ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2016 р. Справа № 922/2278/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Камишева Л.М., суддя Івакіна В.О. , суддя Пелипенко Н.М.

при секретарі Євтушенку Є.В.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (договір про надання правової допомоги №01/03-КА від 01.03.2016 р., ордер НОМЕР_1 від 01.03.2016 р.),

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність б/н від 04.03.2016 р.),

третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 - ОСОБА_4 (договір про надання адвокатом правової допомоги б/н від 25.01.2016 р.),

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 (вх. № 466 Х/1-6) на рішення господарського суду Харківської області від 25.01.2016 р. у справі № 922/2278/15

за позовом ОСОБА_6, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар", с. Картами

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_7, Первомайське міськрайонне управління юстиції Харківської області, ОСОБА_5, ОСОБА_8

про визнання недійсним рішення

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3, с.Черкаські Тишки

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар", с. Картами

про визнання незаконними та скасування рішення загальних зборів

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "СП Добрий господар" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_7, ОСОБА_3, Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" від 28.02.2014 р., оформлених протоколом №5 від 28.02.2014 р., та рішення загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" від 19.03.2014 р., оформлених протоколом №6 від 19.03.2014 р., а також зобов'язати державного реєстратора внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про скасування вказаних змін про ТОВ "СП Добрий господар".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.04.2015 р. на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.05.2015 р. замінено неналежну третю особу-Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції на належну - Реєстраційну службу Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.05.2015 р. (суддя Прохоров С.А.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 р. (колегія суддів у складі: суддя Сіверін В.І. - головуючий, судді Терещенко О.І., Тихий П.В.), позов задоволено.

Визнано недійсним та скасовано рішення загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" від 28.02.2014 р., оформлених протоколом загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" №5 від 28.02.2014 р., та зобов'язано державного реєстратора внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про скасування вказаних змін про ТОВ "СП Добрий господар". Визнано недійсними та скасовано рішення загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" від 19.03.2014 р., оформлених протоколом загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" №6 від 19.03.2014 р., та зобов'язано державного реєстратора внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про скасування вказаних змін про ТОВ "СП Добрий господар".

Постановою Вищого господарського суду України від 18.11.2015 р. касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 р. та рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2015 р. у справі №922/2278/15 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою суду першої інстанції (новий розгляд) від 17.12.2015 р. заяву позивача про зміну предмету позову задоволено та прийнято до розгляду.

Ухвалою місцевого господарського суду від 17.12.2015 р. залучено ОСОБА_8 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду першої інстанції від 11.01.2016р. прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів, залучено ОСОБА_3 до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та розгляд позовної заяви 3-ї особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору призначено одночасно з первісною позовною заявою. Таким чином, ОСОБА_3 змінив свій процесуальний статус з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на третю особу з самостійними вимогами.

Рішенням господарського суду Харківської області (новий розгляд) від 25.01.2016 р. (суддя Шарко Л.В.) у цій справі позовні вимоги позивача задоволені. Позов 3-ї особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 задоволено.

Повернуто сторони у первісний стан, який існував до прийняття і реєстрації рішень загальних зборів ТОВ "СП Добрий господар" від 28.02.2014 р., оформлених протоколами загальних зборів учасників Товариства № 5 від 28.02.2014 р. та від 19.03.2014 р., оформлених протоколом загальних зборів учасників Товариства №6 від 19.03.2014 р.:

- визнано незаконними та скасовано рішення загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" (Код за ), оформлені протоколом загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" № 5 від 28.02.2014 р. про вихід зі складу учасників ТОВ "СП Добрий господар" ОСОБА_6 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 61% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_3, про вихід зі складу учасників ТОВ "СП Добрий господар" ОСОБА_7 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 14% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_3, про затвердження нової редакції статуту ТОВ "СП Добрий господар", зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту ТОВ "СП Добрий господар", та зобов'язати державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про скасування вказаних змін про ТОВ "СП Добрий господар";

- визнано незаконними та скасовано рішення загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" (Код за ), оформлені протоколом загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" №6 від 19.03.2014 р. про передачу частки в статутному капіталі ТОВ "СП Добрий господар" в розмірі 50% у зв'язку з продажем корпоративних прав ТОВ "СП Добрий господар" громадянці ОСОБА_5, про затвердження нової редакції статуту ТОВ "СП Добрий господар", зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту ТОВ "СП Добрий господар", та зобов'язати державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про скасування вказаних змін про ТОВ "СП Добрий господар".

