РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2016Справа №910/31658/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "МОЛНІЯ"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕРІКС ГРУП"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача1. Приватне підприємство "ФХ Агроміраж" 2. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна"
простягнення 121600 євро (3176192,00 грн.)
Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Фомін А.А. - представник за довіреністю;

від відповідача: Рогачов Ю.М. - представник за довіреністю;

від третьої особи 1: не з'явилися;

від третьої особи 2: Бугаєнко Ю.М. - представник за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "МОЛНІЯ" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕРІКС ГРУП" (надалі - відповідач) збитків, завданих втратою вантажу під час перевезення в розмірі 121600,00 Євро, що еквівалентно 3176192,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між публічним акціонерним товариством "МОЛНІЯ" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "АСТЕРІКС ГРУП" (експедитор) 16.11.2015р. було укладено договір про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом, за умовами якого експедитор за дорученням замовника та за його рахунок зобов'язується надати транспортно-експедиторські послуги з організації та забезпечення перевезень вантажів замовника автомобільним транспортом на території України та/або в міжнародному сполученні, а замовник в свою чергу зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги.

Згідно заявки № 1 від 18.11.2015, підписаної між замовником та експедитром, відповідач зобов'язався організувати перевезення вантажу по маршруту м. Черкаси (Україна) м. Nabirat (France).

Факт прийняття вантажу у кількості 20 тонн на загальну суму 121600 Євро до перевезення підтверджується CMR № 247695.

26.11.2015 експедитор листом повідомив позивача про те, що представники та водій ПП «ФХ Агроміраж» - перевізник з яким експедитор уклав договір - перестали виходити на зв'язок, їх телефони знаходяться поза зоною досяжності.

В силу п. 3.2.7 та п. 5.2.1 саме на експедитора покладено обов'язок по збереженню вантажу та відповідальність за його втрату.

Отже, позивачу завдано збитків, заподіяних втратою вантажу. Розмір заподіяних збитків дорівнює вартості вантажу, що встановлена в супровідних документах на вантаж і становить 121600 Євро.

В силу норм ст. ст. 929, 934, 611 ЦК України та ст. ст. 224, 225 ГК України саме відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу завдані збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2015 порушено провадження у справі №910/31658/15, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне підприємство "ФХ Агроміраж", розгляд справи призначено на 18.01.2016.

Разом з позовною заявою до суду позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, що знаходиться за адресою: 02105, м. Київ, вул. Тампере, 13-Б та на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку №2017 ПАТ "Діамантбанк", м. Київ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2015 Публічному акціонерному товариству "МОЛНІЯ" відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

13.01.2016 позивач через відділ діловодства суду подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, а також письмові пояснення, в яких ПАТ "МОЛНІЯ" зазначило про відсутність можливості надати оригінал Договору про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ТО-16/11 від 16.11.2015, оскільки договір було підписано між стронами з використанням електронної пошти.

18.01.2016 відповідач через відділ діловодства суду подав заяву, в якій вказав, що заперечує відповідність оригіналам засвідчені позивачем копії договору №ТО-16/11 від 16.11.2015, укладеного між ПАТ "МОЛНІЯ" та ТОВ "АСТЕРІКС ГРУП", заявки №1 від 18.11.2015, листа-звернення; договору №1811/2-15В від 18.11.2015, укладеного між ТОВ "АСТЕРІКС ГРУП" та ПП "ФХ Агроміраж", заявки №1811 від 18.11.2015. Крім того, відповідач наголосив на тому, що сторонами не були погоджені істотні умови договору, а тому між ПАТ "МОЛНІЯ" та ТОВ "АСТЕРІКС ГРУП" відсутні будь-які зобов'язання. До того ж, обов'язковою умовою укладення договору з використанням електронної пошти є використання електронно-числового підпису або іншого аналога власноручного підпису за законом або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, в той час як позивачем, на думку відповідача, не надано суду доказів письмової згоди сторін на вчинення правочину електронним шляхом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна", розгляд справи відкладено до 08.02.2016.

