РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2016Справа №910/1328/16

За Товариство з обмеженою відповідальністю "Гуала Кложерс Україна"

до Державна служба інтелектуальної власності України

Іностранноє Частноє Проізводствєнноє Унітарноє предпріятіє "Алкопак"

про визнання недійсними змін

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

від позивача Дубинський М.І. - представник Коваль А.М. - представник
від відповідача 1 від відповідача 2Костенко К.О. - представник Боровик Б.П. - представник Боровик П.А .- представник
Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гуала Кложерс Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державної служби інтелектуальної власності та Іностранноє Частноє Проізводствєнноє Унітарноє предпріятіє "Алкопак" про визнання недійсним змін.

Ухвалою суду від 29.01.2016 порушено провадження у справі № 910/1328/16 та призначено розгляд справи на 24.02.2016.

09.02.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано додаткові документи по справі.

В судове засідання 24.02.2016 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по справі.

В судовому засіданні 24.02.2016 представник відповідача 1 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві.

В судовому засіданні 24.02.2016 оголошено перерву до 11.03.2016.

03.03.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано письмові пояснення щодо відзиву на позовну заяву Відповідача 1 .

10.03.2016 відділом діловодства суду від представника відповідача 1 отримано клопотання про доручення матеріалів до справи.

В судове засідання 11.03.2016 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по справі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 11.03.2016 представник відповідача 1 з'явився, надав суду усні пояснення по справі, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання 11.03.2016 представник відповідача 2 з'явився, надав суду відзив на позовну заяву відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві.

Після виходу з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 11.03.2016 р., відповідно до ч. 2. ст. 85 Господарського процесуального кодексу України було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, та повідомлено, що повне рішення буде складено в термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши подані учасниками процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та подані заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГУАЛА КЛОЖЕРС Україна» (надалі за текстом - "позивач") звернулось до суду з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України (надалі за текстом - "відповідач 1") та ІНОСТРАННОГО ЧАСТНОГО ПРОІЗВОДСТВЄННОГО УНІТАРНОГО ПРЄДПРІЯТІЯ «АЛКОПАК» (надалі за текстом - «відповідач 2») про визнання недійсними змін, внесених до формули корисної моделі за патентом України № 81597 від 10 липня 2013 р.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що, базуючись на Патенті України № 81597 на корисну модель та відповідній формулі корисної моделі, у березні 2014 р. відповідач 2 направив позивачу лист-попередження щодо негайного припинення порушення прав на вказаний патент та вилучення з цивільного обігу закупорювальних пробок, які виробляються та реалізовуються позивачем. Здійснивши аналіз даного патенту та формули корисної моделі, з метою захисту своїх порушених отриманою претензією прав позивач у відповідності до положень ч. ч. 2, 3, 4 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» звернувся із клопотанням до Державного підприємства «Український інститут промислової власності» (надалі - «УКРПАТЕНТ») про проведення експертизи запатентованої корисної моделі за Патентом України № 81597 на відповідність умовам патентоздатності, зокрема, новизні. УКРПАТЕНТ провів експертизу запатентованої корисної моделі і склав висновок експертизи щодо умов патентоздатності від 24 квітня 2014 р. № 8709/ЗУ/14, згідно якого корисна модель за Патентом України № 81597 не відповідає умовам патентоздатності, а саме, новизні. Після отримання даного висновку УКРПАТЕНТУ та базуючись на ньому позивач звернувся до господарського суду із позовом про визнання патенту України № 81597 на корисну модель недійсним повністю, який розглядається у межах справи № 910/24106/15, що знаходиться у провадженні Господарського суду м. Києва (суддя: Бондарчук В.В.). Однак, 25 березня 2015 р. відповідачем 1 на підставі заяви відповідача 2 про часткову відмову від патенту України № 81597 до формули корисної моделі за вказаним патентом було внесені зміни, в результаті яких до даної формули були додані дві нові (додаткові) ознаки, а саме: індикаторна ділянка є інтервалом Н між торцевою поверхнею зовнішньої кришки і торцевою поверхнею внутрішньої втулки; внутрішня втулка забарвлена в колір, що контрастує з кольором зовнішньої кришки. Позивач вважає, що відповідачі 1, 2 по справі вчинили дії, пов'язані із внесенням змін до формули корисної моделі за патентом України № 81597, які позивач вважає порушенням своїх гарантованих законом прав на визнання патенту України № 81597 на корисну модель недійсним згідно формули, базуючись на якій відповідач 2 направив позивачу претензію щодо припинення порушення прав. При цьому, реалізацію даного права позивач у відповідності до положень ч. ч. 2, 3, 4 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» розпочав ще у березні 2014 р., тобто, задовго до того, як були внесені зміни до формули корисної моделі за патентом України № 81597 (25 березня 2015 р.). Відповідно, визнання судом внесених змін недійсними буде мати своїм правовим наслідком дійсність попередньої формули корисної моделі за патентом України № 81597, базуючись на якій відповідачем 2 позивачу було направлено претензію щодо припинення порушення прав, і яку позивач оскаржує у межах справи № 910/24106/15.