ОСОБА_5, з рішенням суду першої інстанції не погодилась, подала до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Господарського суду Харківської області 25.01.2016 р. у справі № 922/2278/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_3

На думку заявника апеляційної скарги, місцевий господарський суд, всупереч фактичним обставинам справи і наявними в матеріалах справи доказам про сплату повної вартості вкладів до статутного капіталу, дійшов помилкового висновку про не закінчення формування статутного капіталу ТОВ "СП Добрий господар" та безпідставно застосував приписи частини 3 статті 147 Цивільного кодексу України, частини 4 статті 53 Закону України «Про господарські товариства», відповідно до яких частка учасника Товариства може бути відчужена до повної її оплати у тій частині, в якій її вже виплачено. Також зазначає, що суд першої інстанції неправомірно відхилив її посилання на відомості ЄДР про дату закінчення формування статутного капіталу.

У призначене судове засідання представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (т. 5 а.с. 13-22).

Конверт з судовою кореспонденцією, направлений судом на вказану заявником в апеляційній скарзі адресу ОСОБА_5, повернувся з довідкою про невручення у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і повернуто підприємством зв'язку, зокрема, з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, заявник апеляційної скарги ОСОБА_5 належним чином повідомлена про час та місце судового засідання.

Третя особа - ОСОБА_8 подав заяву, в якій просить рішення місцевого господарського суду від 25.01.2016 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Розгляд апеляційної скарги просить проводити за його відсутності (вх. 2630 від 10.03.2016р.).

Третя особа - ОСОБА_7 у відзиві на апеляційну скаргу вважає, що Господарським судом Харківської області було повно та всебічно розглянуто цю справу, рішення ухвалено у цілковитій відповідності до норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Просить розглядати апеляційну скаргу без його участі (вх. 2631 від 10.03.2016 р.).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги за відсутності належно повідомлених представників третіх осіб.

10.03.2016 р. від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому, зокрема, зазначає, що ТОВ "СП Добрий господар" повністю погоджується з доводами позивача ОСОБА_6 та місцевого господарського суду про те, що окрім порушеного права позивача, захисту також підлягає його охоронюваний законом інтерес щодо поновлення його корпоративних прав у Товаристві. Просить рішення Господарського суду харківської області від 25.01.2016 р. у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення (вх. 2628).

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що доводи апеляційної скарги позбавлені фактичного та правового обґрунтування, а рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм чинного законодавства, просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Позивач, зокрема, вважає, що його корпоративні права та охоронюваний законом інтерес порушені внаслідок прийняття незаконних рішень загальних зборів Товариства внаслідок порушення імперативних вимог Закону, чим ОСОБА_6 фактично позбавився корпоративних прав у Товаристві, в яке вносив власні грошові кошти шляхом надання фінансової допомоги (вх. 2629 від 10.03.2016 р.).

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзивах доводи, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, відповідача, третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що оскаржуваними рішеннями загальних зборів Товариства, оформленими протоколами були прийняті рішення по питанням, які не були відображені у порядку денному, вказаного у протоколах; в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 фактично внесли до статутного капіталу ТОВ "СП Добрий господар" грошові вклади; прийняття незаконних рішень загальними зборами Товариства призвело до порушення корпоративного права та охоронюваного законом інтересу третьої особи з самостійними вимогами - ОСОБА_3 та позивача - ОСОБА_6

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Статтею 97 Цивільного кодексу України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Як убачається із матеріалів справи, згідно з протоколом загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" № 5 від 28.02.2014 р., яким оформлені рішення загальних зборів учасників товариства, порядок денний передбачав вирішення наступних питань: 1) про вихід зі складу учасників ТОВ "СП Добрий господар" ОСОБА_6 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 61% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_3; 2) про вихід зі складу учасників ТОВ "СП Добрий господар" ОСОБА_7 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 14% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_3; 3) про затвердження нової редакції Статуту ТОВ "СП Добрий господар"; 4) про зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію Статуту ТОВ "СП Добрий господар".

