номер провадження справи 35/160/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2016 Справа № 908/6176/15

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Осоцькому Д.І.

за участю представників сторін:

представник позивача: ОСОБА_1, довіреність № 128 від 25.03.15, ОСОБА_2, керівник підприємства;

представник відповідача: ОСОБА_3, довіреність № б/н від 05.05.12р.,

1-а третя особа: не зявився;

2-а третя особа: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Полікорм, м. Павлоград, Дніпропетровська область

до: Товариства з обмеженою відповідальністю Кормовет, м. Запоріжжя

перша третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія Дніпроагро, м. Дніпропетровськ

друга третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю Солома, Дніпропетровська область, м. Верхівцеві

про стягнення 95365, 63 грн.

ВСТАНОВИВ:

21.12.2015р. до господарського суду Запорізької області з позовною заявою звернулось ТОВ Полікорм до ТОВ Кормовет про стягнення 95365,63 грн., з яких: сума 86151 грн. основний борг, сума 3446,04 грн. збитки від інфляції, сума 368,22 грн. 3% річних, сума 5400,37 грн. пеня.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що на підставі укладеного між сторонами договору поставки № 11 від 21.10.2015р., позивач поставив відповідачу товар шрот соняшниковий, на суму 86151 грн. Разом з товаром відповідачу було надано видаткову накладну № 44 від 23.10.2015р. та рахунок-фактуру № 44 від 23.10.2015р. Однак, відповідач підписану зі свого боку накладну позивачу не повернув, оплату товару не здійснив. 23.10.2015р. позивач отримав рекламаційний лист з проханням прибуття представника позивача 26.10.2015р. для приймання товару по якості. У зазначений день уповноважена комісія позивача прибула до відповідача, але не була допущена до приймання товару, про що комісія склала відповідний акт про недопущення. 27.10.2015р. позивач отримав від лабораторії заводу виробника повідомлення, що шрот соняшниковий відповідає якості. Також у позові зазначено, що оскільки в день поставки товару автотранспорт не було опломбовано представниками сторін до вирішення питання щодо його якості, то вимоги відповідача до проведення будь-яких додаткових аналізів є не обґрунтованими та безпідставними. Позивач вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання умов договору у добровільному порядку, зокрема, по сплаті вартості поставленого товару, чим порушує майнові права та інтереси позивача. Просить стягнути з відповідача суму 95365,63 грн., з яких: сума 86151 грн. основний борг, сума 3446,04 грн. збитки від інфляції, сума 368,22 грн. 3% річних, сума 5400,37 грн. пеня.

21.12.2015р. автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено позовну заяву до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою від 22.12.2015р. порушено провадження у справі № 908/6176/15 та присвоєно справі номер провадження 35/160/15. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті, судове засідання призначено на 26.01.2016р.

25.01.2016р. через канцелярію господарського суду Запорізької області відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, зазначено, що при первинному обстеженні товару відповідачем було встановлено, що він не відповідає умовам якості. Про зазначені обставини відповідач повідомив позивача та запропонував останньому 26.10.2015р. направити свого представника для відібрання зразків проб шроту соняшникового для проведення відповідної незалежної експертизи. У звязку з чим, і було призупинення підписання видаткової накладної. У своєму листі від 23.10.2015р. позивач зазначив, що вважає рекламацію покупця відносно якості товару безпідставною, оскільки разом з отриманим товаром підприємство відповідача отримало посвідчення якості № 5 від 22.10.2015 р. на спірний товар, який був виданий лабораторією виробника шроту соняшникова. Разом з цим, про прийняте рішення щодо прибуття або не прибуття до відповідача представника позивача для відібрання зразків проб, позивач нічого не повідомив. Отже, як зазначає відповідач, позивач не виявив бажання для прибуття до відповідача 26.10.2015р. для відбирання зразків проб шроту соняшникова для проведення відповідної незалежної експертизи. У подальшому відповідачем було прийнято рішення провести незалежну експертизу шроту соняшникового в Українському центрі незалежних експертних досліджень Укрекспертиза. Лабораторні дослідження підтвердили, що постачальник поставив відповідачу неякісний продукт. З метою конструктивного вирішення ситуації відповідач запропонував позивачу певні пропозиції. Однак, будь-якою письмової відповіді від позивача не отримав. У звязку з викладеним, відповідач позовні вимоги повністю відхиляє.

