ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2016р. Справа№ 914/223/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "ЕКО-ДІМ", м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів

про стягнення 13 073, 85 грн.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від позивача: Сенів Н.Я. - представник

від відповідача: не з'явився

Зміст ст.22 ГПК України представнику позивача роз'яснено.

Розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "ЕКО-ДІМ" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 17 686, 20 грн.

Ухвалою суду від 26.01.2016 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 15.02.2016 р.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав наведених у позовній заяві та усних поясненнях. Крім того, представником позивача була подана заява про зменшення позовних вимог, в якій він просить суд стягнути з відповідача на свою користь 13 073, 85 грн., з яких: 10 839, 67 грн. основного боргу, 2 072, 03 грн. пені та 162, 15 грн. 3% річних. Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Відповідач вимог суду, зазначених в ухвалах про порушення справи та про відкладення справи не виконав, витребуваних доказів не подав, явки свого представника в засідання суду не забезпечив, про причини невиконання вимог суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, отриманим відповідачем 04.02.2016 р.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи в порядку ст. 75 ГПК України, суд встановив наступне:

Публічне акціонерне товариство "Холдингова компанія "ЕКО-ДІМ" звернулося в господарський суд з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 13 073, 85 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01 лютого 2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Холдингова компанія "ЕКО-ДІМ" (надалі - позивач, орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - відповідач, суборендар) було укладено договір № 10-3 суборенди індивідуально визначеного нерухомого майна (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору орендар передає, а суборендар приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене нерухоме майно - частину нежитлового приміщення № 2 площею 80, 0 кв.м., яке знаходиться в будівлі головного корпусу, столярного цеху (літ. «Б-3») розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу вказане майно, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.02.2013 р.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що відповідач зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, інші платежі передбачені даним договором.

Згідно п.п. 5.2, 5.10 договору, орендна плата за один календарний місяць використання майна становить 2 300, 00 грн. Орендна плата перераховується відповідачем позивачу щомісячно не пізніше 20 числа місяця, за який здійснюється оплата, на поточний рахунок позивача.

Підпунктом 11 п. 3.3 договору передбачено, що відповідач зобов»язаний укласти з позивачем договір про відшкодування витрат на утримання орендованого майна.

01.02.2013 р. між сторонами був укладений договір про відшкодування витрат позивача на утримання орендованого нерухомого майна, за яким позивач забезпечує обслуговування, експлуатацію та утримання в тому числі прибудинкової території, під'їздних шляхів, інженерних мереж частини нежитлового приміщення № 2, площею 80, 0 кв.м., а відповідач бере участь у витратах позивача на виконання вказаних робіт. Відповідно до умов вказаного договору, відповідач зобов'язувався до 10 числа місяця наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок позивача за утримання майна.

В порушення умов договору, відповідач не виконує своїх зобов'язань щодо сплати орендної плати та плати за утримання орендованого майна, в результаті чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 10 839, 67 грн. з них: 9 749, 74 грн. - заборгованість із орендної плати та 1 089, 93 грн. - заборгованість по відшкодуванню витрат на утримання орендованого майна.

Крім, стягнення вищевказаної заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 2 072, 03 грн. та 3% річних в розмірі 162, 15 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступних мотивів:

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання виникають з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ст. 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк та згідно із ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлено договором найму.

Частиною 3 ст. 774 ЦК України встановлено, що до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Як встановлено судом, 01 лютого 2013 р. між сторонами був укладений договір № 10-3 суборенди індивідуально визначеного нерухомого майна, відповідно до п.1.1 якого позивач передає, а відповідач приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене нерухоме майно - частину нежитлового приміщення № 2 площею 80, 0 кв.м., яке знаходиться в будівлі головного корпусу, столярного цеху (літ. «Б-3») розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу вказане майно, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.02.2013 р.

Відповідно ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що відповідач зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, інші платежі передбачені даним договором.

Згідно п.п. 5.2, 5.10 договору, орендна плата за один календарний місяць використання майна становить 2 300, 00 грн. Орендна плата перераховується відповідачем позивачу щомісячно не пізніше 20 числа місяця, за який здійснюється оплата, на поточний рахунок позивача.

Підпунктом 11 п. 3.3 договору передбачено, що відповідач зобов»язаний укласти з позивачем договір про відшкодування витрат на утримання орендованого майна.

01.02.2013 р. між сторонами був укладений договір про відшкодування витрат позивача на утримання орендованого нерухомого майна, за яким позивач забезпечує обслуговування, експлуатацію та утримання в тому числі прибудинкової території, під»їздних шляхів, інженерних мереж частини нежитлового приміщення № 2, площею 80, 0 кв.м., а відповідач бере участь у витратах позивача на виконання вказаних робіт. Відповідно до умов вказаного договору, відповідач зобов»язувався до 10 числа місяця наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок позивача за утримання майна.

Факт надання позивачем відповідачу послуг з оренди майна та витрат позивача на утримання орендованого нерухомого майна, що підлягають відшкодуванню відповідачем, підтверджується актами здачі-приймання робіт, копії яких долучені до матеріалів справи.

В порушення умов договору відповідач не виконав своїх зобов'язань щодо сплати орендної плати та плати за утримання орендованого майна, в результаті чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 10 839, 67 грн. з них: 9 749, 74 грн. - заборгованість із орендної плати та 1 089, 93 грн. - заборгованість по відшкодуванню витрат на утримання орендованого майна. Розмір вказаної заборгованості підтверджується також актом звірки взаємних розрахунків підписаним уповноваженою посадовою особою позивача та відповідачем.

Оскільки представник відповідача в судові засідання не з'явився, своїм правом на захист не скористався, позовні вимоги не заперечив, вимоги суду належним чином не виконав, доказів погашення заборгованості в повному обсязі не подав, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати та по відшкодуванню витрат на утримання орендованого майна в розмірі 10 839, 67 грн. підлягають до задоволення.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені встановлюється за згодою сторін та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За несвоєчасне виконання зобов»язань позивачем було нараховано відповідачу 3% річних в розмірі 162, 15 грн. та пеню в розмірі 2 072, 03 грн. по заборгованості із орендної плати та відшкодуванню витрат на утримання орендованого майна, однак при їх розрахунку позивачем не враховано вимоги п. 5.10 договору в частині термінів сплати відповідачем орендної плати, відтак не вірно визначено період виникнення заборгованості, що призвело до неправильного їх розрахунку.

Крім того, щодо нарахованої позивачем пені на заборгованість по відшкодуванню витрат на утримання орендованого майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.1 договору від 01.02.2013 р. про відшкодування витрат орендаря на утримання орендованого нерухомого майна, за невиконання або неналежне виконання зобов»язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Отже, вміщення в договорі лише загальної умови про те, що сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України, не може означати встановлення договором права позивача на нарахування пені у певному розмірі за прострочення виконання грошового зобов'язання.

У вищевказаному пункті договору не передбачено ні виду неустойки, ні її розміру, тому нарахування позивачем пені за прострочення виконання відповідачем зобов'язань з відшкодування витрат на утримання орендованого майна не відповідає вимогам законодавства.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня, нарахована щодо заборгованості по орендній платі в розмірі 1 041, 74 грн. та 3% річних в розмірі 134, 98 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд , -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ЕКО-ДІМ» (79024, м. Львів, вул. Бескидська, 44, ) суму в розмірі 13 270, 37 грн., з них:

- 10 839, 67 грн. - основного боргу;

- 1 041, 74 грн. - пені;

- 134, 98 грн. - 3% річних;

- 1 253, 98 грн. - судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4.Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 21.03.2016 року.

Суддя Манюк П.Т.