За результатами проведених загальних зборів учасників від 28.02.2014 р. вирішено: 1) укласти договір купівлі-продажу корпоративних прав між гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_3, виключити зі складу учасників товариства ОСОБА_6 та передати частку у статутному капіталі, яка складає 61% і у грошовому еквіваленті становить 12 200,00 грн. - ОСОБА_3; 2) укласти договір купівлі-продажу корпоративних прав між гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_3, виключити зі складу учасників товариства ОСОБА_7 та передати частку у статутному капіталі, яка складає 14% у грошовому еквіваленті становить 2 800,00 грн. - ОСОБА_3; 3) затвердити нову редакцію Статуту ТОВ "СП Добрий господар" та доручити підписати Статут ОСОБА_3;4) зобов'язати ОСОБА_3 провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію Статуту (т. 1 а.с. 18-20);

01.03.2014 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців були внесені вказані зміни до установчих документів ТОВ "СП Добрий господар" на підставі рішення учасників ТОВ "СП Добрий господар" від 28.02.2014 р., оформленого протоколом № 5 від 28.02.2014 р. за реєстраційним номером 5000791.

У відповідності до протоколу загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" № 6 від 19.03.2014 р., яким оформлені рішення загальних зборів учасників товариства, порядок денний передбачав вирішення наступних питань: 1) про передачу частки у статутному капіталі в розмірі 50% у зв'язку з продажем корпоративних прав ТОВ "СП Добрий господар" громадянці ОСОБА_5; 2) про затвердження нової редакції Статуту ТОВ "СП Добрий господар"; 3) про зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію Статуту ТОВ "СП Добрий господар" (т. 1 а.с. 21-23).

За результатами проведених загальних зборів учасників від 28.02.2014 р. вирішено: 1) укласти договір купівлі-продажу корпоративних та передати частку у статутному капіталі, яка складає 50% і у грошовому еквіваленті становить 10 000 грн. - громадянці ОСОБА_5; 2) затвердити нову редакцію Статуту ТОВ "СП Добрий господар" та доручити підписати Статут ОСОБА_3 та ОСОБА_5; 3) зобов'язати ОСОБА_3 провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію Статуту.

21.03.2014 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців були внесені вказані зміни до установчих документів ТОВ "СП Добрий господар" на підставі рішення учасників ТОВ "СП Добрий господар" від 19.03.2014 р., оформлених протоколом № 6 від 19.03.2014 р. за реєстраційним номером 6000791.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у пунктах 17, 18, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення учасника товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів учасника товариства рішенням загальних зборів.

Рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої ст.ст. 43, 61 Закону України "Про господарські товариства".

Разом з тим, не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Безумовними підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є, зокрема, прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства.

Як убачається із протоколу № 5 загальних зборів Товариства від 28.02.2014 р., порядок денний зборів не містив питання про затвердження нового складу учасників Товариства та перерозподіл часток Товариства. На загальних зборах не розглядався договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства і на момент проведення загальних зборів договір купівлі продажу частки не був укладений.

У протоколі № 5 не відображено, які саме зміни необхідно внести до нової редакції Статуту.

Статтею 147 Цивільного кодексу України передбачено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі. Частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише у тій частині, в якій її уже сплачено. У разі придбання частки (її частини) учасника самим товариством з обмеженою відповідальністю воно зобов'язане реалізувати її іншим учасникам або третім особам протягом строку та в порядку, встановлених статутом і законом, або зменшити свій статутний капітал відповідно до статті 144 цього Кодексу. Частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства.

В статті 53 Закону України "Про господарські товариства" зазначено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка учасника може бути відчужена третій особі. Частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише в тій частині, в якій її уже сплачено. У разі придбання частки учасника самим товариством з обмеженою відповідальністю воно зобов'язане реалізувати її іншим учасникам або третім особам протягом строку, що не перевищує одного року, або зменшити свій статутний капітал відповідно до статті 52 цього Закону. Протягом цього періоду розподіл прибутку, а також голосування і визначення кворуму у вищому органі проводяться без урахування частки, придбаної товариством.

Також, стаття 148 Цивільного кодексу України та стаття 54 Закону "Про господарські товариства" передбачають правові наслідки виходу учасника з Товариства.

В статті 64 Закону "Про господарські товариства" передбачені правові наслідки виключення учасника з Товариства.

Отже, відступлення (продажу) частки, вихід із складу учасників та виключення з товариства є різними правовими поняттями, і за кожною з цих дій наступають різні правові наслідки для учасника, який продав свою частку (або вибув з товариства), для учасників, які залишились у складі товариства та для самого товариства.

