РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2016Справа № 910/694/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМОБУД ІНВЕСТ» до товариства з обмеженою відповідальністю «БАГОРІЯ-УКРАЇНА» про стягнення 222703,04 грн, за участю представників сторін:

від позивача: Сидорук К.Г. (довіреність від 03.02.2016 № б/н);

від відповідача: Кожеймяк К.С. (довіреність від 20.01.2016 № б/н),

ВСТАНОВИВ :

У січні 2016 року до Господарського суду міста Києва звернулося ТОВ «ДОМОБУД ІНВЕСТ» з позовом до ТОВ «БАГОРІЯ-УКРАЇНА», яким заявлено вимоги про стягнення з останнього заборгованості в сумі 223386,55 грн, з яких: 187779,60 грн - основна заборгованість; 28172,08 грн - пеня; 1821,20 грн - 3 % річних; 5613,67 грн - втрати від інфляції.

Позов мотивований тим, що відповідачем, як замовником, порушено грошове зобов'язання за договором підряду від 01.09.2014 № 01/09-14.

У судовому засіданні 22 лютого 2016 року представником позивача надано суду письмові пояснення, у яких позивач навів розрахунок позовних вимог, а саме пені, та нарахувань, передбачених ст. 625 ЦК України.

У судовому засіданні 09 березня 2016 року представником позивача надано суду заяву від 09.03.2016 про зменшення позовних вимог до 222703,04 грн в порядку, передбаченому ст. 22 ГПК.

Заяву позивача від 09.03.2016 судом прийнято, а тому позов розглядається судом з урахування зменшення вимог.

Також у судовому засіданні 09 березня 2016 року представником відповідача надано суду письмові заперечення проти позову, у яких відповідачем зазначено, що акти приймання виконаних робіт підписано не уповноваженою особою. Також відповідач стверджує, що позивачем не виконано необхідний обсяг робіт.

Крім того у вказаному засіданні представником відповідача заявлено усне клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Суд, заслухавши повноважних представників сторін та дослідивши матеріали справи, вирішив відмовити у задоволенні заяви відповідача щодо призначення у справі експертизи, оскільки дане клопотання жодним чином не обґрунтовано.

Крім того, під час розгляду даної справи у суду не виникло жодного питання, яке потребує спеціальних знань.

У судовому засіданні 09 березня 2016 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши повноважних представників сторін, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено таке.

Між ТОВ «ДОМОБУД ІНВЕСТ», як підрядником, та ТОВ «БАГОРІЯ-УКРАЇНА», як замовником, укладено договір підряду від 01.09.2014 № 01/09-14 (далі - договір), відповідно до предмета якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе обов'язки з виконання таких робіт: 1) загальнобудівні роботи, 2) електрична частина, 3) водозабезпечення та каналізація (далі - роботи), за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Крюковщина, вул. Балукова, 2 (далі - об'єкт), а замовник зобов'язується прийняти роботи та оплатити їх (п. 1 договору).

Згідно з п. 6.1 договору приймання виконаних підрядником робіт здійснюється замовником протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту надання підрядником акту приймання-передачі виконаних підрядних робіт.

Як передбачено у п. 6.2 договору, акти приймання-передачі виконаних підрядних робіт надаються підрядником на розгляд замовником в термін не пізніше 25 (двадцять п'ятого) числа поточного місяця та підписується замовником протягом 5 (п'яти) календарних днів або надається письмова вмотивована відмова.

У разі виявлення в ході приймання робіт недоліків, сторонами складається дефектний акт із зазначенням строків усунення недоліків в роботах. Роботи підрядника по усуненню недоліків, вказаних в акті, замовником не оплачуються (п. 6.3 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору остаточний розрахунок здійснюється замовником на підставі актів приймання-передачі виконаних підрядних робіт.

Замовник перевіряє вірність актів протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту їх надання підрядником та підписує, виходячи з фактично виконаних робіт або надає письмову вмотивовану відповідь щодо причини відмови (п. 3.4 договору).

Згідно з п. 3.5 договору оплата вартості фактично виконаних робіт здійснюється замовником протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт, які підтверджують виконання підрядником всіх робіт згідно з наданою замовником проектною документацією.

Як передбачено у п. 11.3 договору, у разі порушення зобов'язань за договором, зокрема, строків оплати за виконані та прийняті роботи, замовник сплачує підрядникові за кожен день прострочення пеню в розмірі 0,2 % від вартості робіт за договором, зазначеної у п. 2.1 договору.

Додатковою угодою до договору сторони вирішили продовжити дію договору з 01 січня 2015 року.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

Виходячи з умов договору, даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду, тому права і обов'язки сторін визначаються, зокрема, положеннями глави 61 ЦК України.