02.02.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивачем подано докази направлення копії позову з додатками на адресу третьої особи-2 та додаткові пояснення, відповідно до яких ПАТ "МОЛНІЯ" вважає, що договір між ним та відповідачем було укладено, адже в самому договорі міститься застереження про можливість його підписання з використанням факсимільного зв'язку та/або електронної пошти.

08.02.2016 відповідачем подано до Господарського суду міста Києва клопотання про виклик в судове засідання посадової особи - старшого слідчого Святошинського управління поліції Нагайника М.І., клопотання про визнання неналежними доказів, наданих позивачем, а також письмові заперечення на позовну заяву, в яких відповідач наголосив на тому, що вимогу про відшкодування збитків у зв'язку з втратою вантажу необхідно пред'являти до ПП «ФХ Агроміраж», як перевізника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2016 відмовлено в задоволенні клопотань позивача про виклик в судове засідання посадової особи - старшого слідчого Святошинського управління поліції Нагайника М.І. та про визнання неналежними доказів, наданих позивачем; за клопотанням представника позивача продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів; розгляд справи відкладено на 22.02.2016.

18.02.2016 та 22.02.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли письмові заперечення на позов.

22.02.2016 третьою особою-2 подано до суду письмові пояснення по суті справи, в яких ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" вказало, що 26.11.2015 до нього звернувся з письмовою заявою відповідач, стосовно події 26.11.2015 (крадіжка вантажу), проте вже 14.12.2015 страхова компанія отримала від Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕРІКС ГРУП" лист №3011/1-15Л від 30.11.2015 в якому зазначалося, що заява №151126.01 від 26.11.2015 подана від імені ТОВ "АСТЕРІКС ГРУП" не уповноваженою особою. За таких обставин ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" припинило розгляд заяви №151126.01 від 26.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2016 розгляд справи відкладено до 04.03.2016.

26.02.2016 відповідач через відділ діловодства суду подав письмові заперечення на позов та додаткові документи до матеріалів справи.

29.02.2016 позивач через відділ діловодства суд подав клопотання про виклик в судове засідання посадової особи - директора ТОВ «ГУД НАТ» ОСОБА_5, а також письмові пояснення по справі.

01.03.2016 відповідач через відділ діловодства суду подав заяву про протиправні дії позивача з виготовлення та надання суду неналежних і недопустимих доказів.

04.03.2016 від відповідача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшли заперечення щодо додаткових письмових пояснень та клопотання позивача.

За результатом розгляду в судовому засіданні 04.03.2016 клопотання позивача про виклик в судове засідання посадової особи - директора ТОВ «ГУД НАТ» ОСОБА_5 для дачі пояснень, судом відхилено з наступних причин.

Відповідно до ст. 30 Господарського процесуального кодексу України в судовому процесі можуть брати участь посадові особи та інші працівники підприємств, установ, організацій, державних та інших органів, коли їх викликано для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, брати участь в огляді та дослідженні доказів.

Згідно зі ст. 32 ГПК України обставини, що мають значення для вирішення спору встановлюються, зокрема, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь у судовому процесі. Визнання обставин може здійснюватися лише учасниками судового процесу шляхом надання відповідних письмових пояснень. Водночас, господарському суду надано право викликати для дачі пояснень тільки посадових осіб та інших працівників підприємств або зобов'язати зазначених осіб подати відповідні пояснення в письмовій формі (стаття 30 ГПК України). В даній нормі господарського процесуального законодавства йдеться про осіб, зв'язаних з відповідними підприємствами (установами, організаціями, органами), які не беруть участі в судовому процесі, трудовими правовідносинами на основі трудового договору (контракту). Тобто, якщо певна фізична особа (громадянин) не є посадовою особою чи іншим працівником підприємства (установи, організації, органу), то вона не підпадає під ознаки зазначеної норми ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні 04.03.2016 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

У свою чергу представник відповідача в засіданні господарського суду проти позову заперечив у повному обсязі.

Представник третьої особи 2 в судовому засіданні 04.03.2016 надав пояснення по суті спору.