Слід зазначити, що питання про передачу частки учаснику, який залишився, вирішується Товариством або загальними зборами лише у випадку, якщо цю частку було придбано самим Товариством від учасника, який вийшов за власним бажанням, і в подальшому вона підлягає перерозподілу між учасниками, що залишились. У разі придбання частки учасника самим товариством з обмеженою відповідальністю воно зобов'язане реалізувати її іншим учасникам або третім особам протягом строку та в порядку, встановлених статутом і законом, або зменшити свій статутний капітал.

В цьому випаду договір купівлі-продажу частки між учасниками не укладається, а учасник, який виходить і залишає свою частку Товариству, вказує про це у своїй заяві про вихід.

Товариство може також придбати частку учасника на підставі договору, який укладається між учасником, який вибуває та самим Товариством.

Відповідно до ч.4 статті 145 Цивільного кодексу України, до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання; 2) внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу; 3) створення та відкликання виконавчого органу товариства; 4) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів; 5) затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства; 6) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; 7) виключення учасника із товариства; 8) прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. Статутом товариства і законом до виключної компетенції загальних зборів може бути також віднесене вирішення інших питань.

Пункт 7.3 Статуту ТОВ "СП Добрий господар" в редакції станом на час прийняття спірних рішень, визначає компетенцію загальних зборів, до якої не відноситься укладання договорів купівлі - продажу частки в статутному капіталі між учасниками або від імені учасників без доручення, та передача частки учасника в порядку відступлення (продажу) цієї частки іншому учаснику або третім особам.

Таким чином, загальними зборами було прийнято одночасно декілька взаємовиключних рішень про: виключення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із складу учасників товариства, про придбання їх часток самим Товариством, про передачу їх часток іншому учаснику Товариства.

Однак, рішення про прийняття Товариством та загальними зборами відступлення (продажу) часток в статутному капіталі Товариства вказаних учасників ОСОБА_3 так і не було прийняте.

Одночасне прийняття взаємовиключних рішень загальними зборами Товариства призводить до виникнення у ОСОБА_3 взаємовиключних обов'язків перед Товариством та ОСОБА_6 і ОСОБА_7, про що вірно зазначив місцевий господарський суд.

З протоколу №5 від 28.02.2014 р. свідчить, що загальними зборами було прийняте рішення про вихід ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та придбання їх часток Товариством, що тягне за собою виплату їм вартості своїх часток та дивідендів. Однак, разом з тим, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відчужили свої частки на користь ОСОБА_3, а не Товариства, що тягне за собою обов'язок ОСОБА_3 сплатити їм вартість їх часток.

Як правомірно встановлено судом першої інстанції, усунути ці порушення можливо лише шляхом скасування відповідних рішень загальних зборів Товариства.

Крім того, учасники Товариства: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 фактично не внесли до статутного капіталу ТОВ "СП Добрий господар" грошові вклади, що підтверджується наступним.

Відповідно до статті 144 Цивільного кодексу України, статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів. Статутний капітал товариства визначає мінімальний розмір майна товариства, що гарантує інтереси його кредиторів. Не допускається звільнення учасника товариства з обмеженою відповідальністю від обов'язку внесення вкладу до статутного капіталу товариства, у тому числі шляхом зарахування вимог до товариства.

Статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства.

Таким чином, Законом встановлений граничний строк внесення вкладів учасниками товариства з моменту державної реєстрації господарського товариства з обмеженою відповідальністю, який не може перевищувати один рік з дня державної реєстрації юридичної особи.

З огляду на вищенаведене, датою закінчення формування 100% статутного капіталу ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" учасниками ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 за законом є 21.08.2013 р.

У статуті ТОВ "СП Добрий господар" у редакції станом на день реєстрації та на день внесення оскаржуваних рішень до Єдиного державного реєстру не зазначено, що формування статутного капіталу учасниками закінчено.

Відповідно до ч. 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (у редакції, чинній на час проведення загальних зборів), в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо юридичної особи: дані про розмір статутного капіталу (статутного або складеного капіталу), у тому числі частки кожного із засновників (учасників), та про дату закінчення його формування.

У відповідності до ч.2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (із останніми змінами), в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування, як розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) та розмір частки кожного із засновників (учасників).

В юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців містяться лише довідкові відомості щодо розміру статутного капіталу товариства відповідно до статутних документів, однак не містяться відомості, що на час державної реєстрації та/або внесення змін статутний капітал вже сформовано (сплачено).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 01.01.2013 р., датою закінчення формування статутного капіталу ТОВ "СП Добрий господар" є дата 21.08.2013 р.

