РІШЕННЯ

09 березня 2016 року Справа № 913/49/16

Провадження №26/913/49/16

За позовом Державного підприємства Сєвєродонецька теплоелектроцентраль, м. Сєвєродонецьк

до Комунального підприємства Житлосервіс Світанок, м. Сєвєродонецьк

про стягнення 45658,11грн

Суддя Масловський С.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю №06-05-33/118 від 20.01.2016;

від відповідача : не прибув.

В судовому засіданні 09.03.2016 судом у відповідності до статті 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованість в сумі 45658,11 грн, з яких основний борг у розмірі 29320,72 грн, інфляційні витрати 15092,52 грн, 3% річних 1244,87 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 11.01.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 20.01.2016, ухвалою від 20.01.2016 відкладено на 03.02.2016, ухвалою від 03.02.2016 відкладено на 01.03.2016, ухвалою від 01.03.2016 відкладено на 09.03.2016.

В судовому засіданні 09.03.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити посилаючись на те, що на виконання умов договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 710 від 01.01.2013 та договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води №710 від 21.10.2013 було надано відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води житлових приміщень, які останнім прийнято, але не оплачено.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, а також в судовому засіданні 03.02.2016 проти позову заперечував, посилаючись на те, що КП Житлосервісв Світанок є підприємством виконавцем житлово-комунальних послуг, що надає такі послуги у районі проведення антитерористичної операції, а тому стягнення пені та витрат від інфляції суперечить закону України Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси. Також у відзиві відповідач зазначає про те, що заборгованість утворилась внаслідок затримки фінансування з боку казначейства та несвоєчасного внесення платежів від населення.

Крім того відповідач просить при прийнятті рішення застосувати п. 3 ст. 83 ГПК України, а саме зменшити розмір штрафних санкцій.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суду Луганської області,-

В С Т А Н О В И В:

01.01.2013 між Державним підприємством Сєвєродонецька теплоелектроцентраль, як енергопостачальною організацією та комунальним підприємством Житлосервіс Світанок, як споживачем, укладено договір №710 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.01.2013, відповідно до умов якого, енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, згідно з умовами та режимами теплоспоживання на межі балансової належності тепломереж енергопостачальної організації та споживача, а споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1.1).

Умовами договору про постачання теплової енергії в гарячій воді №710 від 01.01.2013, сторони погодили, що теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: - опалення в період опалювального сезону; - гаряче водопостачання в період опалювального сезону а за можливості протягом року (п.2.1), облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку, у разі їх відсутності розрахунковим способом (п.5.1), споживачі, що не мають приладів обліку, кількість фактично спожитої теплової енергії визначають згідно з договірними навантаженнями з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел енергопостачальної організації та кількість годин (діб) роботи теплоспоживального обладнання споживача в розрахунковому періоді. Різниця між заявленою та фактичною спожитою тепловою енергією сплачується не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим (п.6.5). За несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1% належної до сплати суми за кожен день прострочення (п.7.2.3). За прострочку оплати на суму боргу нараховується індекс інфляції (п.7.2.4). Цей договір набуває чинності з 01.01.2013 та діє до 01.01. 2014 (п.10.1.) Припинення дії договору не звільняє споживача від обов'язку повної оплати спожитої теплової енергії (п.10.4.).

До договору на постачання теплової енергії №710 від 01.01.2013 додається розрахунок максимального годинного та річного навантаження на опалення та гаряче водопостачання, який є невідємною частиною договору. (а.с.17-18).

21.10.2013 між Державним підприємством Сєвєродонецька теплоелектроцентраль, як виконавцем, та комунальним підприємством Житлосервіс Світанок, як споживачем, укладено договір №710 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 21.10.2013.

Відповідно до умов договору №710 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 21.10.2013 виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов'язується своєчасно надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені цим договором (п.1.1.). Тарифи на послуги на момент укладення цього договору становлять: для потреб населення 260,96 гривень за 1 Гкал. (без ПДВ) (п.2.1.). Розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі існування щомісячної системи оплати послуг, платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим, згідно рахунків, отриманих споживачем самостійно або важеною особою (представником) до 15 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.3.1). Цей договір укладається на три роки і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії одні сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду (п.9.1). 3 моменту набрання чинності даного договору, договір №710 від 01.01.2013 є таким, що втратив чинність (п.9.4.3).

