Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

22 березня 2016 року Справа № 927/172/16

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "БВА",

проспект Миру, 180 А, кв. 20, м. Чернігів, 14037

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Новгород-Сіверський

м"ясокомбінат", вул. Залінійна, 31, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000

предмет спору: про стягнення 62016,27 грн

Суддя Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №9/03-01 від 09.03.2016, представник

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "БВА" подано позов до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгород-Сіверський м"ясокомбінат" про стягнення 59643,60 грн боргу та 2372,67 грн пені за період з 22.01.2016 по 23.02.2016 за неналежне виконання умов договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014, договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015.

У судовому засіданні 09.03.2016 судом здійснено огляд оригіналів: договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014; договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015; видаткових накладних №2 від 26.12.2014 на суму 95625,00 грн, № 8 від 27.11.2015 на суму 528948,00 грн, №1 від 09.12.2015 на суму 1231537,50 грн, №4 від 21.12.2015 на суму 896076,00 грн, №5 від 23.12.2015 на суму 233550,00 грн, №6 від 29.12.2015 на суму 175387,50 грн, №14 від 21.01.2016 на суму 50994,90 грн; довіреностей №248602 від 26.12.2014, №5 від 27.11.2015, №20 від 09.12.2015, №30 від 21.12.2015, №33 від 23.12.2015 та договору купівлі-продажу худоби №21/01 від 21.01.2016.

У відзиві на позовну заяву від 10.03.2016 відповідач не погоджується з позовними вимогами виходячи з того, що у 2015 році позивачем була поставлена ВРХ на суму 3161124 грн 00 коп, а відповідач оплатив суму у розмірі 3190000,00 грн. В звязку з тим, що позивач інколи поставляв ВРХ у меншому розмірі, він проводив повернення зайво отриманих коштів. Тобто заборгованості за 2015 рік відповідач перед позивачем не має. Стосовно поставленої ВРХ у січні 2016 р. на суму 50994,90 грн, відповідач зазначає, що в бухгалтерії відсутні будь які дані про наявність накладних за січень 2016 р. для оплати позивачу та згідно витягу з журналу охорони підприємства та журналу ветеринарного лікаря, прийому ВРХ в період з 01.01.2016 по 01.02.2016 не проводилося. Надана суду накладна №14 від 21.01.2016 не може вважатися належним доказом про поставку, оскільки відповідач не отримував ВРХ від позивача у січні 2016 р. Також відповідач зазначає, що під час розгляду справи суду необхідно звернути увагу на те, що не зрозуміло хто приймав рішення про отримання від позивача ВРХ згідно накладної №14 від 21.01.2016 на суму 50994,90 грн, оскільки 15.12.2015 припинились повноваження директора підприємства ОСОБА_2 При закінченні 15.12.2015 трудового контракту попередній директор підприємства ОСОБА_2 не забезпечив належну передачу матеріальних активів підприємства, новопризначеному т.в.о. директора підприємства ОСОБА_3 (призначений з 25.01.2016), який 25.01.2016 прийняв наказ з метою проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей та упорядкування управлінських документів. При перевірці були встановлені факти відсутності певних управлінських та розпорядчих документів, з приводу чого підприємство звернулося до Н.-Сіверської ВП ГУНП в Чернігівській області.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №01544498 від 16.03.2016, але повноважного представника у судове засідання 22.03.2016 не направив.

Представник позивача у судовому засіданні 22.03.2016 надала письмове клопотання про відмову від фіксації судового засідання технічними засобами, яке задоволено судом.

Від позивача через канцелярію суду до початку судового засідання надійшло письмове клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів, яке задоволено судом.

Інших заяв та клопотань від сторін до суду не надійшло.

Ухвали суду від 25.02.2016, 09.03.2016, 16.03.2016 були направлені відповідачу за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві: вул. Залінійна, 31, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000 та отримані відповідачем, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень №01536649 від 25.02.2016, №01531450 від 09.03.2016 та №01544498 від 16.03.2016, але відповідач повноважного представника у судові засідання 09.03.2016, 16.03.2016 та 22.03.2016 не направив, витребуваних документів суду не надав.

