ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2016 р.Справа № 922/6584/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Терновій М.П.

розглянувши справу

за позовом Департаменту економіки та комунального майна ОСОБА_1 міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харпет", м. Харків
проспонукання до укладення договору
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (дов. №19/0/45-16 від 13.01.2016 року);

відповідача: ОСОБА_3 ( дов б/н від 19.02.2016 року);

вільний слухач: ОСОБА_4 (паспорт).

ВСТАНОВИВ:

Департамент економіки та комунального майна ОСОБА_1 міської ради (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харпет" (відповідач) про спонукання замовника будівництва до укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова в редакції наведеній у позовній заяві та судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем свого зобов'язання щодо звернення до органу місцевого самоврядування, як замовника будівництва, про укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури відповідного населеного пункту, посилаючись при цьому на положення статей 1, 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затверджений рішенням Виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 09.11.2011 року № 804.

Ухвалою господарського суду від 30.12.2015 року порушено провадження у справі № 922/6584/15 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 12.01.2016 року.

У межах строків визначених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.02.2016 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів з 29.02.2016 року по 14.03.2016 року у порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України та відкладено розгляд справи відкласти на 14.03.2016 року.

28.01.2016 року відповідач через канцелярію суду надав відзив вх. № 2767 на позовну заяву у якому зазначає, що відповідачем була здійснена лише реконструкція офісної будівлі із надбудовою мансардного поверху по вул. Дарвіна, 20 в м. Харкові без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, що підтверджується декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області від 11.04.2014 року за № ХК89, а також висновком від 21.05.2014 року щодо відповідності технічної інвентаризації та проведення перевірки після реконструкції нежитлової будівлі по вул. Дарвіна, 20 у м. Харкові.

Як зазначає відповідач, у зв'язку із тим, що відповідачем було здійснено будівництво шляхом, реконструкції об'єкту без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів, що у свою чергу виключає наміри забудови земельної ділянки, то у нього відсутній обов'язок, передбачений статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме брати участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту шляхом перерахуванні коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Також відповідач заперечує проти зазначеної позивачем суми пайової участі замовника при реконструкції офісної будівлі з надбудовою мансардного поверху по вул. Дарвіна, 20 у м, Харкові за договором про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова, оскільки на думку відповідача її суттєво завищено (т. 1, а.с. 46-54).

02.02.2016 року позивач через канцелярію суду надав письмові пояснення вх. № 3374, у яких просить суд залучити ОСОБА_1 міську раду у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача у справі № 922/6584/15 та просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (т. 1, а.с. 99-103)

22.02.2016 року відповідач через канцелярію суду надав доповнення до відзиву вх. № 5953 у яких зазначає, що укладення спірного договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури, в редакції, запропонованій позивачем, після введення об'єкта будівництва в експлуатацію, що підтверджується декларацією про готовність обєкта, суперечить частині 9 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у зв'язку із чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог (т. 1, а.с. 141-142).

22.02.2016 року позивач через канцелярію суду надав письмові пояснення вх. № 5954 у яких зазначає, що відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими Законами України. Таким чином, на думку позивача ОСОБА_1 міська рада представляє інтереси територіальної громади м. Харкова. Вказує на пряму вказівку закону щодо обовязковості прийняття пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту діями відповідача з ухилення від участі у розвитку інфраструктури м. Харкова порушуються права та інтереси територіальної громади міста Харкова, в особі ОСОБА_1 міської ради на отримання пайових внесків, які враховуються до місцевого бюджету та використовуються для створення і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова у зв'язку із чим ОСОБА_1 міська рада має бути залучена як третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та зазначив, що проведені відповідачем роботи з реконструкції офісної будівлі з надбудовою мансардного поверху по вул. Дарвіна, 20 у м. Харкові, є саме такими будівельними роботами, за якими законом передбачена обов'язкова пайова участь відповідача у розвитку інфраструктури м. Харкова.

14.03.2016 року відповідач через канцелярію суду надав клопотання вх. № 8413 про долучення документів до матеріалів справи.