Також, 25.01.2015р. до суду від відповідача надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи, в якому зазначено, що в звязку з необхідністю часу для зібрання додаткових доказів для предявлення відповідачем зустрічної позовної заяви, відповідач просить суд відкласти розгляд справи в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

Ухвалою суду від 26.01.2016р. клопотання відповідача про відкладення розгляду справи залишено без розгляду, розгляд справи відкладено на 09.02.2016р., враховуючи неявку у судове засідання представника відповідача та з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи.

09.02.2016. через канцелярію господарського суду Запорізької області від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд долучити до матеріалів справи №908/6176/15 компакт диск, на якому є аудіо-запис розмови представників ТОВ Полікорм, ТОВ Кормовет та представника ТОВ АПК Дніпроагро 26.10.2015р., а також фотографії, що засвідчують недопущення представників ТОВ Полікорм на територію ТОВ Кормовет 27.10.2015р. для відібрання зразків проб шроту соняшникового.

Судом долучено до матеріалів справи надати відповідачем компакт диск VIDEX excllenti.

У судовому засіданні представники позивача, пояснили, що 09.02.2015р. через канцелярію господарського суду Запорізького області подано клопотання, в якому зазначено, що позивачем придбано у підприємства ТОВ АПК Дніпроагро товар, який в подальшому за договором поставки №11 від 21.10.2015р. передано відповідачеві. Також, в матеріалах справи мається висновок лабораторії ТОВ Солома від 27.10.2015р., в якому йдеться про результати повторного аналізу шроту соняшникового, який був відвантажений 23.10.2015р. в автомобіль НОМЕР_1. Враховуючи той факт, що відповідач ставить під сумнів якість поставленого товару з посиланням на проведену експертизу в Українському центрі незалежних експертних досліджень Укрекспертиза, рішення суду може вплинути на права або обовязки щодо ТОВ АПК Дніпроагро, яке продало позивачеві нібито неякісний товар та на права або обвязки ТОВ Солома, яке надало нібито неправдивий висновок, в звязку з чим позивач просить суд залучити до участі у справі у якості третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1. ТОВ Агропромислова компанія Дніпроагро, 49005, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса,1а, оф.702.

2. ТОВ Солома, 51660, Дніпропетровська область, м. Верхівцеві, вул. Нова, б.50 А.

Також, представник позивача у судовому засіданні подав до суду клопотання, в якому просить суд продовжити строк розгляду справи за межі 2-х місячного строку та відкласти розгляд справи, у звязку з залученням третіх осіб на стороні позивача та надання додаткових доказів.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав клопотання представника позивача про залучення третіх осіб та не заперечив щодо клопотання про продовження строку розгляду справи та відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 09.02.2016р. задоволено клопотання представників позивача про продовження строку розгляду господарського спору, строк вирішення спору продовжено на пятнадцять днів. Також задоволено клопотання представників позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 01.03.2016р. Крім того, цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача про залучення третіх осіб. До участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено ТОВ Агропромислова компанія Дніпроагро та ТОВ Солома.