Ухвалами суду від 25.02.2016, 09.03.2016 та 16.03.2016 сторони були повідомлені, що незявлення в судове засідання повноважних представників сторін не є перешкодою для розгляду спору по суті. Крім того, ухвалами суду від 09.03.2016 та 16.03.2016 явка представника відповідача у судове засідання обовязковою не визнавалась.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, повідомленого належним чином, оскільки будь-яких поважних причин не зявлення в судове засідання, відповідачем суду не повідомлено.

У судовому засіданні 22.03.2016 суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача виклала позовні вимоги.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 статті 202 та ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

25.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Новгород-Сіверський м"ясокомбінат" (відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БВА" (позивач) укладено договір поставки великої рогатої худоби №11.

26.11.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Новгород-Сіверський м"ясокомбінат" (відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БВА" (позивач) укладено договір поставки худоби №26/11.

Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1.1., 1.2. договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014, та договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки покупцеві продукцію, а саме ВРХ у живій вазі (далі товар), а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити вартість товару, визначену у протоколі до квитанції. Предметом поставки є визначений товар, зазначений у протоколі, підписаний постачальником та покупцем.

Згідно з п. 3.1., 3.2. договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014, загальна кількість товару, що підлягає поставці, одиниці вимірюванні визначаються квитанцією за згодою сторін. Квитанції, після погодження сторонами, є невідємними складовими цього договору.

Згідно з п. 3.1., 3.2. договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, загальна кількість товару, що підлягає поставці, одиниці вимірюванні визначаються накладною за згодою сторін. Накладна, після погодження сторонами, є невідємними складовими цього договору.

Відповідно до п. 11.1. договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, невідємними додатками до цього договору є накладні, квитанції, додаткові угоди та інші додатки, укладені сторонами протягом дії цього договору у письмовій формі за підписами обох сторін.

Відповідно до п. 9.1. договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014, цей договір діє до 31 грудня 2014 р. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від його виконання.

Відповідно до п. 9.1. договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, цей договір діє до 27 листопада 2016 р. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від його виконання.

У відповідності до п. 2 статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 2.1., 2.2. договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, поставка товару здійснюється постачальником на умовах ЕXW (Офіційні правила тлумачення торгівельних термінів. Міжнародної палати Інкотермс 2000). Разом з товаром постачальник повинен передати покупцю документи, які належать до передачі разом з товаром відповідно до чинного законодавства України. До таких документів належать бухгалтерські документи та ветеринарне свідоцтво (Форма №1).

Згідно з п. 3.3., 4.5. договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, поставка товару за кількістю, якістю, асортиментом і ціною повинна відповідати супровідним документам постачальника. У накладних на товар, що поставляється відповідно до цього договору, постачальник зазначає найменування кожної асортиментної позиції товару, його кількість, вартість та артикул кожної асортиментної позиції, зазначений у заявці.

Відповідно до п. 4.1. договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, постачальник повинен не пізніше 5 (пяти) робочих днів з дня отримання заявки від покупця надіслати останньому підтвердження заявки (у вигляді рахунку-фактури) за допомогою поштового звязку на адресу покупця або засобами факсимільного звязку на телефон/факс покупця, у якому постачальник вказує асортимент, кількість товару, дату поставки, ціну та вартість партії поставки товару, який постачальник зобовязується поставити покупцю, дату поставки партії товару.

Згідно з п. 5.1., 5.3. договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, базові ціни на товар, що поставляється постачальником, є вільними відпускними і вказуються у накладних постачальника. Сторони визначають, що базові ціни на товар, вказані у накладних, є дійсними на дату укладання цього договору та погоджені сторонами. Ціна товару, яка входить у партію поставки, остаточно узгоджується та вказується сторонами у накладній на поставку партії товару. Зміна остаточно узгодженої сторонами ціни товару після його поставки покупцю не допускається.