За наведених обставин позивач просить суд:

1. Визнати недійсними зміни до формули корисної моделі «ЗАКУПОРЮВАЛЬНИЙ ПРИСТРІЙ ДЛЯ ПЛЯШКИ» за патентом України № 81597 від 10 липня 2013 р. на корисну модель, внесені 25 березня 2015 р. на підставі заяви власника Патенту - ІНОСТРАННОЄ ЧАСТНОЄ ПРОІЗВОДСТВЄННОЄ УНІТАРНОЄ ПРЄДПРІЯТІЄ «АЛКОПАК» (246007, Білорусь, м. Гомель, вул. Федюнинського, будинок 21, приміщення 2) про часткову відмову від патенту;

2. Зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести запис до Державного реєстру патентів України на корисні моделі стосовно визнання недійсними вищенаведених змін до формули корисної моделі за патентом України на корисну модель № 81597 від 10 липня 2013 р. та здійснити про це публікацію в Офіційному бюлетені "Промислова власність".

Відповідачі 1, 2 надали відзиви на позов, у яких заперечили проти задоволення позовних вимог повністю з підстав, наведених у поданих відзивах. Відповідні відзиви зводяться до посилань відповідачів 1, 2 на законність внесення відповідних змін до формули корисної моделі за патентом України № 81597 від 10 липня 2013 р. та відсутності підстав для визнання відповідних змін недійсними.

Крім того, відповідачі 1 посилаються на обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав що не передбачений Цивільним кодексом України.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч. 1 ст. 32 ГПК України).

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили (ст. 43 ГПК України).

Судом встановлено, що 10 липня 2013 р. відповідачем 1 було видано патент України № 81597 на корисну модель на ім'я відповідача 2, що підтверджується випискою щодо патенту України № 81597 на корисну модель з Державного реєстру патентів України на корисні моделі та матеріалами заявки № u 2012 13895 від 06.12.2012 р. щодо вказаного патенту. Згідно вказаних матеріалів формула корисної моделі містить один (перший) незалежний пункт і два (другий та третій) залежні пункти, які є наступними:

1. Закупорювальний пристрій для пляшки, що виконаний у вигляді пробки, здатної встановлюватися в горловині пляшки, забезпеченої внутрішньою втулкою із засобом індикації розкриття, який відрізняється тим, що пристрій додатково містить зовнішню кришку, встановлену на внутрішню втулку, з можливістю підйому в осьовому напрямі відносно неї при першому розкритті, а засіб індикації розкриття є нижньою частиною внутрішньої втулки, виконаною у вигляді індикаторної ділянки.