01.03.2016р. через канцелярію господарського суду від ТОВ Солома надійшли письмові пояснення, в яких останній підтверджує, що є заводом - виробником шроту соняшникового, поставленого 23.10.2015 року у кількості 18,33 т. Товариством з обмеженою відповідальністю «АПК «Дніпроагро» Товариству з обмеженою відповідальністю «Полікорм» за договором № А260915, укладеного 24.09.2015 року між ТОВ АПК Дніпроагро та ТОВ Полікорм. Перед поставкою товару 23.10.2015 року виробничою лабораторією ТОВ Солома були відібрані проби для перевірки якості товару, перевірена його якість та на підтвердження якої видано якісне посвідчення на товар, а також відібрана проба товару, що зберігалася у виробничій лабораторії ТОВ Солома для вирішення спорів щодо якості товару у разі їх виникнення. В своїх письмових поясненнях, ТОВ Солома наголошує на тому, що виробнича лабораторія ТОВ Солома є атестованою, що підтверджується свідоцтвом про атестацію № ПЧ 07-0/1314-2015 від 03.04.2015 року. Якісне посвідчення на партію Товару у кількості 18,33 т. було передано ТОВ Полікорм під час передачі товару. Оскільки відповідачем була заявлена рекламація щодо якості товару, 26.10.2015 року виробнича лабораторія ТОВ Солома повторно здійснила перевірку якості відібраних раніше проб товару, поставленого 23.10.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю АПК Дніпроагро Товариству з обмеженою відповідальністю Полікорм. Проведена повторна перевірка якості підтвердила відповідність товару ДСТУ 4638:2006 «шрот соняшниковий».

01.03.2016р. через канцелярію господарського суду від ТОВ Агропромислова компанія Дніпроагро надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначає, що на виконання умов договору поставки № А260915, укладеного 24.09.2015 року між ТОВ АПК Дніпроагро та ТОВ Полікорм, ТОВ АПК Дніпроагро здійснило поставку шроту соняшникового у кількості 18,33 т., що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 734 від 23 жовтня 2015 року та товарно-транспортною накладною №00113386 від 23 жовтня 2015 р. Поставлений шрот соняшниковий є власністю ТОВ АПК Дніпроагро, вироблений заводом ТОВ Солома за договором переробки давальницької сировини, укладеним між ТОВ АПК Дніпроагро та ТОВ Солома.

Відповідно до п. 3.5. договору поставки № А260915 від 24.09.2015 року у момент передачі відповідної партії товару постачальник (ТОВ АПК Дніпроагро) передав Покупцю (ТОВ Полікорм) наступну документацію:

- податкову накладну, складену в електронній формі з дотримання умов відносно її реєстрації в порядку, передбаченому чинним законодавством України, з електронним підписом уповноваженої особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- видаткову накладну;

- товарно - транспортну накладну;

- якісне посвідчення на товар видане заводом виробником товару.

Якість поставленого шроту соняшникового була перевірена та підтверджена якісним посвідченням на товар виданим заводом виробником товару.

Це свідчить про те, що постачальник (ТОВ АПК Дніпроагро) виконав належним чином та у відповідності до умов договору поставки № А260915 від 24.09.2015 року усі свої зобов'язання.

В судовому засіданні, відкритому 01.03.2016р. були оголошені перерви до 03.03.2016р. та 09.03.2016р.

Після закінчення перерви, розгляд справи продовжено 09.03.2016р.

В судовому засіданні 09.03.2016р. представник позивача підтвердив позовні вимоги в повному обсязі, просить стягнути з відповідача суму 95365,63 грн., з яких: сума 86151 грн. основний борг, сума 3446,04 грн. збитки від інфляції, сума 368,22 грн. 3% річних, сума 5400,37 грн. пеня, а також сплачений судовий збір в розмірі 1430,49 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив в повному обсязі. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представники третіх сторін в судове засідання не зявилися. Причини неявки суду невідомі. Про час та місце судового засідання були повідомлені вчасно та належним чином.

Запис розгляду судової справи здійснював за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

В судовому засіданні 09.03.2016 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, судом встановлено наступне.

21.10.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Полікорм (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Кормовет (далі - покупець) був укладений договір поставки № 11.

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов'язувалось передати у встановлений договором термін товар у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Товаром, що поставляється за договором, є шрот соняшниковий (п. 1.2).

Згідно з п.2.1, п.2.2 договору, загальна кількість товару, що поставляється за цим договором, визначається шляхом підсумовування кількості товару, зазначеного у видаткових

накладних або специфікаціях. Якість товару повинна відповідати встановленим для даного виду товару стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, передбаченій для даного виду товару.