Третя особа 1 в судове засідання своїх представників не направила, про причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника третьої особи 1 не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 04.03.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За твердженням Публічного акціонерного товариства "МОЛНІЯ", 28.10.2015 між Публічним акціонерним товариством «Молнія» (позивач у справі) та Компанією «Forlex Merchants LLP» (покупець за контрактом) укладено зовнішньоекономічний контракт № 1609-15/S, відповідно до якого позивач зобов'язався поставити Компанії «Forlex Merchants LLP» товар, а Компанія «Forlex Merchants LLP» зобов'язалася прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п. 1.3 договору найменування, комплектність, кількість, загальна ціна та ціна за одиницю товару визначається у інвойсах, які слугують специфікаціями до договору і які повинні бути направлені від продавця покупцю.

Поставка товару здійснюється на умовах, згідно ІНКОТЕРМС 2010, що передбачаються в інвойсах до даного договору. Місце поставки товару визначається в специфікаціях до даного договору (п. 3.1 договору). Продавець зобов'язується поставити продукцію в строки, що визначаються в специфікаціях до договору (п. 4.1 договору).

Згідно з п. 6.1 договору валюті платежів долари США/ЄВРО. Оплата за товар здійснюється як у вигляді передплати так і у вигляді відстрочки платежу, що погоджуються сторонами у інвойсах (п.6.2 договору).

Специфікацією № 1 від 28.10.2015 до контракту № 1609-15/S сторони погодили: продавець: ПАТ «Молнія»; покупець: «Forlex Merchants LLP», Велика Британія; товар: ядро горіху волоського без шкаралупи, упаковані, врожай 2015; кількість: 20000,00 кг.; якість: світла якість - світлий колір, в доброму стані, ручна обробка, без сторонніх тіл, без чорних та гнилих ядер; упаковка: 10 кг картонні коробки; ціна: 6,80 євро/кг; умови поставки DAP м. Набіра, Франція; строк доставки: тиждень 48, 2015 року; умови оплати: покупець здійснює оплату протягом 90 днів після поставки; сума: 121600,00 Євро.

У відповідності до умов Контракту продавцем - ПАТ «Молнія» було виставлено інвойс № 0111-1 від 01.11.2015 на загальну суму 121600,00 євро.

З метою організації перевезення обумовленого інвойсом від 01.11.2015 товару, позивач зазначив, що 16.11.2015 між ним як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю "АСТЕРІКС ГРУП" як експедитором був укладений Договір про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ТО-16/11 від 16.11.2015, відповідно до умов якого експедитор за дорученням замовника та за його рахунок зобов'язується надати транспортно-експедиторські послуги з організації та забезпечення перевезень вантажів замовника автомобільним транспортом на території України та/або в міжнародному сполученні, а замовник в свою чергу зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги (п. 1.1. договору).

За умовами п. 2.2. вказаного договору надання послуг в рамках цього договору здійснюється на підставі заявки на конкретне замовлення, яка є невід'ємною частиною цього договору та в якій зазначаються характеристики вантажу, вантажовідправник, вантажоодержувач, маршрут, тип і кількість транспортних засобів (далі - ТЗ), вартість послуг, інструкція з кріплення та інші умови.

Відповідно до п. 3.2.1. договору експедитор має право для виконання доручення замовника здійснювати самостійний добір підрядника та укладати з ним договори від свого імені, при необхідності змінювати транспорт на маршруті перевезення.

Експедитор зобов'язаний забезпечити збереження вантажу з моменту його прийняття для перевезення і до моменту видачі в пункті призначення уповноваженій особі вантажоодержувача (п. 3.2.7. договору).

Згідно з пунктами 4.1., 4.2. договору вартість послуг експедитора за цим договором вказується в заявці на перевезення або у відповідних додатках до цього договору. Оплата наданих послуг здійснюється замовником у безготівковій формі, на розрахунковий рахунок експедитора, який вказано у рахунку експедитора, протягом 7-ми календарних днів після вивантаження автомобіля, якщо інше не передбачено заявкою на перевезення або додатками до цього договору. Моментом оплати вважається дата зарахування коштів на розрахунковий експедитора.