2. Закупорювальний пристрій для пляшки за п. 1, який відрізняється тим, що на бічній поверхні внутрішньої втулки є кільцевий виступ, що утримує зовнішню кришку, після першого розкриття, забезпечуючи постійну фіксацію усіх деталей при подальшому розкритті.

3. Закупорювальний пристрій для пляшки за п. 1, який відрізняється тим, що містить засіб блокування зворотного ходу від переміщення зовнішньої втулки в початкове положення при повторному закритті, зберігаючи при цьому видиму індикаторну ділянку.

Отримавши вказаний патент, у березні 2014 р. відповідач 2 направив позивачу претензію за № 518/2014 щодо припинення порушення прав на корисну модель з вимогами, зокрема, вилучення з цивільного обігу закупорювальних пробок, що підтверджується копією вказаної претензії. Крім того, представником відповідача 2 здійснювалось додаткове листування з представниками позивача щодо припинення порушення прав на корисну модель, що підтверджується, зокрема, копією листа № 0803-04/14 від 28 квітня 2014 р., який міститься у матеріалах справи.

20 березня 2014 р. представник позивача на виконання положень ч. ч. 2, 3, 4 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» звернувся із клопотанням за вих. № 7544/1 до Державного підприємства «Український інститут промислової власності» (надалі - «УКРПАТЕНТ») про проведення експертизи запатентованої корисної моделі за Патентом України № 81597 на відповідність умовам патентоздатності, зокрема, новизні з метою визнання Патенту України № 81597 недійсним повністю. УКРПАТЕНТ провів експертизу запатентованої корисної моделі і склав висновок експертизи щодо умов патентоздатності від 24 квітня 2014 р. № 8709/ЗУ/14, що був затверджений заступником директора з питань експертизи УКРПАТЕНТУ Н.Л. Петровою 25 квітня 2014 р., і згідно якого корисна модель за патентом України № 81597 не відповідає умовам патентоздатності, а саме, новизні. Після отримання даного висновку УКРПАТЕНТУ та базуючись на ньому, 08 вересня 2015 р. позивач звернувся до господарського суду із позовом про визнання патенту України № 81597 на корисну модель недійсним повністю, який на даний час розглядається у межах справи № 910/24106/15, що знаходиться у провадженні Господарського суду міста Києва (суддя: Бондарчук В.В.).

Судом встановлено, що 25 березня 2015 р. відповідачем 1 на підставі заяви відповідача 2 про часткову відмову від Патенту України № 81597 до формули корисної моделі за вказаним патентом було внесені зміни, в результаті яких до даної формули були додані дві нові ознаки, які раніше не містились у формулі даної корисної моделі, а саме: індикаторна ділянка є інтервалом Н між торцевою поверхнею зовнішньої кришки і торцевою поверхнею внутрішньої втулки; внутрішня втулка забарвлена в колір, що контрастує з кольором зовнішньої кришки.

Судом здійснено порівняння двох формул корисної моделі за Патентом України № 81597, перша з яких була опублікована 10 липня 2013 р. і була чинною до 25 березня 2015 р., а друга - набрала чинності з 25 березня 2015 р. в результаті внесення відповідних змін. Результати вказаного порівняння наведені у таблиці нижче.

