ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"17" березня 2016 р. Справа № 903/754/14

за позовом публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк", м. Луцьк

до товариства з обмеженою відповідальністю "УМПП - Центр", м. Луцьк

третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариства з обмеженою відповідальністю "Млинівські макарони", смт. Млинів

про стягнення 24 090 516,32 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,

Суддя Якушева І.О.,

при секретарі судового засідання Хомич .В.

за участю представників:

від позивача: Смалюх Р.Я. (дов. №295-19 від 25.02.2016.),

від відповідача: Якимчук В.В. (дов. б/н від 11.03.2016р.), Овчаров А.В. (дов. б/н від 11.03.2016р.),

третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: н/з

Запис розгляду справи здійснювався за допомогою програмно-апаратного комплексу „Діловодство суду".

Суть спору: 14.08.2014р. до господарського суду надійшла позовна заява №1514-19 від 13.08.2014р. публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк", м. Луцьк до товариства з обмеженою відповідальністю "УМПП - Центр", м. Луцьк, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариства з обмеженою відповідальністю "Млинівські макарони", смт. Млинів про стягнення 24 090 516,32 грн., з них: 8 112 014,18 грн. заборгованості за кредитом, наданим на підставі кредитного договору №1605/07-189 від 16.05.2007р., 10 419 152,38 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом за період січень 2009р. - липень 2014р., 2 433 604,25 грн. штрафу від простроченої суми кредиту, 3 125 745,71 грн. штрафу від простроченої суми процентів.

Ухвалою суду від 15.08.2014р. суддею господарського суду Слободяном П.Р. позовну заяву було прийнято до розгляду та порушено провадження у справі.

Ухвалою суду від 30.09.2014р. провадження у справі № 903/754/14 за позовом публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк", м. Луцьк до товариства з обмеженою відповідальністю "УМПП - Центр", м. Луцьк, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариства з обмеженою відповідальністю "Млинівські макарони", смт. Млинів про стягнення 24090516,32 грн. було зупинено до одержання висновку судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручено Волинському відділенню Львівського науково - дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2015р. у зв'язку зі звільненням з посади судді Слободяна П.Р. справу розподілено судді Якушевій І.О.

Ухвалою від 19.11.2015р. суддею Якушевою І.О. справу №903/754/14 за позовом публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк", м. Луцьк до товариства з обмеженою відповідальністю "УМПП - Центр", м. Луцьк, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариства з обмеженою відповідальністю "Млинівські макарони", смт. Млинів про стягнення 24090516,32 грн. було прийнято до провадження.

03.02.2016р. на адресу господарського суду від Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок судової оціночно-будівельної експертизи №7024 від 30.12.2015р.

Ухвалою суду від 15.02.2016р. провадження у справі було поновлено, розгляд справи призначено на 02.03.2016р., зобов'язано сторін, третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, подати суду обґрунтовані письмові пояснення по справі, докази на їх підтвердження.

01.03.2016р. відповідач через канцелярію суду подав клопотання №4 від 01.03.2016р., в якому у зв'язку із неможливістю забезпечення присутності представника в судовому засіданні 02.03.2016р. просив розгляд справи відкласти та не здійснювати розгляд справи без участі ТзОВ "УМПП - Центр".

01.03.2016р. від третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ТзОВ "Млинівські макарони" через канцелярію суду надійшло клопотання №121 від 29.02.2016р., в якому він просив відкласти розгляд справи у зв'язку із негайним службовим відрядженням до м. Києва та неможливістю забезпечити явку іншого представника в судове засідання; також просив не здійснювати розгляд справи за відсутності представника ТзОВ "Млинівські макарони".

В судове засідання 02.03.2016р. представники відповідача, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не з'явились, вимог ухвали суду від 15.02.2016р. щодо подачі суду письмових пояснень по справі, доказів на їх підтвердження - не виконали.

З метою всестороннього та об'єктивного з'ясування обставин справи, забезпечення відповідачу права на захист, ухвалою суду від 02.03.2016 розгляд справи було відкладено на 17.03.2016р.; з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення спору витребувано у позивача розрахунки сум, заявлених до стягнення, та письмові пояснення по справі.

В судове засідання 17.03.2016р. не з'явився представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариства з обмеженою відповідальністю "Млинівські макарони".

Ухвала суду від 02.03.2016р. була надіслана ТзОВ "Млинівські макарони" за адресою, зазначеною в позовній заяві: Рівненська область, Млинівський район, смт.Млинів, вул. Народна,50. Факт її надіслання підтверджується списком рекомендованої кореспонденції господарського суду Волинської області від 09.03.2016р.

Згідно з інформацією із офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта» відправлення суду (ухвала від 02.03.2016р.) повертається за зворотною адресою через відсутність адресата за вказаною адресою.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України в п.п.3.9.1. постанови №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду .

З огляду на викладене, розгляд справи 17.03.2016р. здійснювався судом за відсутності третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

17.03.2016р. відповідач до початку розгляду судом справи по суті звернувся до суду з клопотаннями та заявами:

- про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису;

- про застосування позовної давності;

- про витребування у позивача оригіналів всіх письмових доказів, які були приєднані ним до позовної заяви та підтверджують право вимоги як кредитора. На обґрунтування клопотання відповідач посилається на те, що позивач отримував у Національного банку України рефінансування під заставу прав вимоги за кредитними договорами. Як стверджував відповідач, у нього є обґрунтовані підстави вважати, що право вимоги за кредитним договором №1605/07-189 від 16.05.2007р., перейшло до Національного банку України;

- про витребування у позивача оригіналів первинних бухгалтерських документів або завірених належним чином копій первинних бухгалтерських документів банку (розпорядження, заяви на видачу кредитних коштів, меморіальні ордери, платіжні доручення тощо) за кредитним договором №1605/07-189 від 16.05.2007р. за період з16.05.2007р. по 01.08.2014р., що підтверджують отримання кредитних коштів (траншів) позичальником за кредитним договором №1605/07-189 від 16.05.2007р.; погашення та сплату позичальником процентів, в тому числі прострочених, за користування кредитом в розрізі кожного місяця за період з16.05.2007р. по 01.08.2014р.; сплату інших платежів (комісії, пені, штрафу тощо) за вказаний період; виписки банку за всіма аналітичними рахунками з обліку заборгованості позичальника за кредитним договором №1605/07-189 від 16.05.2007р. (в тому числі за рахунками з обліку строкових та прострочених сум тіла кредиту, строкових та прострочених процентів, комісій, пені, штрафів, а також відповідних транзитних рахунків за їх наявності) за період з16.05.2007р. по 01.08.2014р;

- про приєднання до матеріалів справи та врахування при вирішенні спору відзиву на позов №6 від 17.03.2016р.

Клопотання відповідача задоволені частково: на підставі ст.4-4 здійснюється фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Клопотання про витребування у позивача оригіналів всіх письмових доказів, які були приєднані ним до позовної заяви та підтверджують право вимоги як кредитора,та інше клопотання про витребування бухгалтерських документів, що підтверджують видачу та погашення кредиту, які були заявлені позивачем до початку розгляду справи по суті, залишені судом без задоволення.

Сумніви відповідача у відсутності у позивача права вимоги за кредитним договором №1605/07-189 від 16.05.2007р. не підтверджені жодними доказами.

Представник позивача в судовому засіданні факт передачі в заставу Національному банку України прав за кредитним договором №1605/07-189 від 16.05.2007р. заперечував.

Як пояснив представник позивача для обліку виданих відповідачу кредитних коштів було відкрито відповідний рахунок.

Виписки з цього рахунку, в якому відображено і погашені відповідачем суми кредиту, додані позивачем до матеріалів справи.

Згідно з поясненнями представника позивача, додані позивачем до матеріалів справи розрахунок заборгованості за кредитом, розрахунок заборгованості за процентами за користування кредитом виконано саме на підставі відомостей, які містяться у цих виписках.

Висловлюючи сумніви у правильності зарахування коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості і правильності розрахунків, заявлених до стягнення сум, відповідач свого контррозрахунку не подав, а також не зазначив, які конкретно суми чи-то виданого кредиту, чи-то погашених сум віднесено позивачем не вірно.

Відхиливши наведені клопотання, які були заявлені відповідачем до початку розгляду справи по суті, судом було роз'яснено, що суд не буде позбавлений права витребувати від позивача за необхідності наведені відповідачем документи після переходу до розгляду справи по суті та заслуховування пояснень представників сторін.

Представники відповідача в судовому засіданні, відповідач у відзиві на позов №6 від 17.03.2016р. просили у задоволенні позову відмовити, посилаючись на таке:

- позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду.

Спірні правовідносини між позивачем та відповідачем ґрунтуються на договорі іпотеки від 1 7.10.2007р., відповідно до якого ТзОВ «УМПП-Центр» передав нерухоме майно в іпотеку ПАТ «Західінкомбанк» для часткового забезпечення зобов'язань ТзОВ «Млинівські макарони» за кредитним договором №1605/07-1 89 від 16 травня 2007р.

Відповідно до п.8.1. цей договір діє до повного виконання відповідачем зобов'язань за цим договором.

Як зазначив Пленум Вищого господарського суду України в абзаці 3 п.3.3 постанови від 29.05.2013р. №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» умова укладеного сторонами договору про те, що останній діє до повного виконання зобов'язань не с умовою про збільшення позовної давності, оскільки остання за своєю правовою природою є певним періодом у часі (частина перша статті 251, стаття 256 ЦК України), який починається від конкретного дня і спливає також у певний момент часу.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Разом із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою па подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 25] та частина друга статті 252 ЦК України). При цьому сама по собі умова договору іпотеки про дію іпотеки до повного виконання зобов'язань за кредитним договором не може розглядатися як встановлення строку дії іпотеки, так як це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Відповідно до договору про внесення змін до договору іпотеки від 21.12.2010р. термін користування кредитними коштами встановлюється до 26 квітня 2011р.