Тобто, у витязі станом на 01.01.2013 р. зазначено, що датою закінчення формування статутного капіталу товариства є майбутня дата - 21.08.2013 р., яка на момент складання самого витягу ще не настала.

Вказана дата закінчення формування статутного капіталу зазначається у реєстрі автоматично, незалежно від того, чи було фактично сплачено учасниками свої внески до статутного капіталу в повному обсязі, чи ні, а також вказується на останній день річного строку з дати державної реєстрації товариства, коли учасники повинні внести свої вклади до статутного капіталу.

Відповідно до положень статей 8, 11, 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", документи, що підтверджують формування та/або сплату внесків до статутного капіталу - не подаються державному реєстратору для проведення реєстраційної дії для зміни складу учасників товариства або розміру їх часток.

Таким чином, наявний в матеріалах справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не є достатнім доказом формування статутного капіталу товариства та сплати учасниками своїх вкладів.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи заявника апеляційної скарги щодо необґрунтованого відхилення судом першої інстанції первинних документів в якості доказів сплати повної вартості вкладів до статутного капіталу учасниками ТОВ "СП Добрий господар".

Судом першої інстанції встановлено та надано належну оцінку копіям документів, які були надані ОСОБА_5

Так, на копіях банківських виписок та квитанції ПАТ "Банк Золоті Ворота" відсутній відбиток штампу банку про дату видачі цих документів банком. Копії прибуткових касових ордерів не містять підпису директора та печатки Товариства відповідача. Також, вони не містять підпис особи, яка мала внести ці грошові кошти, а у квитанції до прибуткового касового ордеру не зазначено особу, від якої вказані в ордері грошові кошти були прийняті. А тому, встановити внесення грошових коштів у касу підприємства не вбачається можливим.

Так само, копія видаткового касового ордеру не містить печатки товариства.

Також, неможливо встановити будь-які дані з копій сторінок із зазначенням прізвищ та сум, які не містять відбитку печатки товариства, оскільки їх неможливо ідентифікувати з іншими господарськими операціями та первинними документами.

Таким чином, надані ОСОБА_5 документи не дають можливості підтвердити чи спростувати ті обставини, на які посилається третя особа в якості доказів сплати частки в статутний капітал відповідача.

Щодо копій наданих фінансових звітів за 2012, 2013, 2014 роки, то вони не є первинними документами, а відображають розмір статутного капіталу, визначений у статуті і зареєстрований у ЄДР. Копії "Розшифровок" до фінансових звітів не відображають даних щодо оплати статутного капіталу учасниками ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар".

Таким чином, з копій фінансових звітів та "Розшифровок" неможливо встановити та ідентифікувати, хто з учасників та у яких розмірах вносив до статутного капіталу товариства, оскільки фінансовий звіт не містить дані про кожного учасника товариства та про контрагентів товариства взагалі.

Приписи частини 8 статті 19 Господарського кодексу України встановлюють, що усі суб'єкти господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, виділені на окремий баланс, зобов'язані вести первинний (оперативний) облік результатів своєї роботи, складати та подавати відповідно до вимог закону статистичну інформацію та інші дані, визначені законом, а також вести (крім громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які провадять господарську діяльність і зареєстровані відповідно до закону як підприємці) бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно із законодавством.

За статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, реальний внесок вкладу до статутного капіталу є господарською операцією, яка повинна бути оформлена первинним документом.

Статистична інформація не відображає здійснені господарські операції суб'єкта господарювання, а містить в собі узагальнені і оброблені дані, отримані від таких суб'єктів на відповідних носіях, і достовірність цієї інформації перевірити неможливо, оскільки первинна документація органам статистики разом із звітом не надається (Закону України "Про державну статистику").

В свою чергу, з матеріалів справи свідчить, що наявні облікові бухгалтерські дані карток рахунку №40 ТОВ "СП Добрий господар" за контрагентами - учасниками товариства, акт інвентаризації статутного капіталу ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар", копії сторінок з головних книг товариства, підтверджують той факт, що ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 свій обов'язок щодо внесення реального вкладу до статутного капіталу товариства не виконали та свої частки фактично не сплатили.

Факт невнесення своїх вкладів до статутного капіталу також підтверджують й самі учасники товариства та безпосередньо представник ТОВ "СП Добрий господар" під час судового засідання в суді першої та апеляційної інстанції.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять даних щодо наявності у учасників Товариства свідоцтв про сплату ними своїх часток у статутному капіталі.