Формула корисної моделі за патентом України № 81597, що була опублікована 10 липня 2013 р. і була чинною до 25 березня 2015 р. Формула корисної моделі за патентом України № 81597, що набула чинності з 25 березня 2015 р.
1. Закупорювальний пристрій для пляшки, що виконаний у вигляді пробки, здатної встановлюватися в горловині пляшки, забезпеченої внутрішньою втулкою із засобом індикації розкриття, який відрізняється тим, що пристрій додатково містить зовнішню кришку, встановлену на внутрішню втулку, з можливістю підйому в осьовому напрямі відносно неї при першому розкритті, а засіб індикації розкриття є нижньою частиною внутрішньої втулки, виконаною у вигляді індикаторної ділянки. 2. Закупорювальний пристрій для пляшки за п. 1, який відрізняється тим, що на бічній поверхні внутрішньої втулки є кільцевий виступ, що утримує зовнішню кришку, після першого розкриття, забезпечуючи постійну фіксацію усіх деталей при подальшому розкритті. 3. Закупорювальний пристрій для пляшки за п. 1, який відрізняється тим, що містить засіб блокування зворотного ходу від переміщення зовнішньої втулки в початкове положення при повторному закритті, зберігаючи при цьому видиму індикаторну ділянку.1. Закупорювальний пристрій для пляшки, що виконаний у вигляді пробки, здатної встановлюватися в горловині пляшки, забезпеченої внутрішньою втулкою із засобом індикації розкриття, який відрізняється тим, що пристрій додатково містить зовнішню кришку, встановлену на внутрішню втулку, з можливістю підйому в осьовому напрямі відносно неї при першому розкритті, а засіб індикації розкриття є нижньою частиною внутрішньої втулки, виконаною у вигляді індикаторної ділянки, яка є інтервалом Н між торцевою поверхнею зовнішньої кришки і торцевою поверхнею внутрішньої втулки, причому внутрішня втулка забарвлена в колір, що контрастує з кольором зовнішньої кришки. 2. Закупорювальний пристрій для пляшки за п. 1, який відрізняється тим, що на бічній поверхні внутрішньої втулки є кільцевий виступ, що утримує зовнішню кришку, після першого розкриття, забезпечуючи постійну фіксацію усіх деталей при подальшому розкритті. 3. Закупорювальний пристрій для пляшки за п. 1, який відрізняється тим, що містить засіб блокування зворотного ходу від переміщення зовнішньої втулки в початкове положення при повторному закритті, зберігаючи при цьому видиму індикаторну ділянку.
На підставі проведеного порівняння формул корисної моделі суд дійшов висновку, що у результаті внесених 25 березня 2015 р. змін до формули корисної моделі за патентом України № 81597 до першого незалежного пункту формули корисної моделі було додано дві нові ознаки (виділені жирним шрифтом у таблиці), які раніше не містились ні у незалежному (першому), ні у двох залежних (другому і третьому) пунктах формули, а саме: індикаторна ділянка є інтервалом Н між торцевою поверхнею зовнішньої кришки і торцевою поверхнею внутрішньої втулки; внутрішня втулка забарвлена в колір, що контрастує з кольором зовнішньої кришки. Як вбачається із матеріалів справи, а саме, клопотання представника відповідача 2 за вих. № 2320-08/14 від 28.08.2014 р. додані до незалежного пункту формули корисної моделі додаткові ознаки містилися у описі корисної моделі, опублікованому 10.07.2013 р., а саме, на стор. 2, строки 36-37 та строки 56-57.

Суд відзначає, що відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» «Обсяг правової охорони, що надається, визначається формулою винаходу (корисної моделі)». Отже, суд дійшов висновку, що саме формула корисної моделі (а не опис) визначає обсяг прав власника патенту, від яких згідно приписів ч. 1 ст. 32 даного Закону власник патенту може відмовитись повністю або частково. Так, згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» «Власник патенту в будь-який час може відмовитися від нього повністю або частково на підставі заяви, поданої до Установи». Таким чином, з урахуванням ч. 5 ст. 6, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» відмовитися від патенту частково можна виключно шляхом відмови від конкретних пунктів формули (незалежних або залежних), оскільки саме формула визначає обсяг правової охорони корисної моделі, від якого можливо відмовитись повністю або частково на підставі ч. 1 ст. 32 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі». Однак, будь-яка інша зміна формули корисної моделі не є частковою відмовою від патенту у розумінні приписів ч. 5 ст. 6, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі». Суд вважає, що будь-які інші зміни формули корисної моделі, зокрема, шляхом додавання до формули корисної моделі додаткових ознак, які містилися в описі корисної моделі, призводять виключно до заміни обсягу правової охорони, щодо якого виданий патент на корисну модель, зовсім іншим обсягом, щодо якого патент не видавався, і, фактично, до заміни одного патенту на корисну модель іншим патентом з іншим обсягом правової охорони, а не до відмови від патенту частково у розумінні приписів ч. 5 ст. 6, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі». Відтак, внесення таких змін є порушенням положень ч. 5 ст. 6, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі». А отже, суд дійшов висновку, що зміни до формули корисної моделі за патентом України № 81597 були внесені 25 березня 2015 р. відповідачем 1 на підставі клопотання представника відповідача 2 за вих. № 2320-08/14 від 28.08.2014 р. про часткову відмову від патенту з порушенням вищенаведених приписів ч. 5 ст. 6, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі».