Присутній у судовому засіданні 14.03.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі із підстав викладених у позові та наданих документа та просив суд залучити до участі у справі у якості 3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 міську раду.

Присутній у судовому засіданні 14.03.2016 року представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі із підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про залучення ОСОБА_1 міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, враховуючи наступне.

Згідно статті 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або ініціативи господарського суду.

В обґрунтування свого клопотання позивач вказує на те, що ОСОБА_1 міська рада представляє інтереси територіальної громади м. Харкова.

Ухиленням відповідача від участі у розвитку інфраструктури м. Харкова порушуються права та інтереси територіальної громади міста Харкова, в особі ОСОБА_1 міської ради на отримання пайових внесків, які враховуються до місцевого бюджету та використовуються для створення і розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова. У зв'язку із чим на думку позивача, це може вплинути на її права та обов'язки.

Проте позивач не конкретизує на які саме права та обовязки вказаної особи може вплинути судове рішення у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про залучення ОСОБА_1 міської ради у якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача у зв'язку із його необґрунтованістю та безпідставністю.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (ОСОБА_4 України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 4-3 Господарського процесуального кодексу та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункт 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції.

Згідно частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Так, наявні в матеріалах справи ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи свідчать, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи, витребувано в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього докази.

Враховуючи те, що норми статті 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Згідно із статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 14.03.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, відповідно до декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області 11.02.2014 року № ХК 61 товариство з обмеженою відповідальністю "Харпет" є замовником реконструкції офісної будівлі з надбудовою мансардного поверху по вул. Дарвіна, 20 у м. Харкові. Загальна площа будівлі складає 524.9 кв. м. (т. 1, а.с. 19-22).

Відповідно до статті 143 Конституції України органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції.

Згідно зі статтею 144 Конституції України та статті 73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні органи місцевого самоврядування при виконанні своїх функцій приймають рішення, які є обов'язковими для виконання на відповідній території.

На виконання вимог частини 1 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 09.11.2011 року № 804 (зі змінами внесеними рішенням від 22.05.2013 року № 319), затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова (далі - Порядок), який містить механізм залучення замовників до пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Розділом 5 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова урегульоване питання залучення замовників до пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова у разі ухилення від укладання договору.

У разі встановлення факту будівництва та введення об'єкта до експлуатації без укладення договору про пайову участь забудовника у розвитку інфраструктури м. Харкова Департамент економіки та комунального майна у десятиденний термін з дня встановлення такого факту, надсилає замовнику будівництва рекомендованим поштовим відправленням лист-повідомлення про необхідність укладення відповідного договору (пункт 5.1 Порядку).

Згідно пункту 5.2 у листі-повідомленні Департамент економіки та комунального майна повідомляє про порядок укладення договору про пайову участь, про строк, у який замовник має вжити передбачених Порядком заходів щодо добровільного укладення договору та про передбачену цим Порядком та чинним законодавством України відповідальність за ухилення від укладання такого договору.

У відповідності до пункту 5.3 у разі ухилення замовника від виконання вимог, вказаних у листі-повідомленні щодо укладання договору пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова у добровільному порядку, Департамент економіки та комунального майна вчиняє наступні дії:

- на підставі наявної інформації та у відповідності до цього Порядку проводить розрахунок величини пайової участі замовника у розвитку інфраструктури;

- готує два примірники договору пайової участі у розвитку інфраструктури з додатками;

- надсилає підписані два примірники договору з додатками замовнику будівництва рекомендованим поштовим відправленням.

11.03.2014 року за № 163/0/124-14 Управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна ОСОБА_1 міської ради проінформувало відповідача про необхідність звернення до виконавчих комітетів ОСОБА_1 міської ради для укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова та надання документів, передбачених пунктом 2.6. Порядку (т. 1, а.с. 25).

Як зазначає позивач, звернень про укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова від товариства з обмеженою відповідальністю "Харпет" не надходили.

Крім того, листом від 11.04.2014 року за № 275/0/124-14 Управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна ОСОБА_1 міської ради направлено до товариства з обмеженою відповідальністю "Харпет" для розгляду та підписання два оригінали договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова (т. 1, а.с. 27).