Як передбачено в п. 5.2.1. договору експедитор несе відповідальність за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу відповідно до норм чинного законодавства України та Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (КДПВ) від моменту прийняття вантажу до перевезення і до моменту його здачі, в розмірі вартості втраченого або зіпсованого чи пошкодженого вантажу зазначеного в супроводжувальних документах на вантаж.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання і діє протягом одного року. Цей договір може бути підписаний з використанням факсимільного зв'язку та/або електронної пошти. Факсимільна чи електронна копія договору, заявки мають однакову юридичну силу до обміну сторонами оригіналів документів (пункти 8.1., 8.2. договору).

Також позивач посилається на те, що сторонами було погоджено та підписано заявку №1 від 18.11.2015, якою було визначено наступне: адреса завантаження - Україна, м. Черкаси, вул. Пацаєва; вантажовідправник - ПАТ «МОЛНІЯ»; дата та час завантаження - 19.11.2015 о 09 год. 00 хв.; місце митного оформлення в країні відправлення - м. Ужгород чи м. Мукачеве; міжнародний пункт пропуску - Дякове (Закарпатська обл.); місце митного оформлення в країні призначення - France, Pech Pialat, 24250, Nabirat; вантажоодержувач - s.a.s. SOVe COPe, France, Pech Pialat, 24250, Nabirat; адреса розвантаження - France, Pech Pialat, 24250, Nabirat; назва вантажу - ядро волоського горіху; інвойс на вартість вантажу - 121600,00 євро; кількість та розмір вантажу - 20 тон; ціна договору - 76518,80 грн. (по б/н 50% на завантаженні та 50% розвантаженні); термін доставки вантажу на митницю призначення 26-27.11.2015; державний реєстраційний номер ТЗ - НОМЕР_1/НОМЕР_2; водій - ОСОБА_7

При цьому Публічне акціонерне товариство "МОЛНІЯ" стверджує, що ним було перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕРІКС ГРУП" 38259,40 грн. передоплати за спірним договором, про що свідчить платіжне доручення №1738 від 19.11.2015, копія якого наявна в матеріалах справи.

Як зазначає позивач, відповідно до п. 3.2.1. Договору про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ТО-16/11 від 16.11.2015, відповідач (експедитор) уклав з Приватним підприємством "ФХ Агроміраж" (третя особа-1, виконавець) Договір про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезень вантажів автомобільним транспортом №1811/2-15В від 18.11.2015, за умовами пункту 1.1. якого експедитор доручає від свого імені за дорученням третьої сторони, а виконавець бере на себе зобов'язання з транспортного обслуговування перевезень вантажів, наданих експедитором, по території України та/або в міжнародному сполученні на підставах окремих заявок експедитора, які підтверджуються оформленням товарно-транспортної накладної: ТТН при перевезеннях по території України, чи ЦМР при міжнародних перевезеннях.

Крім того, 18.11.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю "АСТЕРІКС ГРУП" та Приватним підприємством "ФХ Агроміраж" було підписано заявку №1811 від 18.11.2015, згідно з якою: адреса завантаження - Україна, м. Черкаси, вул. Ватутіна; вантажовідправник - ПАТ «МОЛНІЯ»; дата та час завантаження - 19.11.2015 о 08 год. 00 хв.; місце митного оформлення в країні відправлення - м. Ужгород чи м. Мукачеве; міжнародний пункт пропуску - Дякове; місце митного оформлення в країні призначення - France, Pech Pialat, 24250, Nabirat; вантажоодержувач - s.a.s. SOVe COPe; адреса розвантаження - France, Pech Pialat, 24250, Nabirat; назва вантажу - ядро волоського горіху; кількість та розмір вантажу - 20 тон; ціна договору - 2500 євро (30% по курсу НБУ на день завантаження та 70% на день розвантаження по курсу НБУ; термін доставки вантажу на митницю призначення 26.11.2015; державний реєстраційний номер ТЗ - НОМЕР_1/НОМЕР_3; водій - ОСОБА_7

Як убачається, з міжнародної автомобільної накладної CMR А №247695, копія якої наявна в матеріалах справи, Публічним акціонерним товариством «МОЛНІЯ» в автомобіль Приватного підприємства "ФХ Агроміраж" (НОМЕР_1/НОМЕР_4), був завантажений вантаж - ядро волоського горіха (2000 карт. коробки) вагою 21000 кг.