Положеннями ч. 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Судом встановлено, що позивачем, на виконання своїх зобов'язань за договором, виконано, а відповідачем прийнято роботи загальною вартістю 632779,60 грн. Наведена фактична обставина підтверджується таким:

- довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, які підписані сторонами договору і скріплені відбитками їх печаток: від 30.12.2014 на суму 200000,00 грн; від 31.03.2015 на суму 150000,00 грн; від 30.04.2015 на суму 20000,00 грн; від 31.08.2015 на суму 262779,60 грн;

- актами приймання виконаних будівельних робіт, які підписані сторонами договору і скріплені відбитками їх печаток: від 30.12.2014 № 1 на суму 200000,00 грн; від 31.03.2015 № 2 на суму 150000,00 грн; від 30.04.2015 № 3 на суму 20000,00 грн; від 31.08.2015 № б/н на суму 262779,60 грн.

Наведені документи міститься в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а їх оригінали оглянуто судом у судових засіданнях.

Спір між сторонами справи виник, як стверджує позивач, внаслідок порушення відповідачем грошового зобов'язання за договором, останній у встановлений у п. 3.5 договору строк виконані позивачем роботи оплатив лише частково на суму 445000,00 грн, про що свідчить наявна у матеріалах справи засвідчена копія виписка з поточного рахунку позивача за період часу з 06 серпня 2014 року по 02 грудня 2015 року.

Таким чином, не оплаченими є роботи, виконані і прийняті згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт від 31.08.2015 № б/н, на суму 187779,60 грн.

Отже, наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі (з урахуванням заяви від 09.03.2016 про зменшення позовних вимог).

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд зазначає таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, будь-яких доказів щодо здійснення відповідачем повної оплати виконаних позивачем робіт за вищевказаними актами матеріали справи не містять.

Щодо доводів відповідача, наведених у письмових запереченнях останнього, суд зазначає, що вони судом відхиляються як безпідставні з огляду на таке.

По-перше, відповідачем оплачено роботи, виконані згідно з актом від 30.12.2014 № 1, від 31.03.2015 № 2 та від 30.04.2015 № 3, повністю, а за актом від 31.08.2015 № б/н - частково, тобто такими діями відповідач фактично прийняв роботи за вказаними актами та схвалив їх, а тому твердження відповідача щодо підписання актів не уповноваженою особою судом відхиляється.

Поряд із наведеним суд зазначає, що акти скріплені відбитками печатки відповідача, і при цьому матеріали справи не містять документів, які б свідчили про незаконне її використання третіми особами всупереч волі ТОВ «БАГОРІЯ-УКРАЇНА». Отже, наявність відтисків печатки ТОВ «БАГОРІЯ-УКРАЇНА» на актах свідчить про участь останнього, як юридичної особи, у здійсненні господарської операції.

По-друге, матеріали справи не містять жодного дефектного акту до виконаних робіт або вмотивованої відмови від їх прийняття, а тому доводи щодо невиконання позивачем необхідного обсягу робіт судом до уваги не приймається.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 34 ГПК).

Підсумовуючи сукупність фактичних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача боргу за виконані роботи згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт від 31.08.2015 № б/н у розмірі 187779,60 грн є правомірною та такою, що підлягає задоволенню повністю, з тих підстав, що факт виконання позивачем робіт на підставі договору і порушення відповідачем грошового зобов'язання позивачем належним чином доведено, документально підтверджено, і в той же час відповідачем жодними доказами не спростовано.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за договором (ст. 610 ЦК України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 ЦК України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Як зазначено вище, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції шляхом стягнення з відповідача пені, також відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Відповідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Приписами частин 1 і 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи, що в правовідносинах сторін спору має місце допущене відповідачем порушення грошового зобов'язання, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 26227,41 грн; трьох процентів річних в сумі 1728,60 грн та втрат від інфляції в сумі 6967,43 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню повністю за розрахунками позивача, які перевірені і визнані судом вірними. У той же час суд зазначає, що вказані вимоги позивачем нараховували за період часу прострочення з 08 вересня 2015 року по 28 грудня 2015 року, включно.

З огляду на те, що позов підлягає задоволенню, згідно зі ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМОБУД ІНВЕСТ» задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «БАГОРІЯ - УКРАЇНА» (04112, м. Київ, вулиця Івана Гонти, будинок 3-А, офіс 411; ідентифікаційний код 34300056) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМОБУД ІНВЕСТ» (08292, Київська обл., місто Буча, вулиця Центральна, будинок 33 А, квартира 21; ідентифікаційний код 36010165) основну заборгованість в сумі 187779,60 (сто вісімдесят сім тисяч сімсот сімдесят дев'ять) грн 60 коп.; пеню в сумі 26227,41 (двадцять шість тисяч двісті двадцять сім) грн 41 коп.; три проценти річних в сумі 1728,60 (одна тисяча сімсот двадцять вісім) грн 60 коп.; втрати від інфляції в сумі 6967,43 (шість тисяч дев'ятсот шістдесят сім) грн 43 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 3340,55 (три тисячі триста сорок) грн 55 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14 березня 2016 року.

Cуддя Я.А. Карабань