Крім того, судом ретельно досліджено процедуру внесення змін до формули корисної моделі, що врегульована п. п. 2.4., 2.5. Положення про Державний реєстр патентів України на корисні моделі, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 20 червня 2001 р. № 469 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 липня 2001 р. за № 558/5749 з подальшими змінами і доповненнями (надалі за текстом - «Положення»). Так, згідно п. 2.5. Положення: «Заява про повну або часткову відмову від патенту подається власником патенту і містить: обсяг прав, щодо яких здійснюється відмова в разі часткової відмови від патенту (деклараційного патенту); обсяг прав, що залишається (у разі часткової відмови від патенту (деклараційного патенту)». Судом досліджено клопотання представника відповідача 2 за вих. № 2320-08/14 від 28.08.2014 р. про часткову відмову від патенту України № 81597 на корисну модель. У вказаному клопотанні щодо обсягу прав, щодо яких здійснюється часткова відмова від патенту наведена саме уся формула корисної моделі, опублікована 10.07.2013 у бюлетені «Промислова власність» № 13, Однак, суд дійшов висновку, що від усієї формули корисної моделі відповідач 2 в порушення наведеної у клопотанні інформації не відмовився, оскільки щодо обсягу прав, що залишається, у клопотанні знову наведена саме уся формула корисної моделі з додаванням до неї двох додаткових ознак, а саме: індикаторна ділянка є інтервалом Н між торцевою поверхнею зовнішньої кришки і торцевою поверхнею внутрішньої втулки; внутрішня втулка забарвлена в колір, що контрастує з кольором зовнішньої кришки. Отже, суд дійшов висновку, що внесення змін до формули корисної моделі за патентом України № 81597 відбулося із порушенням приписів п. 2.5. Положення, оскільки у поданому 29 серпня 2014 р. клопотанні відповідача 2 про часткову відмову від патенту не було зазначено конкретного обсягу прав, щодо яких здійснюється часткова відмова від патенту, а була зазначена саме уся формула корисної моделі, опублікована 10.07.2013 у бюлетені «Промислова власність» № 13. Однак в порушення п. 2.5. даного Положення відповідач 2 не відмовився від усієї формули корисної моделі, а повністю залишив дану формулу, додавши до неї інші додаткові ознаки, яких раніше не було у формулі корисної моделі (ні в незалежному, ні в залежних пунктах формули), в результаті чого з'явився абсолютно новий об'єкт для патентування, а не часткова відмова від вказаного патенту. Отже, під час розгляду справи позивачем доведено, а відповідачем 1 не спростовано, допущене порушення приписів п. 2.5. Положення, оскільки відповідач 1 не перевірив від якого саме обсягу прав, наведеного у формулі корисної моделі за патентом України № 81597 відповідач 2 відмовляється і який саме обсяг прав, наведений у вказаній формулі корисної моделі за патентом України № 81597, залишається у відповідача 2 з урахуванням часткової відмови від патенту і, відповідно, з порушенням даного пункту Положення, а також приписів ч. 5 ст. 6, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» вніс відповідні зміни.