Відповідно до п. 4.3. договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, поставка товару здійснюється за рахунок покупця.

Згідно з п. 4.2. договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, постачальник поставляє товар не пізніше 1 (одного) календарного дня з моменту повної оплати товару.

Відповідно до п. 2.3., 4.6. договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, зокрема, право власності на поставлений товар переходить до покупця в момент отримання товару від постачальника за накладною. Товар вважається зданим постачальником і прийнятим покупцем з моменту підписання повноваженими представниками сторін накладних.

На виконання умов договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014, постачальник (позивач) поставив, а покупець (відповідач) прийняв ВРХ 5 гол. на загальну суму 95625,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №2 від 26.12.2014, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 16), а оригінал було оглянуто в судовому засіданні 09.03.2016.

Факт поставки великої рогатої худоби по договору поставки №11 від 25.12.2014 на суму 95625,00 грн також підтверджується наявними в матеріалах справи прийомною квитанцією №000191 від 26.12.2014; квитанцією №2 за листопад 2015 р. з податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2014 р.; реєстром виданих та отриманих податкових накладних за грудень 2014 року; податковою накладною №8 від 26.12.2014 та квитанцією про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 08.01.2015 про реєстрацію податкової накладної №8 від 26.12.2014.

На виконання умов договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, постачальник (позивач) поставив, а покупець (відповідач) прийняв в період з 27.11.2015 по 29.12.2015 товару на загальну суму 3065499,00 грн, що підтверджується матеріалами справи, зокрема: видатковою накладною №8 від 27.11.2015 на суму 528948,00 грн, прийомною квитанцією №000139 від 27.11.2015, квитанцією №2 за листопад 2015 р. з податковою декларацією з податку на додану вартість за листопад 2014 р.; видатковою накладною № 1 від 09.12.2015 на суму 1231537,50 грн та прийомною квитанцією №000141 від 09.12.2015; видатковою накладною №4 від 21.12.2015 на суму 896076,00 грн, прийомною квитанцією №000075 від 21.12.2015, податковою накладною №7 від 21.12.2015 та квитанцією про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.01.2016 про реєстрацію податкової накладної №7 від 21.12.2015; видатковою накладною №5 від 23.12.2015 на суму 233550,00 грн, прийомною квитанцією №000126 від 23.12.2015, податковою накладною №8 від 23.12.2015 та квитанцією про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.01.2016 про реєстрацію податкової накладної №8 від 23.12.2015; видатковою накладною №6 від 29.12.2015 на суму 175387,50 грн, прийомною квитанцією №000134 від 29.12.2015, податковою накладною №9 від 29.12.2015, витягом від 13.01.2016 про прийом до центрального рівня Державної податкової служби України податкової накладної №9 від 29.12.2015 та рахунком №6 від 29.12.2015, які містяться в матеріалах справи.

Сума поставки за грудень 2015 р. 2536551 грн підтверджується також квитанцією №2 за грудень 2015 р. з податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2015 р.

Згідно з п. 4.6. договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, зокрема, повноваження фізичної особи покупця, яка отримує товар, підтверджуються довіреністю відповідно до вимог Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих довіреностей на одержання цінностей (затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.96р. №99).

Факт отримання товару повноважною фізичною особою покупця по вищевказаним накладним підтверджується довіреностями: №248602 від 26.12.2014, №5 від 27.11.2015, №20 від 09.12.2015, №30 від 21.12.2015, №33 від 23.12.2015, виданих директору ОСОБА_2 на отримання від ТОВ «БВА» цінностей.

Відповідач не надав суду заперечень щодо факту поставки товару.

Відповідно до п. 5.4. договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, сума цього договору складається із суми вартості партій товарів, поставлених постачальником протягом строку дії цього договору та вказаних у накладних.