Відповідно до п.3.1, п.3.2 договору, поставка товару здійснюється однією або кількома партіями. Кількість товару в кожній партії вказується у видаткових накладних або специфікаціях, підписаних покупцем. Поставка товару за договором здійснюється за рахунок постачальника зі складу постачальника, якщо інше не передбачено в специфікації до поставки.

Пунктом п.3.4 договору передбачено, що датою поставки партії товару вважається дата, зазначена у видаткових накладних на товар, підписаних уповноваженими представниками сторін. Перехід права власності, а також ризики випадкової загибелі або знищення майна відбувається в момент передачі товару покупцю за видатковими накладними в місті поставки, зазначеному в п.3.2 договору.

Загальна вартість договору визначається шляхом підсумовування вартості товару, яка вказана у видаткових накладних або специфікаціях, підписаних покупцем. (п. 4.1)

Ціна за одиницю товару, загальна вартість партії товару вказуються у видаткових - накладних або специфікаціях до даного договору (п. 4.2).

Спосіб оплати товару покупцем: безготівковий розрахунок шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. У призначенні платежу має бути вказаний цей договір або відповідний рахунок-фактура (п. 4.3).

Відповідно до п.5.1 договору покупець зобов'язується:

- забезпечити своєчасне і належне приймання товару на умовах договору;

- своєчасно та в порядку, встановленому цим договором, сплатити вартість товару;

- перевірити кількість і якість товару при прийманні;

- в разі виявлення відхилень від умов цього договору щодо кількості та (або) якості товару,

покупець зобов'язується невідкладно повідомити про це постачальника.

Згідно п.9.1 договору, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2015 року, а в частині виконання сторонами взятих на себе грошових зобов'язань за договором - до моменту їх повного виконання. Термін дії договору може бути продовжений за взаємною згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди.

Згідно з п. 10.3 договору, додаткові угоди, додатки, специфікації (у разі їх складання), рахунки-фактури, видаткові накладні до цього договору є його невід'ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками (у разі їх наявності).

21.10.2015р. між ТОВ Полікорм та ТОВ Кормовет було підписано Специфікацію № 1 на поставку 22 тони +-20% шроту соняшникового на загальну суму 109 340,00 (сто дев'ять тисяч триста сорок) гривень з урахуванням податку на додану вартість.

Згідно пункту 2 Специфікації, покупець зобов'язується здійснити оплату грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця за встановленою ціною по факту поставки товару.

Пунктом 3 Специфікації сторони обумовили, що поставка товару здійснюється автомобільним транспортом за рахунок продавця за адресою: вул. Складська, 6, Комунарський район, м. Запоріжжя.

В разі необхідності прийняття товару за адресою, що не відповідає п. 3 даної Специфікації, всі витрати на транспортування товару несе в повному обсязі покупець (п.4 Специфікації).

Як було встановлено в судових засіданнях, відповідач отримав товар від позивача 23.10.2015р. в кількості 18,33 т., відповідно до договору поставки № 11 від 21.10.2015р. та специфікації № 1 від 21.10.2015р. шляхом самовивозу, який було доставлено на склад відповідача згідно Специфікації № 1 до договору поставки № 11 від 21.10.2015 р., про що зазначив представник відповідача в судовому засіданні.

23.10.2015 р. на адресу ТОВ Полікорм від ТОВ Кормовет був направлений рекламаційний лист вих.№313/10/15, в якому покупець повідомив постачальника про те, що при первинному обстеженні було встановлено, що поставлений товар, на його думку, не відповідає вимогам замовленого щодо якості та не може бути прийнятий ним за усією партією до моменту проведення відповідних лабораторних досліджень. Також у цьому листі покупець запропонував постачальникові направити свого уповноваженого представника на адресу місцезнаходження поставленого товару на складі покупця (м. Запоріжжя, вул. Складська, 6) для відібрання 26.10.2015 р. разом з представником останнього зразків проб шроту соняшникового для проведення відповідної незалежної експертизи (досліджень). Про прийняте рішення щодо прибуття/не прибуття представників для відібрання зразків проб, просив повідомити до 17:00 годин 23.10.2015 р. (т. 1 а.с. 27).

