ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 березня 2016 року Справа № 916/2993/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Костенко Т.Ф. - головуючого,

Божок В.С.,

Сибіги О.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Громадської організації "Товариство мисливців та рибалок XXI століття"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 04.02.2016
у справіГосподарського суду Одеської області
за позовом Виконуючого обов'язки заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації
до 1. Білгород-Дністровської районної державної адміністрації; 2. Громадської організації "Товариство мисливців та рибалок XXI"
провизнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та витребування земельної ділянки

ВстановиВ:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" № 484 - VIII від 22.05.15 (який набрав чинності з 01.09.2015) було внесено зміни до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Із касаційних скарг на рішення суду, сплачується 120% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. Ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо позовну заяву про визнання договору недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України чи частиною другою статті 208 Господарського кодексу України, судовий збір сплачується за ставками, передбаченими для позовних заяв немайнового характеру. Статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Отже, у даній справі заявлено дві вимоги немайнового, а саме: визнання незаконним та скасування розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації та визнання недійсним договору на право тимчасового користування землею і одну вимогу майнового характеру - витребування земельної ділянки.

З врахуванням зазначеного вище додана до касаційної скарги квитанція № 7904607 від 19.02.2016 на суму 5481 грн. не може бути належним доказом сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі.

Після усунення обставин, що зумовили повернення касаційної скарги, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу.

Керуючись ст. 86,п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Громадської організації "Товариство мисливців та рибалок XXI століття" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04.02.2016 у справі № 916/2993/15 повернути скаржнику.

Головуючий: Костено Т.Ф

Судді: Божок В.С.

Сибіга О.М.