Однак, згідно з довідкою Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві від 01.02.2016 №11811/125/54/03-2016, 25.11.2015 громадянином ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1, вчинене кримінальне правопорушення, а саме - заволодіння шахрайським шляхом майном ПАТ «МОЛНІЯ» (20 т. волоського горіху на загальну суму 121600,00 євро). По даному факту слідчим відділом Святошинського УПГУНП в м. Києві відкрите кримінальне провадження №0001181 від 28.11.2015 з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У зв'язку з цим, позивач звертався до відповідача з листами №04/12-112/3 від 04.12.2015 та №11/12-1/7 від 11.12.2015, в яких просив відшкодувати 38259,40 грн. - суми попередньої оплати вартості транспортно-експедиційних послуг; 121600,00 євро - суми збитків, заподіяних внаслідок повної втрати вантажу; 12160,00 євро - розмір неустойки у вигляді штрафу за порушення строків поставки товару.

Втім, Товариство з обмеженою відповідальністю "АСТЕРІКС ГРУП" у листі №0412/1-15Л від 04.12.2015 повідомило, що станом на 04.12.2015 ПАТ «МОЛНІЯ» не надало для укладення із ТОВ "АСТЕРІКС ГРУП" письмового проекту договору та замовлення (заявки) з конкретними умовами міжнародного перевезення, відносно якого ПАТ «МОЛНІЯ» здійснило передоплату (платіжне доручення №1738 від 19.11.2015 на суму 38259,40 грн.). У зв'язку з наведеним ТОВ "АСТЕРІКС ГРУП" зазначило, що повертає здійснену ПАТ «МОЛНІЯ» передоплату у повному обсязі.

Факт повернення відповідачем 38259,40 грн. передоплати Публічному акціонерному товариству «МОЛНІЯ» підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №1223 від 04.12.2015.

Таким чином, оскільки ТОВ "АСТЕРІКС ГРУП" не повернуло суму збитків, заподіяних внаслідок повної втрати вантажу, ПАТ «МОЛНІЯ» звернулося до господарського суду з даним позовом.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що оскільки сторонами не були погоджені істотні умови договору, між ПАТ "МОЛНІЯ" та ТОВ "АСТЕРІКС ГРУП" відсутні будь-які зобов'язання. Крім того, відповідач заперечує відповідність оригіналам засвідчені позивачем копії: Договору про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ТО-16/11 від 16.11.2015, заявки №1 від 18.11.2015, листа-звернення про втрату вантажу від імені ТОВ "АСТЕРІКС ГРУП"; Договору про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезень вантажів автомобільним транспортом №1811/2-15В від 18.11.2015 та заявки №1811 від 18.11.2015.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

В пунктах 2, 4 частини 3 статті 129 Конституції України закріплені такі основні засади судочинства як: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В силу вимог ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Письмовими доказами відповідно до статті 36 ГПК України є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

У п. 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що якщо документи, які мають значення для правильного вирішення спору, і підписи на них виготовлені стороною за допомогою будь-яких технічних засобів, то такі документи повинні прийматись господарським судом як письмові докази, досліджуватись та оцінюватись за загальними правилами ГПК.

Якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликають сумніви, господарський суд може витребувати оригінали цих документів, у тому числі для огляду в судовому засіданні з наступним поверненням цих оригіналів особі, яка їх подала. Для перевірки достовірності поданих суду документів може бути призначено судову експертизу.

Так, у порядку підготовки справи до розгляду, Господарський суд міста Києва ухвалою від 17.12.2015 зобов'язав позивача надати оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви, для огляду в судовому засіданні.

Втім, в порушення вимог статті 36 Господарського процесуального кодексу України та ухвал господарського суду оригіналу Договору про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ТО-16/11 від 16.11.2015 позивачем надано не було; у письмових поясненнях від 12.01.2016 позивач повідомив про відсутність можливості надати оригінал Договору про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ТО-16/11 від 16.11.2015, оскільки цей договір було підписано між сторонами з використанням електронної пошти. Також зазначив, що оригінальний примірник договору та заявки відсутній, адже відповідач ухиляється від підписання та обміну оригіналами.