23.10.2015 р. ТОВ Полікорм надіслало відповідь на вище вказаний лист відповідача вих.№140, в якій зазначено, що постачальник вважає рекламацію покупця відносно якості товару безпідставною, оскільки поставлений товар має посвідчення якості № 5 від 22.10.2015р., видане незалежною лабораторією, а також зазначає, що умовами договору та специфікацією не передбачено, що товар повинен відповідати ДСТУ 4638:2006. Просить відкликати претензію, а також виконати вимоги п. 4.3, п. 5.1.2 договору поставки № 11 від 21.10.2015р. (т.1 а.с. 28).

26.10.2015р. листом № 141, позивач письмово повідомив відповідача, що 26.10.2015р. представники ТОВ Полікорм та представник заводу виробника зявилися для відібрання зразків проб шроту соняшникова для проведення відповідної незалежної експертизи. Оскільки незалежна експертиза викликана не була, представники ТОВ Полікорм самостійно відібрали дві проби шроту з автомобілю НОМЕР_2 для проведення експрес аналізу, щоб впевнитися в якості поставленого товару. Результати досліджень підтвердили відповідність якості заявленої у сертифікаті. Також ТОВ Полікорм у вказаному листі наполягав на проведення незалежної експертизи та повідомляв про готовність приїхати для відібрання проб о 10 : 00 11 : 00 27.10.2015р.

27.10.2015 р. електронним листом вих.№317/10/15 ТОВ Кормовет запропонувало ТОВ Полікорм провести відповідну незалежну експертизу (дослідження) шроту соняшникового у Запорізькій регіональній державній лабораторії ветеринарної медицини та паралельно у Виробничо-технологічному центрі контролю якості і безпечності продуктів харчування, комбікорму та комбікормової сировини ПАТ «Миронівський хлібопродукт». Фізико-хімічні дослідження було запропоновано провести на предмет експертизи головних (найважливіших) показників, які впливають на споживчу цінність шроту соняшникового.

27.10.2015р. постачальник (позивач) надіслав покупцеві (відповідач) електронний лист за вих.№142, в якому пропонував зібрати експертну групу, яка буде складатися з представників обох підприємств, відібрати зразки та відвести останні для дослідження товару у Запорізькій регіональній державній лабораторії ветеринарної медицини м. Запоріжжя та у Центрі незалежних експертних досліджень «Укрекспертиза».

28.10.2015 р. ТОВ Кормовет направив на адресу постачальника відповідь за вих.№319/10/15 на лист останнього вих.№142 від 27.10.2015 р., в якому зазначено, що, по-перше, покупець не заперечує проти проведення перевірки якості поставленого шроту соняшникового у запропонованих постачальником установах.

По-друге, фізико-хімічні дослідження (експертизу) слід провести на предмет дослідження (визначення) показників споживчої цінності шроту соняшникового на відповідність нормам, показники яких, покупець перелічив у вказаному листі.

По третє, покупець зазначав, що до відбору зразків та проведення їх досліджень сторони мають укласти додаткову угоду до договору поставки, якою зафіксувати, що в разі встановлення за результатами проведених досліджень показників, відмінних від зазначених вище у пункті 2, постачальник негайно компенсує (сплатить) покупцеві всі понесені ним внаслідок поставки постачальником неякісної продукції збитки (у тому числі витрати на перевезення товару та простій найнятого автотранспортного засобу). Після цього постачальник повинен буде негайно вивезти за свій рахунок поставлений товар з території покупця.

В разі отриманні від постачальника позитивної відповіді на лист покупця, останній негайно підготує додаткову угоду для подальшого підписання її сторонами.

Також покупець пропонував після підписання додаткової угоди негайно узгодити день, час, порядок відбору зразків, направлення їх в випробувальні лабораторії і порядок сплати сторонами вартості таких випробувань.