Згідно положень ч. 2 ст. 35 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» «Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у зв'язку із застосуванням цього Закону». Тобто, в силу ч. 2 ст. 35 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» юрисдикція судів поширюється, в тому числі, і на правовідносини щодо часткової відмови від патенту, що визначені ч. 1 ст. 32 даного Закону.

Згідно положень ст. 15 ЦК України «Кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства». У судочинстві у господарських судах дане право реалізується у статті 1 ГПК України, згідно якої «Підприємства, установи, організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів…». При цьому, у рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 р. № 18-рп/2004 зазначається, що «поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам».

Згідно ст. 20 ГК України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом:

- визнання наявності або відсутності прав;

- визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом;

- відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання;

- припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;

- присудження до виконання обов'язку в натурі;

- відшкодування збитків;

- застосування штрафних санкцій;

- застосування оперативно-господарських санкцій;

- застосування адміністративно-господарських санкцій;

- установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;

- іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту прав є також визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, встановленим законом або договором. Поняття правочину сформульовано у ч. 1 ст. 202 ЦК України і означає будь-яку юридичну дію особи чи осіб, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків, а в силу ч. 4 ст. 202 ЦК України «Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше осіб». Отже, часткова відмова від патенту України № 81597 відповідачем 2 та внесення на цій підставі відповідних змін до реєстру відповідачем 1 підпадає під поняття правочину у розумінні приписів ч. ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України та загальних засад цивільного законодавства України.

В "Аналізі практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України" від 01 квітня 2014 р. Верховним Судом України зроблено висновок, що не можна погодитися з практикою судів, які відмовляють у позові у зв'язку з тим, що позивач, звертаючись до суду, обрав спосіб захисту, не встановлений законом або договором для захисту права чи інтересу, що порушене, невизнане або оспорюється. У таких випадках слід виходити із загальних засад захисту прав, свобод та інтересів, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Правова позиція Верховного Суду України щодо способів захисту прав викладена у висновку про застосування норми матеріального права, що міститься у постанові від 21 травня 2012 року у справі N 6-20цс11 744, згідно якої відмова суду касаційної інстанції у задоволенні позову з тих підстав, що обраний позивачем спосіб захисту прав, не передбачений законом, не можна визнати обґрунтованим. Судом не враховано, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Обмежене тлумачення ст. 16 ЦК України суперечить зазначеним положенням та призводить до неправомірної відмови в реалізації права особи на судовий захист.

Таким чином, господарський суд на підставі положень ч. 5 ст. 6, ч. 1 ст. 32, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», ч. 2 ст. 16, ч. ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України, ст. 20 ГК України та з урахуванням практики Верховного Суду України щодо захисту прав, викладеної у «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України" від 01 квітня 2014 р.» та постанові від 21 травня 2012 року у справі № 6-20цс11 744, вважає за необхідне визнати недійсними зміни до формули корисної моделі за патентом України № 81597 від 10 липня 2013 р. на корисну модель, внесені 25 березня 2015 р. відповідачем 1 на підставі заяви відповідача 2 про часткову відмову від патенту як такі, що були здійснені з порушенням вимог ч. 5 ст. 6, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», п. 2.5. Положення.

Доводи відповідача 1щодо обрання позивачем неналежного способу захисту прав не приймаються судом до уваги, оскільки позивачем належним чином обґрунтовано, а відповідачем 1не спростовано, підстави звернення до суду із даним позовом, його нормативно-правове обґрунтування та порушення внесеними змінами прав позивача, оскільки ці зміни до Державного реєстру патентів України на корисні моделі щодо патенту України № 81597 перешкоджають позивачу у реалізації свого права на визнання патенту недійсним стосовно саме тої формули спірної корисної моделі, базуючись на якій відповідач 2 направив позивачу претензію щодо припинення порушення його прав.

