв рішення, для виконання ним вимог частини першої статті 17 ГПК України, про що зазначається в резолютивній частині постанови апеляційної чи касаційної інстанції (п.20.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.11 №10).

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Сумської області від 25.01.2016 р. у справі № 911/4712/15 підлягає скасуванню, як таке, що прийняте з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 15, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Аромат, м. Сквира, Київська область задовольнити частково.

Рішення господарського суду Сумської області від 25.01.2016 по справі № 911/4712/15 скасувати.

Матеріали справи № 911/4712/15 повернути до господарського суду Сумської області для виконання ним вимог ч.1 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Тарасова І. В.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Пуль О.А.