Відповіді на зазначений лист, підписаного договору або протокол розбіжностей до нього від товариства з обмеженою відповідальністю "Харпет" не надходило.

На думку позивача такими діями відповідач порушує права та інтереси територіальної громади міста Харкова в особі ОСОБА_1 міської ради на отримання коштів, пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, які мають використовуватися для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова. Що стало підставою для звернення до суду про спонукання відповідача укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова у наведеній у позовній заяві редакції.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Цивільні обовязки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина 1 статті 14 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Примусовий порядок укладення господарських договорів за рішенням суду регулюється статтею 187 Господарського кодексу України та статтею 649 Цивільного кодексу України, згідно яких спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Виходячи зі змісту вказаних норм і принципу свободи договору, можливість розгляду судом спорів спори про спонукання до укладення договору обумовлюється обов'язковістю договору (за державним замовленням, на підставі правового акту органу державної влади чи місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом).

Відповідно до статті 143 Конституції України органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції.

Згідно зі статтею 144 Конституції України та статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування при виконанні своїх функцій приймають рішення, які є обов'язковими для виконання на відповідній території.

Відповідно до частини 7 статті 27 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів міських рад належать залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності до участі в комплексному соціально-економічному розвитку сіл, селищ, міст, координація цієї роботи на відповідній території.

Згідно до частин 1, 2 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Частиною 2 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено обов'язок замовника, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

На виконання вимог наведених норм рішенням Виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради № 804 від 9.11.2011 року, затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, який визначає умови та встановлює процедуру залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі (внеску) у розвитку інфраструктури замовниками будівництва на території м. Харкова.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки в місті Харкові, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, крім випадків, передбачених чинним законодавством України та цим Порядком.

Згідно частини 3 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Відповідно до пункту 1.5. Порядку, пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету м. Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова (т. 1, а.с. 119).

Згідно з пунктом 1.6. Порядку, під будівництвом слід розуміти нове будівництво, реконструкцію, реабілітацію, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва, а під об'єктами будівництва - будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення та їх комплекси.

Пунктом 1.4 Порядку визначено, що залучення замовників здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова з Департаментом економіки та комунального майна ОСОБА_1 міської ради.

Згідно пункту 2.5 Порядку, встановлено, що не пізніше, ніж за 30 календарних днів до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, замовник будівництва зобов'язаний звернутися з заявою до Департаменту економіки та комунального майна ОСОБА_1 міської ради для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова. До заяви необхідно додати визначені пунктом 2.6 Порядку документи.

Таким чином, обов'язок звернутись до органу місцевого самоврядування з заявою про укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури відповідного населеного пункту законом покладено саме на замовника такого будівництва.

Водночас, ухилення замовника від укладення договору пайової участі до прийняття об'єкту нерухомого майна до експлуатації, є порушенням зобов'язань та вимог, які прямо передбачені законом.

Відповідач, як замовник об'єкта будівництва, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова та укласти з позивачем договір про пайову участь.

Ухилення замовника від укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова до прийняття обєкту нерухомого майна до експлуатації, є порушенням зобовязання яке передбачено законом.

Факт прийняття об'єкта будівництва відповідача в експлуатацію підтверджується декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області 11.02.2014 року № ХК 61, згідно якої проведено реконструкції офісної будівлі з надбудовою мансардного поверху по вул. Дарвіна, 20 у м. Харкові.

Замовником будівництва за Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації є відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харпет" (т. 1, а.с. 19-22).

Як вбачається із матеріалів справи договір пайової участі сторонами не укладено. Разом із тим, участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури населеного пункту, в силу вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", є обов'язковою для замовника будівництва у відповідному населеному пункті, що обумовлює право відповідного органу місцевого самоврядування вимагати від замовника будівництва виконання обов'язку щодо пайової участі.

Відповідно до вимог частини 3 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, зокрема, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору.