Згідно з п. 5.4.1. договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, сума договору може бути змінена в залежності від потреби покупця у товарі, але не може перевищувати суму, вказану в п. 5.4.

Відповідно до п. 5.4.2. договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014, у разі, якщо необхідність покупця у товарі відпала, сума договору визначається відповідно до суми вартості партій товару, що був поставлений, а покупець не несе відповідальності за зменшення суми договору.

Відповідно до п. 5.5 договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, ціни встановлюються у національній валюті України.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 6.1., 6.2. договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, оплата здійснюється в розмірі повної вартості товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах у цьому договорі. Оплата товару здійснюється протягом 2-х (двох) банківських днів з моменту отримання покупцем рахунок-фактури, шляхом 100% передплати вартості відповідної партії поставки товару.

Згідно з п. 6.3. договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, оплата здійснюється покупцем на підставі цього договору. При здійсненні платежу покупець обовязково повинен вказувати у платіжному дорученні номер та дату цього договору або номер та дату накладної (товарно-транспортної накладної), за якою партія товару поставлялася, або номер і дату рахунку-фактури, виписаного постачальником на оплату поставленої партії товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач за поставлений товар розрахувався частково:

По договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014: за видатковою накладною №2 від 26.12.2014 на суму поставки 95625,00 грн сплатив частково в сумі 70000,00 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №66 від 26.12.2014 на суму 70000,00 грн з призначенням платежу: рахунок №2 від 26.12.2014 (а.с. 26).

Таким чином, за договором поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 станом на 26.12.2014 заборгованість відповідача перед позивачем становила 25625,00 грн.

По договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015 відповідач проводив розрахунки наступним чином :

- платіжним дорученням №14 від 26.11.2015 відповідач здійснив позивачу попередню оплату на суму 600000,00 грн з призначенням платежу за молодняк зг. рах №8 від 26.11.2015, копія якого міститься в матеріалах справи. Факт оплати відповідачем 600000,00 грн підтверджується податковою накладною №10 від 26.11.2015.

Оплата по зазначеному платіжному дорученню в сумі 528948,00 грн була зарахована позивачем в рахунок оплати за худобу поставлену по видатковій накладній №8 від 27.11.2015 на суму поставки 528948,00 грн.

Оскільки відповідачем була здійснена попередня оплата на більшу суму (600000,00 грн), ніж сума поставки (528948,00 грн), то позивачем було здійснено повернення відповідачу надлишково-сплачених коштів у сумі 71052,00 грн (600000,00 грн - 528948,00 грн = 71052,00 грн), згідно з платіжним дорученням №142 від 30.11.2015 з призначенням платежу повернення кредиторської заборгованості згідно акта звірки №б/н від 30.11.2015. Сума повернення позивачем відповідачу надлишково-сплачених коштів у сумі 71052,00 грн також підтверджується наявними в матеріалах справи: розрахунком №11 від 30.11.2015 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 26.11.2015 №10, випискою з банківського рахунку позивача за 30.11.2015 та квитанцією №2 за листопад 2015 р. з податковою декларацією з податку на додану вартість за листопад 2015 р.

- платіжними дорученнями №40 від 07.12.2015 на суму 1100000,00 грн з призначенням платежу за ВРХ, бик зг. рах №1 від 07.12.2015 та №50 від 09.12.2015 на суму 200000,00 грн. з призначенням платежу за ВРХ, бик зг. рах №1 від 07.12.2015 відповідач здійснив позивачу попередню оплату на загальну суму 1300000,00 грн. Факт оплати відповідачем 1300000,00 грн підтверджується зареєстрованими податковими накладними №1 від 07.12.2015 та №2 від 09.12.2015.

Оплата по зазначеним платіжним дорученням була зарахована позивачем в рахунок оплати за худобу поставлену по видатковій накладній № 1 від 09.12.2015 на суму поставки 1231537,50 грн.