Позивачем 29.10.2015р. на адресу ТОВ „Кормовет" був відправлений лист - вимога вих. № 143 в якому було зазначено, що враховуючи знеособлені характеристики товару, а також те, що в день поставки товару автотранспорт не було опломбовано представниками сторін до вирішення питання щодо його якості - ТОВ Кормовет умисно позбавив ТОВ Полікорм права та можливості ідентифікувати поставлений постачальником товар та здійснити відповідний відбір проб для його аналізу, а тому вимоги покупця щодо проведення будь - яких додаткових аналізів - є необґрунтованими та безпідставними. Також у вказаній вимозі позивач, керуючись положеннями п.1 ст.698 ЦК України, згідно якої «Покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу», вимагав від ТОВ Кормовет:

1) прийняти Товар, підписавши видаткову накладну, яку позивач повторно додає до листа та сплатити за поставлений товар його вартість в день отримання зазначеного листа;

2) віддати позивачу поставлений товар з аргументованою претензією щодо його заміни;

3) або відмовитися від Договору купівлі - продажу та в той же день повернути ТОВ Полікорм раніше поставлений товар у повному обсязі.

Крім того, позивач зазначив у листі, що у випадку не отримання від відповідача товару в якості його заміни чи повернення, у встановлений у листі строк, позивач буде вважати поставлений товар прийнятим відповідачем - 23.10.2015 року та таким що підлягає оплаті.

Листом вих. № 323/10/15 від 30.10.2015р. ТОВ Кормовет надало відповідь ТОВ Полікорм про отримання вимоги останнього від 29.10.2015р. № 143 та повідомило, що відповідь за результатами її розгляду буде надана найближчим часом.

Листом від 03.11.2015р. вих. № 327/11/15 ТОВ Кормовет повідомило ТОВ Полікорм, що з метою уникнення подальших збитків, пов'язаних із простоєм автотранспортного засобу завантаженим товаром, відсутністю між сторонами письмової домовленості в подальших діях, покупцем було прийнято рішення розвантажити його 29.10.2015 р. за участю уповноваженого представника відповідної незалежної організації та розмістити шрот на тимчасове належне зберігання на своїх складських площах. Також за участю такого представника було зроблено відбір зразків (проб) від партії поставленого товару, про що складено відповідний акт для подальшого проведення незалежної експертизи установами, які мають повноваження на це. Станом на 02.10.2015р. відібрані зразки товару передані покупцем до установ на експертизу.

Листами від 09.11.2015 р. за вих.№333/11/15 та № 343/11/15 від 11.11.2015р. покупець повідомив постачальника, що за результатами проведення перевірки якості (показників споживчої цінності) поставленого шроту соняшникового в Українському центрі незалежних експертних досліджень «Укрекспертиза» (випробувальна лабораторія), згідно протоколу випробувань продукції №1010 від 05.11.2015 р. та експертного висновку № 002152п/15 від 09.11.2015 р. встановлено, що поставлений продукт не відповідає нормативам та даним, вказаним у посвідченні якості виробника. Показники суттєво гірші, ніж було заявлено постачальником. Лабораторні дослідження підтвердили, що постачальник поставив покупцеві неякісний продукт. З метою конструктивного вирішення ситуації, що склалася, покупець запропонував постачальнику наступні шляхи для цього:

1). У якомога стислий термін (але не пізніше ніж до 13.11.2015 р.) відшкодувати на користь покупця понесені внаслідок поставки ТОВ Полікорм продукції неналежної якості витрати у сумі 20 800,00 грн.

Після компенсації зазначених витрат, вирішити питання щодо вивезення з території ТОВ Кормовет поставленої ТОВ Полікорм за видатковою накладною №44 від 23.10.2015 р. на суму 86 151,00 грн. партії неякісного товару та сплати підприємству додаткові витрати, пов'язані із завантаженням продукції у транспортний засіб, попередньо наданий (замовлений) постачальником.або

2). Погодитися на зменшення ціни за товар неналежної якості у розмірі 37% від його вартості, шляхом укладення сторонами відповідної додаткової угоди до договору поставки №11 від 21.10.2015 р. та подальшого коригування товаросупровідних документів (рахунку-фактури, видаткової накладної, податкової накладної і т.п.).