Згідно з додатковим договором до кредитного договору №1605/07-189 від 29.10.2010р. термін користування кредитними коштами встановлюється до 26 квітня 2011р. включно, а в разі невиконання (неналежного виконання) ТзОВ «Млинівські макарони» будь-якої з умов договору - до першої письмової вимоги ПАТ «Західінкомбанк».

Враховуючи вищевикладене, термін повернення заборгованості за кредитним договором №1605/07-189 від 29.10.2010 р. сплив 26 квітня 2011 р., тому саме 26.04.2011 року слід розглядати як строк закінчення дії іпотечного договору.

Положенням ст. 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, строк позовної давності щодо вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки сплив 26.04.2014 року.

Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки 13.08.201 р.

Положенням ч. 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, позивач, звернувшись із позовною заявою 13.08.2014р., пропустив трьохрічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову; договір іпотеки від 17.10.2007р. укладений з порушенням норм чинного законодавства (ч. З ст.5 Закону України «Про іпотеку»), тому є недійсним.

Згідно з ч.1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

У ст. 5 Закону України «Про іпотеку» передбачено вимоги до об'єкта, одночасне поєднання яких дозволяє об'єкту нерухомого майна виступати предметом іпотеки. А саме, предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов:1) нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація;2) нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення;3) нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Відповідно до ч.3 ст.5 Закону України «Про іпотеку» частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Відповідно до ст. 182 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності на об'єкти нерухомості (будівлі, споруди, приміщення), підлягають державній реєстрації, яка на момент укладення договору іпотеки здійснювалася реєстраторами бюро технічної інвентаризації (п.1.7 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 №7/5).

Приписами ст.2 Закону України «Пpo державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» визначено, що державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об'єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до Тимчасового положення відомості про об'єкти нерухомого майна та права на них містяться в реєстраційних справах підприємств БТІ, які, серед іншого, містять дані про реєстраційний номер об'єкта, відомості про власника (власників), форму власності, вид спільної власності та розмір часток, якщо майно належить на праві спільної часткової власності.

10.02.2004р. Волинське обласне бюро технічної інвентаризації зареєструвало за ТзОВ «УМПП-Центр» право власності на адміністративний будинок /А-6/, що знаходиться за адресою м.Луцьк, пр. Грушевського, 30 (номер витягу 2786332; додаток №1).

Таким чином, право власності було зареєстровано на цілісну будівлю, а не поповерхово.

Для здійснення реєстрації права власності окремо на кожен поверх згідно Тимчасового положення необхідно було здійснити поділ об'єкта нерухомого майна. В такому випадку відповідний розділ Державного реєстру прав закривається (п.6.4,), одночасно здійснюється проведенням державної реєстрації прав на новостворений(і) об'єкт (об'єкти) нерухомого майна (п.6.6.).

Проте, жодних вищезазначених дій не вчинялося, виділення в натурі частини об'єкта (поверху під іпотеку) не здійснювалося.

Додатково це підтвердило і Волинське обласне бюро технічної інвентаризації у листі від « 29» травня 2014 р. (додаток №2).

Таким чином, на момент укладення договору іпотеки приміщення третього поверху адміністративного будинку А-б, що знаходиться за адресою; м.Луцьк, пр.Грушевського, 30:1) в натурі не виділялося;2) права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості не реєструвалося;3) окрема адреса не присвоювалася.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність доказів підтвердження факту реєстрації приміщення третього поверху адміністративного будинку А-6, що знаходиться за адресою: м.Луцьк, пр. Грушевського, 30 як окремого об'єкта нерухомості з присвоєнням йому нового реєстраційного номеру, беручи до уваги, що договір іпотеки від 17.10.2007р. укладений з порушенням норм чинного законодавства (ч.3 ст.5 Закону України «Про іпотеку»), а відтак порушує права та законні інтереси позивача, оскільки останній позбавляється гарантованого права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У зв'язку з необхідністю витребування додаткових пояснень і доказів розгляд справи слід відкласти.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Розгляд справи відкласти на 31.03.2016р. на 14 год. 15 хв.

2. Зобов'язати позивача до 29.03.2016р. подати суду:

2.1. Письмові пояснення по справі з врахуванням заперечень на позов, наведених у відзиві №6 від 17.03.2016р.

2.2. Письмові пояснення щодо передачі позивачем прав за кредитним договором №1605/07-189 від 16.05.2007р. в заставу Національному банку України.

2.3. Письмові пояснення щодо врахування позивачем при виконанні розрахунку кредитної заборгованості задоволення майнових вимог банку у справі про банкрутство позичальника - ТзОВ «Млинівські макарони».

2.4. Письмові пояснення щодо розбіжності в сумах, заявлених до стягнення, у даній справі та у справі про банкрутство.

3. Зобов'язати відповідача до 29.03.2016р. подати суду:

3.1. Письмові пояснення з врахуванням доводів позивача про переривання строку позовної давності у зв'язку із зверненням 11.04.2014р. з позовом до Луцького міськрайонного суду.

Відповідачу, позивачу надіслати ухвалу суду рекомендованим листом, третій особі - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суддя І. О. Якушева