Таким чином, на момент прийняття спірних рішень загальних зборів від 28.02.2014 р. учасники не внесли повністю свої вклади до статутного капіталу Товариства.

В матеріалах справи також міститься висновок аудиторської перевірки, а також картки рахунків, оборотно-сальдові відомості, які підтверджують, що ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 вкладів до статутного капіталу з дати заснування товариства з 21.08.2012 р. по день подання позову не вносили, незважаючи на те, що статутний капітал зареєстровано у розмірі 20000,00 грн.

Надані ОСОБА_5 документи без підтвердження їх походження не є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт сплати своєї частки в статутному капіталі.

Щодо рішень загальних зборів Товариства від 19.03.2014 р., оформленні протоколом загальних зборів учасників Товариства відповідача № 6 від 19.03.2014 р.

Рішення загальних зборів ТОВ "СП Добрий господар", оформлені протоколом № 6 містять аналогічні порушення вимог Закону, які наведені стосовно рішень загальних зборів № 5 від 28.02.2014 р.

Загальними зборами ТОВ "СП Добрий господар" вирішені питання, які не включенні в порядок денний.

Так, згідно порядку денного поставлені наступні питання: про передачу частки у статутному капіталі в розмірі 50% у зв'язку з продажем корпоративних прав ТОВ "СП Добрий господар" громадянці ОСОБА_5; 2) про затвердження нової редакції Статуту ТОВ "СП Добрий господар"; 3) про зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію Статуту ТОВ "СП Добрий господар".

За результатами проведених загальних зборів учасників від 28.02.2014 р. вирішено: 1) укласти договір купівлі-продажу корпоративних та передати частку у статутному капіталі, яка складає 50% і у грошовому еквіваленті становить 10 000 грн. - громадянці ОСОБА_5; 2) затвердити нову редакцію Статуту ТОВ "СП Добрий господар" та доручити підписати Статут ОСОБА_3 та ОСОБА_5; 3) зобов'язати ОСОБА_3 провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію Статуту.

Не вирішено питання відступлення частки ОСОБА_3, про затвердження складу засновників та перерозподіл часток; відступлення частки відбулось без повної сплати попередніми учасниками, а потім ОСОБА_3

Однак, окрім наведеного, підставою для скасування вказаних рішень від 19.03.2014 р., як вірно встановлено місцевим господарським судом, є те, що вказані рішення, оформлені протоколом №6 є похідними від рішень, прийнятих загальними зборами 28.02.2014 р., оскільки, скасування рішень від 28.02.2014 р. відновлює склад учасників, який був зареєстрований у ТОВ "СП Добрий господар", а саме: ОСОБА_6 із розміром внеску до статутного капіталу 12200,00 грн., що складає 61% статутного капіталу Товариства; ОСОБА_3 із розміром внеску до статутного капіталу 5000,00 грн., що складає 25% статутного капіталу Товариства; ОСОБА_7 із розміром внеску до статутного капіталу 2800,00 грн., що складає 14% статутного капіталу Товариства.

Щодо договорів купівлі-продажу корпоративних прав (т. 1 а.с. 108-109, 110-111), судова колегія зазначає наступне.

Як свідчить з положень договорів купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "СП Добрий господар", в жодному з них не вказано, що учасники Товариства продавали сплачену частку у статутному капіталі; відсутні посилання на наявність у Учасників Товариства свідоцтв, які підтверджують повну сплату їх часток; в матеріалах справи відсутні акти приймання-передачі частки в статутному капіталі.

Також, у п.1.3. Договору, укладеному між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, вказано, що розмір частки продавця ОСОБА_3 у статутному капіталі складає 50%, що становить розмір вкладу у грошах 10 000 грн. Проте, на час укладання цього договору розмір частки ОСОБА_3 у статутному капіталі складав 100%, що становить розмір вкладу у грошах 20 000 грн.

В п.1.1. Договору, укладеному між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3, вказано, що продавець зобов'язується передати у власність покупця свою частку у розмірі 75% статутного капіталу, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цю частку. Проте, жодного учасника, який би мав частку в статутному капіталі Товариства у розмірі 75% на час укладання договору, до моменту укладання договору та після укладання договору Товариство не мало.

Таким чином, можна дійти висновку про неправомірність зазначених договорів купівлі-продажу, але вони можуть бути оскаржені в іншому судовому процесі, оскільки законність (незаконність) цих договорів не є предметом розгляду цієї справи.