Матеріали справи не містять та представниками сторін не надано відповіді на вказані листи.

Разом з цим, розглянувши докази, які надає ТОВ Кормовет в підтвердження постачання ТОВ Полікорм неякісної продукції, суд зазначає наступне.

Як вбачається з наявною в матеріалах справи товарно-транспортної накладної №00113386 від 23 жовтня 2015 р. та підписаною сторонами видаткової накладної № 734 від 23 жовтня 2015 року., на виконання умов договору поставки № А260915, укладеного 24.09.2015 року між ТОВ АПК Дніпроагро та ТОВ Полікорм, 23.10.2015р. ТОВ АПК Дніпроагро здійснило поставку шроту соняшникового у кількості 18,33 т. ТОВ Полікорм.

Разом із товаро транспортною накладною№00113386 від 23 жовтня 2015 р. та видатковою накладною № 734 від 23 жовтня 2015 року на отриманий ТОВ Полікорм товар було надано посвідчення якості № 5 від 23.10.2015р. на шрот соняшниковий високо протеїновий тостований негранульований, виготовлений 22.10.2015р.

Представники сторін в судовому засіданні та в письмових поясненнях, наданих до суду, підтвердили, що 23.10.2015р. ТОВ Кормовет отримав від ТОВ Полікорм шрот соняшниковий в кількості 18,33 т. на суму 86151 грн.

Відповідно до п. 3.2 договору, поставка товару за договором здійснюється за рахунок постачальника зі складу постачальника, якщо інше не передбачено в специфікації до поставки.

Проте, як зазначили представники сторін, вищевказаний товар ТОВ Кормовет вивіз самостійно, без оформлення супровідних документів, на автомобілі, який було замовлено покупцем за його рахунок. Автомобіль представниками сторін опломбований не був.

Відповідно до ст. 678 ЦК України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару.

Тобто, вказана стаття наділяє покупця рядом прав у випадку отримання ним товару неналежної якості.

Як вже зазначалося вище, позивач вимогою № 143 від 29.10.2015р. пропонував відповідачу прийняти товар, підписавши видаткову накладну, віддати товар для його заміни чи відмовитись від договору та повернути раніше поставлений товар в повному обсязі.

Надані листами від 03.11.2015р. вих.. № 327/11/15, від 09.11.2015 р. за вих.№333/11/15 та № 343/11/15 від 11.11.2015р. відповіді, відповідач, повідомляє позивача, по-перше, про розвантаження товару за участю представника незалежної організації (без участі представників позивача) та про розміщення шроту на тимчасове зберігання на складських приміщеннях відповідача, що не передбачено умовами договору, по-друге, про результати проведення перевірки.

Проте, суд не може прийняти акти відбору проб №0-1038 від 29.10.2015 р. та № №0-1038/1 від 29.10.2015 р. (повторно), протокол випробувань продукції № 1010 від 05.11.2015 р. та експертний висновок № 002152 п/15 від 09.11.2015р. в якості доказу поставлення товару неналежної якості, оскільки, по перше, відібрання проб було здійснено без участі іншої сторони з автомобіля, який не було опломбовано. А по друге, хоча вищезазначені документи й містять посилання на відібрання проб з автомобілю НОМЕР_2, проте в матеріалах справи відсутні та сторонами не надано доказів, що саме на цей автомобіль було відвантажено товар за договором № 11 від 21.10.2015р. та специфікації № 1 від 21.10.2015р. та поставлено на склад відповідача. А тому суд вважає не доведеним факт неякісного товару отриманого відповідачем договором поставки № 11 від 21.10.2015р. та специфікації № 1 від 21.10.2015р

Таким чином, оскільки відповідач (враховуючи приписи ст. 678 Цивільного кодексу України) належним чином не відреагував на вимогу позивача № 143 від 29.10.2015р., а також приймаючи до уваги, що матеріалами справи та поясненнями сторін в судовому засіданні було підтвердження отримання 23.10.2015р. ТОВ Кормовет від ТОВ Полікорм шроту соняшникового у кількості 18,33 т. на суму 86151 грн., то суд вважає доведеним факт отримання товару відповідачем від позивача 23.10.2015р. згідно умов договору поставки № 11 від 21.10.2015р. та специфікації № 1 від 21.10.2015р,

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України зазначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Оскільки умовами договору не визначений строк оплати, то для встановлення строку оплати товару слід застосовувати загальні норми цивільного та господарчого законодавства.