Оскільки відповідач здійснив попередню оплату на більшу суму (1300000,00 грн), ніж сума поставки (1231537,50 грн), то позивачем було здійснено повернення надлишково-сплачених коштів відповідачу у сумі 68462,50 грн (1300000,00 грн - 1231537,50 грн = 68462,50 грн), згідно з платіжним дорученням №149 від 14.12.2015 на суму 68462,50 грн з призначенням платежу повернення кредиторської заборгованості згідно акта звірки №б/н від 14.12.2015. Сума повернення позивачем відповідачу надлишково-сплачених коштів у сумі 68462,50 грн також підтверджується наявними в матеріалах справи: розрахунком №3 від 14.12.2015 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 09.12.2015 №2, випискою з банківського рахунку позивача за 14.12.2015 та квитанцією №2 за грудень 2015 р. з податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2015 р.

- по видатковій накладній №4 від 21.12.2015 на суму поставки 896076,00 грн оплатив 800000,00 грн за платіжним дорученням №79 від 21.12.2015. Заборгованість відповідача станом на 21.12.2015 по видатковій накладній №4 від 21.12.2015 становила 96076,00 грн (896076,00 грн - 800000,00 грн = 96076,00).

- по видатковій накладній №5 від 23.12.2015 на суму поставки 233550,00 грн відповідач здійснив оплати на загальну суму 360000,00 грн за платіжними дорученнями №82 від 23.12.2015 на суму 100000,00 грн та №86 від 23.12.2015 на суму 260000,00 грн. Як свідчать матеріали справи, відповідач здійснивши оплату на суму 360000,00 грн розрахувався за зобовязаннями по видатковій накладній №5 від 23.12.2015 на суму 233550,00 грн та погасив борг у сумі 96076,00 грн за зобовязаннями по видатковій накладній №4 від 21.12.2015, яка виникла станом на 21.12.2015 (360000,00 грн - 233550,00 грн - 96076,00 грн = 30374,00 грн). Таким чином, станом на 23.12.2015, залишок надлишково-сплачених коштів відповідача на рахунку позивача становив 30374,00 грн.

- по видатковій накладній №6 від 29.12.2015 на суму поставки 175387,50 грн відповідач здійснив оплати за платіжними дорученнями №87 від 24.12.2015 на суму 45000,00 грн та №97 від 29.12.2015 на суму 15000,00 грн, на загальну суму 60000,00 грн. З урахуванням наявної на 21.12.2015 переплати в сумі 30374,00 грн, сума заборгованості за видатковою накладною №6 від 29.12.2015 станом на 29.12.2015 становила 85013,50 грн (175387,50 грн - 60000,00 грн - 30374,00 грн = 85013,50 грн).

Таким чином, за договором поставки худоби №26/11 від 26.11.2015 заборгованість відповідача перед позивачем станом на 29.12.2015 становила 85013,50 грн.

Заборгованість відповідача перед позивачем по договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та по договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015 станом на 29.12.2015 становила 110638,50 грн (85013,50 грн + 25625,00 грн = 110638,50 грн), яка підтверджується також актом звірки розрахунків з контрагентом ТОВ «Новгород-Сіверський м»ясо комбінат» станом на 01.01.2016, який підписаний повноважними представниками позивача і відповідача та скріплений печатками сторін (а.с. 61).

21.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Новгород-Сіверський м"ясокомбінат" (відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БВА" (позивач) укладено договір купівлі-продажу худоби №21/01.

Відповідно до п. 1.1 договору купівлі-продажу худоби №21/01 від 21.01.2016, в порядку та на умовах, визначених цим договором, «Продавець» зобов»язується передати у власність Покупця, а «Покупець» прийняти та оплатити живу худобу з відпускною відомістю про переміщення, в подальшому товар, в порядку та на умовах визначених цим договором.

Зі змісту договору купівлі-продажу худоби №21/01 від 21.01.2016 вбачається, що за юридичною природою вказаний договір є договором купівлі-продажу.