У разі ухилення суб'єкта господарювання від оформлення договору, укладення якого є для нього обов'язковим через пряму вказівку закону, господарський суд за позовом іншої сторони виносить рішення про спонукання до укладення договору чи про його укладення на певних умовах.

За таких обставин, враховуючи, що укладення замовником будівництва договору пайової участі у розвитку інфраструктури певного населеного пункту є обов'язковим на підставі вимог закону, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про наявність підстав для зобов'язання відповідача укласти вказаний договір.

Статтею 648 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Частиною 9 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено істотні умови договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, якими є: розмір пайової участі, строк (графік) сплати пайової участі, відповідальність сторін.

Крім того, невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Частиною 5 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), із урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Відповідно до пункту 3.2 Порядку, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова, становить:

1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків (т. 1, а.с. 120).

Відповідно до пункту 3.3. Порядку, величина пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Харкова визначається за такою формулою:

ПУ= К (В буд. заг. - В буд. інші - С буд. бюд.) - В буд. інж. мер.

де: ПУ - розмір пайової участі у грошовому виразі (тис. грн.),

К - коефіцієнт (0,1 або 0,04) в залежності від призначення об'єкта, відповідно до пункту 3.2;

В буд. заг. - загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта;

В буд. інші - витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій;

С буд. бюд. - сума бюджетних коштів, використана на будівництво об'єкта містобудування;

В буд. інж. мер. - кошторисна вартість будівництва замовником необхідних інженерних мереж або об'єктів інженерної інфраструктури (крім мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, трубопроводів, призначених для розподілу природного газу, транспортування нафти та природного газу) поза межами земельної ділянки, визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами (т. 1, а.с. 120-121).

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем здійснено розрахунок пайового внеску розмір якого становить 530 448,19 грн.

З доданого позивачем до позовної заяви розрахунку величини пайової участі вбачається, що позивачем здійснено розрахунок виходячи з загальної кошторисної вартості реконструкції обєкта у сумі 4 822 256,30 грн.

На виконання вимог пункту 5.5. Порядку, позивачем визначену таким чином суму було збільшено ще на 10% що становить 48 222, 56 грн. (т. 1, а.с. 29).

Відповідачем у запереченнях на позовну заяву здійснено розрахунок загальної кошторисної вартості реконструкції офісної будівлі з надбудовою мансардного поверху по вулиці Дарвіна, 20 у місті Харкові, що за розрахунком відповідача на момент прийняття в експлуатацію становить суму у розмірі - 321 428 грн.

Як зазначає відповідач, відповідно до декларації про готовність обєкта до експлуатації від 11.02.2014 року, реконструкцію об'єкта завершено у лютому 2014 року, його вартість на момент прийняття в експлуатацію склала 321 428, 00 грн., відповідно до чого позивачем повинна була бути розрахована пайова участь. Тому величина пайової участі відповідача при реконструкції офісної будівлі із надбудовою мансардного поверху по вул. Дарвіна, 20 у м. Харкові повинна становити 32 142, 80 грн. згідно формули наведеної у пункті 3,3. Порядку, а саме:

ПУ (Розмір пайової участі у грошовому виразі ) = 0,1 * 321 428,00 грн. = 32 142,80 грн., де:

0,1 - коефіцієнт, визначений відповідно до пункту 3.2 Порядку (10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта для нежитлових будівель);

321 428,00 грн. - загальна кошторисна вартість реконструкції об'єкта, але позивачем у пункті 2.1.1. Договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова визначено розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова у розмірі 530 448,19 грн. із урахуванням збільшення розміру пайової участі згідно пункту 5.5. Порядку.