До того ж, спори щодо договорів купівлі-продажу частки в статутному капіталі не породжують правових наслідків для Товариства, оскільки складають цивільно-правові відносини між продавцем та покупцем майна (частки в статутному капіталі).

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства (рекомендації президії Вищого господарського суду України від 28 грудня 2007 року №04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справі, що виникають з корпоративних відносин").

Заявник апеляційної скарги зазначає, що у зв'язку із відсутністю у позивача корпоративних прав, внаслідок укладення ним договору купівлі-продажу часток у статутному капіталі відповідача, то він вже не є учасникам Товариства, а тому оспорювані рішення загальних зборів не порушують права ОСОБА_6

Колегія суддів не погоджується з такими доводами апеляційної скарги, з огляду на таке.

Порушене право ОСОБА_6 полягає в тому, що внаслідок прийняття незаконних рішень, він фактично позбавився корпоративних прав у Товаристві, в яке вносив власні грошові кошти шляхом надання фінансової допомоги.

Відповідно до статей 54 і 64 Закону України "Про господарські товариства" учасник товариства з обмеженої або додаткової відповідальності, що виходить або був виключений з товариства, має право на одержання вартості частини майна товариства пропорційно розміру його частки у статутному капіталі товариства.

У частині першій статті 66 та у статті 139 Господарського кодексу України зазначено, що майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства.

Отже, вартість частки майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить (виключається) з товариства, повинна визначатися з розрахунку вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення тощо з урахуванням майнових зобов'язань товариства. Майно підприємства обліковується на його балансі, де відображається вартість активів підприємства та джерел їх формування.

Будь-який учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків, виходячи з дійсної (ринкової) вартості майна товариства.

Внаслідок прийнятих рішень загальних зборів, ОСОБА_6 фактично було виключено із складу учасників Товариства без проведення відповідних виплат.

Крім того, як вірно зазначено в рішенні суду першої інстанції, у позивача також виник охоронюваний законом інтерес реалізувати своє корпоративне право та відновити його для того, щоб отримати відповідні матеріальні блага.

Поняття охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Таким чином, охоронюваний законом інтерес ОСОБА_6 у відновленні своїх корпоративних прав з метою отримання матеріальних благ від Товариства підлягає судовому захисту з метою усунення допущених порушень та відновлення того стану, який існував до прийняття оскаржуваних рішень загальних зборів.

Крім того, оспорювані рішення загальних зборів Товариства зачіпають права третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - ОСОБА_3, оскільки приписами статті 140 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники товариства, які неповністю внесли вклади, несуть солідарну відповідальність за його зобов'язаннями у межах вартості невнесеної частини вкладу кожного учасника.

Таким чином, третя особа - ОСОБА_3, будучи учасником ТОВ "СП Добрий господар" на момент прийняття спірних рішень загальних зборів, ніс також ризик збитків, пов'язаних з діяльністю Товариства.

А у зв'язку із тим, що інші учасники господарського товариства - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, свої вклади не внесли, то відповідальність ОСОБА_3 за спричинені Товариством збитки не обмежувалась виключно його часткою у статутному капіталі, а мала солідарний характер.

З урахуванням наведеного, колегією суддів встановлено, що спірні рішення загальних зборів, які відбулись 28.02.2014 р. та 19.03.2014 р. зачіпають охоронювані законом інтереси та корпоративні права позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Право позивача та третьої особи з самостійними вимогами підлягає захисту судом шляхом повернення сторін у первісний стан, який існував до прийняття і реєстрації рішень загальних зборів відповідача від 28.02.2014 р., оформлених протоколом загальних зборів учасників Товариства № 5 від 28.02.2014р., та від 19 березня 2014 року, оформлених протоколом загальних зборів учасників Товариства №6 від 19.03.2014р. та скасування відповідних рішень загальних зборів ТОВ "СП Добрий господар" як незаконних.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновків Господарського суду Харківської області, викладених у рішенні від 25.01.2016 р. у цій справі.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення при новому розгляді справи, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи та виконав вказівки постанови Вищого господарського суду України від 18.11.2015 р. у цій справі (т. 3 а.с. 50-58), правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 25 січня 2016 року у справі №922/2278/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повна постанова складена 15.03.2016 р.

Головуючий суддя Камишева Л.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Пелипенко Н.М.