Доводи відповідачів 1, 2 щодо законності внесення відповідних змін судом також не приймаються до уваги за їх необґрунтованістю, оскільки позивачем доведено, а відповідачами 1, 2 не спростовано допущені порушення вимог ч. 5 ст. 6, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а також п. 2.5. Положення про Державний реєстр патентів України на корисні моделі під час внесення змін до формули корисної моделі.

Викладене дає підстави вважати обґрунтованими позовні вимоги позивача про визнання недійсними змін до формули корисної моделі за патентом України № 81597 від 10 липня 2013 р. на корисну модель, що були внесені відповідачем 2 на підставі заяви відповідача 1 про часткову відмову від патенту.

Окрім викладеного, базуючись на положеннях ч. 1 ст. 32 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», яка передбачає можливість публікації відомостей в офіційному бюлетені «Промислова власність» і на п. п. 1.3., 2.3. Положення про Державний реєстр патентів України на корисні моделі, що передбачають можливість внесення до реєстру змін та відомостей за рішенням судових органів та публікацію цих змін у офіційному бюлетені «Промислова власність», суд вважає обґрунтованими і, відповідно, такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача 1 внести запис до Державного реєстру патентів України на корисні моделі стосовно визнання недійсними вищенаведених змін до формули корисної моделі за патентом України на корисну модель № 81597 від 10 липня 2013 р. та здійснити про це публікацію в Офіційному бюлетені "Промислова власність".

Щодо клопотання позивача про об'єднання даної справи з іншою справою № 910/24106/15, яка знаходиться у провадженні господарського суду м. Києва (суддя: Бондарчук В.В.) і стосується саме визнання вказаного патенту недійсним повністю, судом враховується відкликання даного клопотання представником позивача, що було здійснено письмово у поясненнях № 160303/13090 від 03 березня 2016 р.

Відповідно до ст. 49 ГПК України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУАЛА КЛОУЖЕС Україна» до Державної служби інтелектуальної власності України та ІНОСТРАННОГО ЧАСТНОГО ПРОІЗВОДСТВЄННОГО УНІТАРНОГО ПРЄДПРІЯТІЯ «АЛКОПАК» про визнання недійсними змін, внесених до формули корисної моделі за Патентом України № 81597 від 10 липня 2013 р. на корисну модель «ЗАКУПОРЮВАЛЬНИЙ ПРИСТРІЙ ДЛЯ ПЛЯШКИ» задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними зміни до формули корисної моделі «ЗАКУПОРЮВАЛЬНИЙ ПРИСТРІЙ ДЛЯ ПЛЯШКИ» за Патентом України № 81597 від 10 липня 2013 р. на корисну модель, внесені 25 березня 2015 р. на підставі заяви власника патенту - ІНОСТРАННОЄ ЧАСТНОЄ ПРОІЗВОДСТВЄННОЄ УНІТАРНОЄ ПРЄДПРІЯТІЄ «АЛКОПАК» (246007, Білорусь, м. Гомель, вул. Федюнинського, будинок 21, приміщення 2) про часткову відмову від патенту;

3. Зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести запис до Державного реєстру Патентів України на корисні моделі стосовно визнання недійсними вищенаведених змін до формули корисної моделі за патентом України на корисну модель № 81597 від 10 липня 2013 р. та здійснити про це публікацію в Офіційному бюлетені "Промислова власність";

4. Стягнути з ІНОСТРАННОГО ЧАСТНОГО ПРОІЗВОДСТВЄННОГО УНІТАРНОГО ПРЄДПРІЯТІЯ «АЛКОПАК» (адреса місцезнаходження: 246007, Білорусь, м. Гомель, вул. Федюнинського, будинок 21, приміщення 2, ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності не відомий) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУАЛА КЛОУЖЕС Україна» (адреса місцезнаходження: 400007, м. Суми, вул. Лінійна, 18, ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності 35743082) 2756 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень) судового збору.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту рішення, оформленого відповідно до вимог ст. 84 ГПК України.

6. Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст складено 18.03.2016

Суддя Л.В. Прокопенко