Так, згідно ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» встановлено, що оплата товару має бути здійснена боржником негайно після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору.

Таким чином, оплата отриманого товару повинна була бути здійснена в день отримання товару.

Оскільки судом встановлено, що відповідач 23.10.2015р. отримав товар та не здійснив оплату за нього, а також враховуючи, що відповідачем не доведено факт поставки неякісного товару, то вимога позивача щодо стягнення з відповідача 86151 грн. є законною, обґрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до положень ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 6.2.1 договору встановлено, що у разі прострочення здійснення оплати товару, покупець зобовязується сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення. В звязку з простроченням платежу за поставлений товар позивачем нараховано пеню за період з 26.10.2015р. по 15.12.2015р. за 52 дні, в розмірі 5400 грн.

Судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» перевірено нарахування пені за вказаний період та встановлено, що за період з 26.10.2015р. по 15.12.2015р. кількість прострочених днів складає 51, та сума пені дорівнює 5296,52 грн., а тому саме ця сума підлягає стягненню. В іншій частині стягнення пені суд відмовляє.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахована позивачем сума 3 % річних складає 368,22 грн. за період з 26.10.2015р. по 15.12.2015р. за 52 дні.

Судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» перевірено нарахування 3 % річних та встановлено що за вказаний період кількість днів прострочки становить 51 день, сума річних 361,13 грн., а тому саме ця сума підлягає задоволенню. В іншій частині стягнення 3 % річних суд відмовляє.

Також позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача 3446,04 грн. інфляції за листопад грудень 2015р. При цьому в розрахунку суми збитків від росту інфляції по заборгованості, позивач зазначає, що за жовтень місяць 2015р. індекс інфляції становив 98,7 %, а тому за жовтень місяць він інфляцію не нараховував.

Пунктом 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» зазначено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Листом Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.97. передбачено, що при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця

Такі ж самі рекомендації щодо розрахунку індексу інфляції містяться й в листі Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997р. № 62-97р.

Таким чином, оскільки днем оплати за поставлений товар є 23.10.2015р., враховуючи рекомендації щодо розрахунку індексу інфляції, індекс інфляції слід починати нараховувати з листопада 2015р.

Перевіривши нарахування індексу інфляції за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», судом встановлено, що за період листопад грудень 2015р. сума інфляційних витрат дорівнює 2338,14 грн. та саме ця сума підлягає задоволенню. В іншій частині стягнення інфляційних витрат суд відмовляє.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, враховуючи встановлення судом факту порушення відповідачем взятих на себе зобовязань за договором поставки № 11 від 21.10.2015р. та специфікації № 1 від 21.10.2015р. щодо своєчасної оплати за отриманий товар, суд задовольняє вимоги позивача частково, в розмірі 94146,79 грн., з яких: 86151 грн. основного боргу, 5296,52 грн. пені, 361,13 грн. 3% річних та 2338,14 грн. інфляційних витрат. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, в розмірі 1412,20 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Кормовет, 69050 м. Запоріжжя, вул. Складська, буд. 6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Полікорм, 51400 АДРЕСА_1 основний борг в розмірі 86151 (вісімдесят шість тисяч сто пятдесят одна) грн., пеню в розмірі 5296 (пять тисяч двісті девяносто шість) грн. 52 коп., 361 (триста шістдесят одна) грн. 13 коп. 3% річних, інфляційні витрати в розмірі 2338 (дві тисячі триста тридцять вісім) грн. 14 коп. та 1412 (одна тисяча чотириста дванадцять) грн. 20 коп. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги з моменту оформлення та підписання повного тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 14.03.2016 р.

Суддя О.А. Топчій