Згідно з п. 1.2. договору купівлі-продажу худоби №21/01 від 21.01.2016, якість товару за цим договором має відповідати всім санітарним, гігієнічним, технічним та іншим нормам, стандартам встановленим чинним законодавством України.

Відповідно до п. 1.3. договору купівлі-продажу худоби №21/01 від 21.01.2016, продавець та покупець відповідно підтверджують, що укладання цього договору та його виконання для продавця та покупця не суперечать нормам чинного законодавства України, а також відповідно підтверджують те, що укладення цього договору та його виконання не суперечать цілям діяльності сторін, положенням їх установчих документів чи інших локальних актів сторін.

Згідно з п. 1.4. договору купівлі-продажу худоби №21/01 від 21.01.2016, право власності на товар зберігається за продавцем до моменту фактичної передачі товару покупцеві.

Відповідно до п. 2.1., 2.2. договору купівлі-продажу худоби №21/01 від 21.01.2016, ціна та кількість товару згідно цього договору, встановлюється в національній валюті України та вказується в протоколах погодження закупівельних цін, які є невідємною частиною цього договору. Ціна за одиницю товару, що поставляється за цим договором, визначається сторонами в протоколах погодження закупівельних цін.

Згідно з п. 3.2. договору купівлі-продажу худоби №21/01 від 21.01.2016, зокрема, покупець зобовязується своєчасно прийняти всю предявлену товаровиробником у відповідності з даним договором худобу; оплату за поставлену худобу проводити згідно протоколу погодження цін.

На виконання договору купівлі-продажу худоби №21/01 від 21.01.2016, відповідачем було поставлено позивачу живу худобу (бичок молочний старше 12 місяців) на суму 50994,90 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи підписаною та скріпленою печатками сторін видатковою накладною №14 від 21.01.2016 (а.с. 37), оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні 09.03.2016, податковою накладною №12 від 21.01.2016, квитанцією №2 за січень 2016 р. з податковою декларацією з податку на додану вартість за січень 2016 р.

У відповідності до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов»язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару .

Оскільки умовами договору купівлі-продажу худоби №21/01 від 21.01.2016 строк оплати сторонами не визначено, то позивач зобов»язаний був сплатити за отриману худобу після її прийняття.

Як свідчать матеріали справи, позивачем, в порядку передбаченому ст. 202, 203 Господарського кодексу України, в рахунок погашення заборгованості по договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 в розмірі 25625,00 грн, яка існувала станом на 26.12.2014 та по договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015 в розмірі 85013,50 грн, яка існувала станом на 29.12.2015 було зараховано 50994,90 грн заборгованості позивача перед відповідачем по договору купівлі-продажу худоби №21/01 від 21.01.2016.

Таким чином, відбулось погашення заборгованості у розмірі 25625,00 грн за договором поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та частково погашення заборгованості за договором поставки худоби №26/11 від 26.11.2015 (85013,50 грн (50994,90 грн - 25625,00 грн) = 59369,90 грн).

Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 21.01.2016 по договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015 (по видатковій накладній №6 від 29.12.2016) становить 59643,60 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 2372,67 грн за період з 22.01.2016 по 23.02.2016 за прострочку оплати товару, поставленого за видатковою накладною №6 від 29.12.2015 на суму 175387,50 грн за договором поставки худоби №26/11 від 26.11.2015.

Відповідно до ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобовязання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі чи законі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно з п. 7.3. договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, у разі несплати вартості товару покупцем у строк, установлений п. 6.2. цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від вартості неоплаченої партії товару за кожен день прострочення.

Як свідчать матеріали справи, рахунок №6 від 29.12.2015 на суму 175387,50 грн щодо поставки ВРХ в кількості 8 голів та биків в кількості 3 голів був отриманий відповідачем 29.12.2015, що підтверджується підписом керівника відповідача на ньому.