Вартість теплової енергії з 01.02.2011 для житлових будинків, які обладнані приладами для населення 1 Гкал 260,96 грн. (без ПДВ); тариф на послуги з централізованого опалення для житлових будинків, які не обладнані приладами обліку 7,62 грн. (без ПДВ) відповідно до наказу по підприємству Про введення тарифів на централізоване опалення житлових і на підігрів холодної води населенню від 31.01.2011 №29, прийнятого на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Про встановлення тарифу на послуги з централізованого опалення для житлових будинків та тарифу на послуги з централізованого постачання гарячої води для населення м. Сєвєродонецька, яке обслуговує ДП Сєвєродонецька ТЕЦ від 28.01.2011 №110, та постанови НКРЕ України Про затвердження тарифів на теплову ДП Сєвєродонецька ТЕЦ від 14.12.2010 №1789. З 21.11.2014 тариф з централізованого опалення для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 12,79 грн. (з ПДВ) за 1 кв. м за місяць протягом опалювального сезону; тариф з централізованого постачання гарячої води - 24,31 грн. (з ПДВ) за 1 куб. м за місяць протягом опалювального сезону відповідно до наказу по підприємству Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та цнтралізованого постачання гарячої води населенню м. Сєвєродонецька від 21.11.2014 №116 та Про внесення змін до наказу по підприємству №116 від 21.11.2014 року від 24.12.2014 №131, встановлених відповідно до додатка №158 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг від 17.10.2014 №146.

Додатком №1 до договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води №710 від 21.10.2013 визначається розрахунок плати за послуги централізованого опалення та постачання гарячого водопостачання згідно з нормативами споживання. (а.с. 22)

Опалювальний сезон 2012-2013 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Про поетапну подачу тепла на обєкти охорони здоровя, дитячі дошкільні заклади, школи, обєкти житлового фонду, культури, обєкті сім'ї, молоді та спорту від 11.10.2012 №1307 - з 16.10.2012 року. Завершено опалювальний сезон 2012-2013 років на підставі розпорядження міського голови Про завершення опалювального періоду 2012-2013 р.р. від 03.04.2013 року №135.

Опалювальний сезон 2013-2014 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Про поетапну подачу тепла на обєкти охорони здоровя, дитячі дошкільні заклади, школи, обєкти житлового фонду, культури, обєкти сім'ї, молоді та спорту від 25.09.2013 року №777 - з 15.10.2013 року. Завершено опалювальний сезон 2013-2014 років на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Про завершення опалювального періоду 2013-2014 років від 25.03.2014 року № 205 - 07.04.2014 року.

Опалювальний сезон 2014-2015 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Про початок опалювального сезону 2014-2015 років від 10.10.2014 року № 534 - з 12.10.2014року. Завершено опалювальний сезон 2014-2015 років на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Про завершення опалювального періоду 2014-2015 років від 06.04.2015 року №178 - 06.04.2015 року.

Факт постачання теплової енергії у наведених вище опалювальних сезонах до приміщення відповідача підтверджується актами про включення теплоустановок в даному житловому будинку №000000462 від 01.11.2012, №000001611 від 13.10.2013, №0439 від 28.10.2014.

Згідно ст. 5 Закону України «Про теплопостачання», регулювання відносин у сфері теплопостачання має певні особливості, викликані такими об'єктивними умовами функціонування систем теплопостачання, як, крім іншого, наявністю поділу господарської діяльності у сфері теплопостачання на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії; централізованим теплопостачанням споживачів від теплоелектроцентралей і котелень, які входять до об'єднаної енергетичної системи України.

Позивач, як суб'єкт відносин у сфері теплопостачання, здійснює свою господарську діяльність на підставі відповідних ліцензій на виробництво, транспортування і постачання теплової енергії, та відповідно до ч.4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», як суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація) є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності.

Згідно з ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні, крім іншого, опаленням у порядку, встановленому законодавством.