Зазначену відповідачем кошторисну вартість будівництва відповідач також підтверджує наданим до матеріалів справи документами, а саме (т. 1, а.с. 56-96).:

- локальний кошторис реконструкції будівлі з надбудовою мансардного поверху по вулиці Дарвіна, 20 у місті Харкові на загальну кошторисну вартість 321 428, 00 грн. (форма № 4ДБН Д1.1.-1-2000);

- декларація про готовність об'єкта до експлуатації №ХК 89 від

11.04.2014 року;

- акт приймання - передачі від 17.06.201З року;

- акт цільового використання матеріалів від 14.01 2014 року;

- договірна ціни реконструкції будівлі з надбудовою мансардного поверху;

- розрахунок № 1 -2 загально виробничих витрат у складі договірної ціни;

- відомість ресурсів до договірної ціни (форма №4а);

- акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2014 року (форма №КБ-2в);

- відомість ресурсів до акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2014 року (форма №4б);

- розрахунок №1-2 загально виробничих витрат до акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2014 року;

- довідки про балансову вартість об'єкта реконструкції станом на 25.06.2012 року;

- довідка про балансову вартість об'єкта реконструкції станом на 31.01.2014 року.

Як встановлено судом, запропонована позивачем у наведеній редакції договору сума пайової участі відповідача, визначена виходячи із розміру загальної кошторисної вартості будівництва у розмірі - 4 822 256, 30 грн. Позивачем не наведено обґрунтування розміру кошторисної вартості будівництва у розмірі - 4 822 256, 30 грн., таким чином, суд приходить до висновку, що розмір пайової участі, розрахований позивачем у наданому розрахунку є завищеним, та таким що не відповідає вимогам пунктам 3.1., 3.3. Порядку.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що розмір пайової участі замовника у розвитку інфраструктури м. Харкова, із урахуванням зазначених пунктів Порядку, який підлягає перерахуванню до місцевого бюджету, повинен становити суму у розмірі 32 142, 80 грн.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві на позов, судом не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", є обов'язковою для замовника будівництва у відповідному населеному пункті, що обумовлює право відповідного органу місцевого самоврядування вимагати від замовника будівництва виконання обов'язку щодо пайової участі.

Відповідно до частини 3 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, зокрема, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору.

За таких обставин, укладення замовником реконструкції договору пайової участі у розвитку інфраструктури певного населеного пункту є обов'язковим на підставі вимог закону.

Посилання відповідача на те, що відповідач не підпадає під дію Закону України «Про Регулювання містобудівної діяльності», оскільки, згідно із наявними документами, відповідач лише здійснив реконструкцію офісної будівлі з надбудовою мансардного поверху без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів, а частина 2 статті 40 Закону передбачає, що участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури населеного пункту має приймати замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки.

Також заперечення відповідача про укладання спірного договору про пайову участь у розвитку інженерно -транспортної та соціальної інфраструктури, в редакції, запропонованій позивачем, після введення об'єкта будівництва в експлуатацію, не приймаються судом з огляду на те, що відповідно до пункту 1.6. Порядку у цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні, зокрема: замовник будівництва - фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку (ділянки) та яка має намір здійснити будівництво або змінити об'єкт будівництва, у тому числі під час проведення будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів та фундаментів у плані об'єкта будівництва. В частині не укладення замовником відповідного договору пайової участі до прийняття об'єкту нерухомого майна до експлуатації, не може бути підставою для звільнення останнього від виконання встановленого законом обов'язку.

Щодо посилань відповідача про здійснення будівництва шляхом реконструкції об'єкту, не приймаються судом з огляду на наступне.

Пунктом 1.6. Порядку (т.1, а.с. 119) встановлено, що під будівництвом слід розуміти нове будівництво, реконструкцію, реабілітацію, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва, а під об'єктами будівництва - будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення та їх комплекси.

Відповідний Порядок є чинним та у відповідності до частини 1 статті 144 Конституції України обов'язковий для виконання на відповідній території.

Тому надані заперечення відповідача є необґрунтованими та безпідставними, спростовуються матеріалами справи та викладеними вище нормами, тому не приймаються судом.

Згідно частини 3 статті 84 Господарського процесуального кодексу України, у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України. У зв'язку із тим, що спір виник в наслідок неправильних дій сторони, господарський суд покладає судовий збір на відповідача у розмірі 1218,00 грн.

Керуючись статтями 33, 43, 49, 82 - 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Спонукати Товариство з обмеженою відповідальністю "Харпет" (61002, м. Харків, вул. Дарвіна, 20, ) укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7, ) у наступній редакції:

ДОГОВІР №

про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова

м. Харків «_____»___________2015р.