Таким чином, відповідач, в порядку п. 6.1., 6.2. договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, за поставлений товар за видатковою накладною №6 від 29.12.2015 на суму 175387,50 грн мав розрахуватись протягом двох банківських днів, тобто по 31.12.2015. Прострочка зобовязання виникла з 01.01.2016.

Матеріалами справи підтверджується прострочка виконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо оплати товару по договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015, але враховуючи, що при розрахунку пені позивачем була допущена помилка стосовно кількості днів у році (замість 366 днів зазначено 365 днів), тому суд доходить висновку, що пеня підлягає стягненню в розмірі 2366,19 грн за прострочку оплати за період з 22.01.2016 по 23.02.2016.

Твердження відповідача стовно того, що заборгованості за 2015 рік відповідач перед позивачем не має, оскільки у 2015 році позивачем була поставлена ВРХ на суму 3161124 грн 00 коп, відповідач оплатив суму у розмірі 3190000,00 грн, судом до уваги не приймається виходячи з наступного:

Предметом заявлених позовних вимог позивача є стягнення заборгованості в розмірі 59643,60 грн за неналежне виконання умов двох договорів: договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015. Загалом поставка позивачем відповідачу товару по двох договорах була здійснена на суму 3161124 грн, оплата відповідачем - на суму 3190000,00 грн, також позивачем було повернуто відповідачу надлишково-сплачені кошти у розмірі 139514,50 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем по цим договорам станом на 29.12.2015 становила 110638,50 грн (3161124 грн - 3190000,00 грн + 139514,50 грн = 110638,50 грн).

Заперечення відповідача стосовно того, що надана суду накладна №14 від 21.01.2016 не може вважатися належним доказом про поставку, оскільки відповідач не отримував ВРХ від позивача у січні 2016 року, також не приймається судом, оскільки наявний в матеріалах справи договір купівлі-продажу худоби №21/01 від 21.01.2016, на виконання якого відповідачем позивачу (а не навпаки) була поставлена ВРХ по накладній №14 від 21.01.2016 на суму 50994,90 грн. Сума даної поставки була зарахована позивачем як часткова оплата заборгованості по договору поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015. Таким чином, станом на 21.01.2016 заборгованість відповідача перед позивачем по договору поставки худоби №26/11 від 26.11.2015 становить 59643,60 грн (110638,50 грн - 50994,90 грн = 59643,60 грн).

Зауваження відповідача стосовно виявлення відсутності певних управлінських та розпорядчих документів при зміні керівництва підприємства судом до уваги не може бути прийняте, оскільки вказані відповідачем обставини не звільняють його від виконання взятих на себе зобовязань за договором поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014 та договором поставки худоби №26/11 від 26.11.2015.

Відповідач не довів суду, а також не надав належних та допустимих доказів, які підтверджували відсутність виконання сторонами зобов»язань за договором поставки великої рогатої худоби №11 від 25.12.2014, договором поставки худоби №26/11 від 26.11.2015 та договором поставки великої рогатої худоби №11 від 21.01.2016.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, взяті на себе зобовязання не виконав, за отриманий товар своєчасно в повному обсязі не розрахувався, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню в частині стягнення 59643,60 грн боргу та 2366,19 грн пені.

Оскільки спір виник у звязку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1377,86 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 11, 202, 205, 525, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 612, 626, 629, 712 Цивільного кодексу України, ст. 173, 174, 175, 193, 230, 231 Господарського кодексу України, ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України „Про судовий збір, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгород-Сіверський м"ясокомбінат", вул. Залінійна, 31, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000 (, п/р №5 в ПАТ ОСОБА_4 Аваль, МФО 380805) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БВА", проспект Миру, 180 А, кв. 20, м. Чернігів, 14037 (, р/р №9842 ЧРУ «Приватбанк», м. Чернігів, МФО 353586) 59643,60 грн боргу; 2366,19 грн пені та 1377,86 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. У решті позову відмовити.

Суддя Л.М. Лавриненко