За змістом ст.1 Закону України «Про теплопостачання» споживачем теплової енергії визнається особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову гію.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Частина 1 статті 175 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Зобов`язання, в силу вимог ст.526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу та інших актів законодавства.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.655 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.1 Закону України Про теплопостачання споживачем теплової енергії визначається особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України Про теплопостачання, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частин 1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, суд встановив, що у періоді з 01 січня 2013 року по 20 жовтня 2013 року договірні відносини між позивачем та відповідачем були врегульовані договором №710 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.01.2013, в період з 21 жовтня 2013 року по 06 квітня 2015 року договором №710 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 21.10.2013. Також, судом встановлено, що позивачем у періоді з 01 січня 2013 року по 20 жовтня 2013 року за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.01.2013 №710 та у періоді з 21 жовтня 2013 року по 06 квітня 2015 року за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 21.10.2013 №710, надано відповідачу комунальну послугу з централізованого опалення та постачання гарячої води житлових приміщень, розташованих за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул.Молодіжна, буд. 9, на загальну суму 31212 грн 62 коп.

Однак, відповідач свій обовязок в повному обсязі по оплаті отриманих комунальну послугу з централізованого опалення та постачання гарячої води житлових приміщень у встановленій договорами строк не виконав, комунальні послугу з централізованого опалення та постачання гарячої води житлових приміщень передані позивачем за договором №710 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.01.2013 та договором №710 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 21.10.2013 оплатив лише частково на суму 1891 грн 90 коп., внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, в сумі 29320 грн 72 коп (31212 грн 62 коп. сума з централізованого опалення та постачання гарячої води) 1891 грн 90 коп. (часткова оплата) = 29320 грн 72 коп).

Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, доказів належного виконання ним зобовязань щодо оплати поставленого йому позивачем централізованого опалення та постачання гарячої води, згідно договору №710 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.01.2013 та договору №710 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 21.10.2013 не надав.

З огляду на вище викладене, судом встановлено, що відповідачем було порушено умови договору №710 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.01.2013 та договору №710 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 21.10.2013, а також положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України щодо своєчасної оплати послуг.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивна вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості є законною, обґрунтованою, доведеною належним та допустимими доказами, та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі 29320 грн 72 коп.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст.625 Цивільного кодексу України 3% річних у розмірі 1244 грн 87 коп., та інфляційні витрати в 15092 грн 52 коп.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 ст.612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо зобовязання виконано неналежним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові обовязки, в тому числі встановлені статтею 625 Цивільного кодексу України.

За положеннями частини 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 №01-06/928/2012 сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Як зазначено у пункті 3.2 Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Твердження відповідача про те, що КП Житлосервісв Світанок є підприємством виконавцем житлово-комунальних послуг, що надає такі послуги у районі проведення антитерористичної операції, а тому стягнення пені та витрат від інфляції суперечить закону України Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси, судом відхиляється. По-перше, позивачем у позовній заяві не заявлено стягнення штрафних санкцій (штрафними санкціями відповідно до ст.230 ГК України є неустойка, штраф, пеня). По-друге, відповідно до пп.3.1 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Відповідно до пп.4.1 п.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом було перевірено надані позивачем розрахунки 3 % річних та інфляційних витрат, з якими суд погоджується, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних витрат є законними, обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та таким що підлягає задоволенню повністю.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, а саме: сума основного боргу 29320 грн 72 коп., 3% річних у розмірі 1244 грн 87 коп., а також інфляційні витрати в сумі 15092 грн 52 коп.

Судовий збір покладається на відповідача, згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України та становить 1218 грн 00 коп.

Керуючись ст.ст.33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Луганської області,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства Житлосервіс Світанок, (, місцезнаходження: вул. Маяковського, буд. 7-В, м.Сєвєродонецьк Луганська область, 93400), на користь Державного підприємства Сєвєродонецька теплоелектроцентраль (, місцезнаходження: м. Сєвєродонецьк-3 Луганська область, 93403) суму основного боргу 29320 (двадцять девять тисяч триста двадцять) грн 72 коп., 3% річних у розмірі 1244 (одна тисяча двісті сорок чотири) грн 87 коп., інфляційні витрати в сумі 15092 (п'ятнадцять тисяч девяносто дві) грн 52 коп., а також судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп.

3. Видати наказ відповідно до статті 116 Господарсько процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.03.2016.

Суддя С.В. Масловський