Також в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту складання заявки - листування щодо перевезення за заявкою, тощо, тобто відсутні будь-які свідчення про те що відповідач дійсно організовував перевезення за вказаним маршрутом.

При цьому, суд зазначає, що призначити у справі почеркознавчу експертизу неможливо, оскільки у сторін відсутні оригінали документів, які слід дослідити на предмет справжності підпису відповідача.

Крім того, згідно СМR від 19.11.2015р. №247695, товар було отримано ФХ Агроміраж без будь-яких посилань на організатора перевезення ТОВ «Астерікс Груп» чи номер договору № ТО-16/11 про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом або заявку №1 від 18.11.2015р.

Третя особа 1 в жодне судове засідання не з'явилась, витребуваних судом документів та пояснень по суті спору не надала.

За приписами ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Статтею 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Отже, воля сторін на укладення правочину може бути виражена, зокрема, за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку, але за умови наявності достатніх ознак їх приналежності стороні даного правочину.

Основні правові засади електронного документообігу та використання електронних документів, у тому числі в сфері договірних відносин, визначаються Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Відповідно до статті 5 вказаного Закону електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

Електронний підпис є обов'язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб'єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").

Статтею 11 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" визначено, що електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб'єктами електронного документообігу. Якщо попередньою домовленістю між суб'єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом. Якщо автор і адресат у письмовій формі попередньо не домовилися про інше, електронний документ вважається відправленим автором та одержаним адресатом за Їх місцезнаходженням (для фізичних осіб - місцем проживання), у тому числі якщо інформаційна, телекомунікаційна, інформаційно-телекомунікаційна система, за допомогою якої одержано документ, знаходиться в іншому місці. Місцезнаходження (місце проживання) сторін визначається відповідно до законодавства.

Як передбачено статтями 929, 930 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Крім того, за змістом статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Істотними умовами договору транспортного експедирування є: відомості про сторони договору: для юридичних осіб - резидентів України: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов'язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Враховуючи наведені норми законодавства суд зазначає, що позивачем, не надано до матеріалів справи доказів укладення між сторонами окремої письмової згоди на факсимільне вчинення підпису. Не надано позивачем і зразку аналогу власноручного підпису підписанта договору з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕРІКС ГРУП", що свідчило б про існування факсимільної копії договору та дійсне укладення з відповідачем цього правочину у письмовій формі.

Крім того, в міжнародній автомобільній накладній CMR А№247695 містяться відомості щодо Публічного акціонерного товариства «МОЛНІЯ» (замовника) та Приватного підприємства "ФХ Агроміраж" (перевізника), проте відсутні жодні відомості щодо відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕРІКС ГРУП", що могло б свідчити про факт надання останнім послуг експедитора.

Щодо здійснення Публічним акціонерним товариством "МОЛНІЯ" передоплати за міжнародне перевезення вантажу в розмірі 38259,40 грн., суд відзначає наступне.

Так, з платіжного доручення №1738 від 19.11.2015 вбачається, що призначенням даного платежу є: «Оплата за міжнародне перевезення вантажу по рахунку №00000720 від 19.11.15». При цьому з матеріалів справи вбачається, що рахунок №00000720 від 19.11.2015 виставлений відповідачем позивачу на «передоплату за міжнародні перевезення: Польща (Katowice) - Україна (Баришівка)». В той же час, спірні правовідносини між сторонами у даній справі склалися щодо організації перевезення за іншим маршрутом, а саме: Україна (м. Черкаси) - France (Pech Pialat, Nabirat).

Отже, здійснення позивачем передоплати за виставленим відповідачем рахунком №00000720 від 19.11.2015 також не може свідчити про те, що сторони вчинили фактичні дії щодо укладення договору транспортного експедирування у спрощений спосіб і відповідно між сторонами виникли та існують зобов'язальні відносини.

За таких обставин, оскільки Публічним акціонерним товариством "МОЛНІЯ" не надано суду належних та допустимих доказів того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АСТЕРІКС ГРУП" є зобов'язаною особою в спірних правовідносинах, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 11.03.16

Суддя О.А. Грєхова