Департамент економіки та комунального майна, іменований надалі «Департамент», в особі заступника міського голови - директора Департаменту економіки та комунального майна ОСОБА_5, що діє на підставі Положення про Департамент економіки та комунального майна, затвердженого рішенням 1 сесії ОСОБА_1 міської ради 6 скликання від 24.11.2010 № 07/10 «Про затвердження положень виконавчих органів ОСОБА_1 міської ради 6 скликання» з однієї сторони, та з іншої сторони Товариство з обмеженою відповідальністю "Харпет" в особі директора _____________, що діє на підставі _______________ іменований надалі "Замовник", на виконання Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 9.11.2011 № 804 (із змінами), уклали цей договір про наступне.

1. Предмет договору

1.1. Цей договір регулює взаємовідносини між сторонами щодо пайової участі «Замовника» у розвитку інфраструктури м. Харкова при реконструкції офісної будівлі з надбудовою мансардного поверху по вул. Дарвіна, 20.

2. Обовязки сторін

2.1. «Замовник»:

2.1.1.Здійснює перерахування до бюджету м. Харкова (код платежу - 24170000, рахунок - 0002, МФО - 851011, код ЄДРПОУ - 37999649, банк - ГУДКСУ у Харківській області, одержувач - УДКСУ у місті Харкові Харківської області) коштів у розмірі 32 142, 80 грн. (тридцять дві тисячі сто сорок дві грн. 80 коп.).

2.1.2. Сплачує пайовий внесок в повній сумі єдиним платежем або частинами протягом десяти календарних днів з дня укладання даного договору.

2.2. «Департамент»:

2.2.1. На запит «Замовника» надає лист про підтвердження факту повної сплати пайового внеску після остаточного розрахунку по укладеним договорам про пайову участь на підставі даних Департаменту бюджету і фінансів ОСОБА_1 міської ради.

3. Відповідальність сторін

3.1. У разі невиконання або неналежного виконання «Замовником» обовязків, передбачених п. 2.1. цього договору, «Замовник» сплачує до бюджету м. Харкова штраф у розмірі 25 % від суми не перерахованих коштів у визначений термін.

4. Час та дія договору

4.1. Договір набуває чинності з часу підписання сторонами або набрання чинності судового рішення щодо укладання цього договору, та діє до повного виконання сторонами своїх обовязків за договором.

5.Зміна та розірвання договору

5.1. Зміна та розірвання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

5.2. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

5.3. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

5.4. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

5.5. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

6.Особливі умови

6.1. 3 питань, не передбачених цим договором, сторони керуються чинним законодавством України.

6.2. Умови договору можуть бути змінені або доповнені тільки з письмової згоди сторін і оформляються додатковою угодою до договору.

6.3. У випадку реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) будь-якої із сторін цього договору, права та обов'язки за цим договором переходять до правонаступників.

6.4. У разі зміни власника нерухомого майна, зазначеного в п. 1.1. договору, права та обовязки щодо виконання умов договору переходять до нового власника.

6.5. Спори, що виникають між сторонами при виконанні, розірванні, або припиненні договору, вирішуються у судовому порядку.

6.6. Договір набирає чинності з моменту його укладання і діє до моменту остаточного виконання сторонами своїх обовязків за договором.

6.7. Цей договір складений у 2-х примірниках, які мають силу оригіналу.

7. Адреса та реквізити сторін

Від «Департаменту» Від «Замовника»

Заступник міського голови - Директор

директор Департаменту економіки Товариства з обмеженою відповідальністю

та комунального майна "Харпет",

_________________ ОСОБА_5 _____________________П.І.Б.

61003, м. Харків, м-н Конституції, 7 61002, м. Харків, вул. Дарвіна, 20.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харпет" (61002, м. Харків, вул. Дарвіна, 20, ) на користь Департаменту економіки та комунального майна (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7, ; Одержувач: Департамент економіки та комунального майна ОСОБА_1 міської ради, Реєстраційний рахунок: 3868, Банк: ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО банку: 851011, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 218,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.03.2016 р.

Суддя ОСОБА_6