ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 р. Справа № 917/2460/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Клондайк-Електро", 03680, м.Київ, вул.Якутська, 10, офіс 5

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронна агенція "Ратник", 39631, Полтавська область, м. Кременчук, вул.Київська, 62

про визнання договору купівлі-продажу недійсним

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не з'явився

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та оголосив дату складання повного рішення (ст.85 ГПК України).

Суть справи: розглядається позовна заява про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 06-07/2015 від 06.07.2015 р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.11.2015 р. порушено провадження у даній справі.

Ухвалою господарського суду від 21.01.2016 р. суд задовольнив клопотання позивача №630 від 21.01.2016 р. та призначив у справі судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинив.

01.03.2016 р. провадження у справі поновлено у зв'язку з направленням на адресу суду висновку експерта, про що винесено відповідну ухвалу.

Позивач в судове засідання не з'явився та надіслав клопотання про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає, з підстав, викладених у позовній заяві, зокрема посилається на той факт, що оспорюваний договір директор "Клондайк-Електро" не підписував, волевиявлення товариства на укладення договору купівлі-продажу від 06.07.2015 р. №06-07/2015 р. не було.

Відповідач представництво в судове засідання не забезпечив. Ухвали суду направлялися відповідачу за адресою: м. Кременчук, вул. Київська, 62, яка зазначена в позовній заяві. Відомості про державну реєстрацію відповідача підтверджуються даними, що містяться на веб-сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб підприємців. Проте ухвали суду про прушення провадження у справі та про відкладення справи повернулися з відміткою поштової установи -" за закінченням терміну зберігання. Докази отримання відповідачем ухвали про поновлення провадження у справі на час проведення судового засідання відсутні.

Згідно ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. В даному випадку цей строк закінчився, а тому суд не може більше відкладати розгляд справи.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

Позивачем наданий договір купівлі-продажу товару № 06-07/2015 від 06.07.2015 р. (далі - Договір, копія, а.с. - 8-9), в якому зазначено, що він укладений 06 липня 2015 p. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Клондайк - Електро» (далі - Позивач) в особі директора ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція «Ратнік» (далі - Відповідач) в особі директора ОСОБА_3, згідно якого та видаткової накладної № РН 0000003 від 06.07.2015 р. продавець передав, а покупець прийняв товар, який був предметом договору на загальну суму 167 232,88 грн. (а.с. - 12-13).

Як вказує позивач, згідно наказу про вступ на посаду № 1 від 13.09.2012 p., протоколу загальних зборів учасників, № 1 від 12.09.2012 р. довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, станом на 06.07.2015 р. директором позивача був і на даний час є - ОСОБА_2 (а.с. - 25-28).

Як вбачається з договору від 06.07.2015 р. в графі «Продавець» і в графі «Покупець» не зазначено посаду та прізвище, ім'я по-батькові особи, що підписала договір. Так само не вказано таких реквізитів і у видатковій накладній.

Позивач зазначає, що директор ТОВ «Клондайк-Електро» ОСОБА_2 ніколи не підписував, а ні спірний договір № 06-07/2015 від 06.07.2015 p., а ні видаткової накладної № РН 0000003 від 06.07.2015 р.

З матеріалів справи слідує, що про спірний договір позивачу стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, коли останній ознайомився з ухвалою Господарського суду м. Києва про порушення провадження у справі № 910/23512/15, за позовом ТОВ «Охоронна агенція «Ратнік» до ТОВ «Клондайк - Електро» про стягнення 167 232, 74 грн., за вказаним договором.

За даними позивача, після з'ясування обставин стало відомо, що спірний договір та видаткову накладну підписав учасник ТОВ «Клондайк-Електро» ОСОБА_4. Однак, доручення на укладення договору та нанесення печатки нікому не надавалися, наказ по підприємству щодо встановлення відповідальної за зберігання і користування печаткою особи у товаристві ніколи не видавався.

З огляду на те, що оспорюваний договір та вищевказану накладну директор ТОВ «Клондайк-Електро» не підписував, волевиявлення Товариства на укладання договору купівлі-продажу від 06.07.2015 р. № 06-07/2015 не було позивач просить визнати вказаний договір недійсним.

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені у статті 203 ЦК України, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 ЦК України закріплено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Виходячи з положень ст.215 ЦК України та згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009р., правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Згідно ч.1 ст.237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про господарські товариства», товариство з обмеженою відповідальністю створюється і діє на підставі статуту. Підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку, згідно із ст.1 Закону України «Про господарські товариства» визнаються господарськими товариствами.

Відповідно до ст. 97 ЦК України, управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про господарські товариства», у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства. Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм до компетенції дирекції (директора). Дирекція (директор) підзвітна загальним зборам учасників і організує виконання їх рішень. Дирекція (директор) не вправі приймати рішення, обов'язкові для учасників товариства. Дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами. Генеральний директор має право без довіреності виконувати дії від імені товариства. Інші члени дирекції також можуть бути наділені цим правом. Генеральний директор (директор) не може бути одночасно головою загальних зборів учасників товариства.

Відповідно до п. 7.10. статуту позивача (а.с. - 15-24), виконавчим органом товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю, є директор.

Відповідно до п. 7.14 статуту, директор має право, зокрема представляти інтереси Товариства, у відносинах з усіма підприємствами, організаціями та громадянами, без довіреності виконувати всі дії від імені Товариства, виступати від його імені в державних органах, а також судових органах, вирішувати всі питання фінансово-господарської діяльності Товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників, укладати договори, контракти, вчиняти інші правочини, в тому числі зовнішньоекономічні, з урахуванням обмежень, встановлених даним статутом...

Як слідує з умов Договору № 06-07/2015 від 06.07.2015 р., даний договір уклали: "Продавець- Товариство з обмеженою відповідальністю Охоронна агенція Ратник в особі директора ОСОБА_3, діючого на підставі Статуту з однієї сторони та Покупець Товариство з обмеженою відповідальністю Клондайк - Електро в особі директора ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту з другої сторони.

В графі «Продавець» і в графі «Покупець» не зазначено посаду та прізвище, ім'я по-батькові особи, що підписала договір. Так само не вказано таких реквізитів і у видатковій накладній

Судом ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.01.2016 р. було призначено судово-почеркозначу експертизу на вирішення якої поставлені такі питання:

1.Чи виконаний підпис в договорі купівлі-продажу № 06-07/2015 від 06.07.2015 р. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Клондайк - Електро та Товариством з обмеженою відповідальністю Охоронна агенція Ратник в графі Покупець директором ТОВ Клондайк-Електро ОСОБА_2 чи іншою особою?

2. Чи виконаний підпис у видатковій накладній № РН 0000003 від 06.07.2015 р. в графі "отримав(ла)" директором ТОВ "Клондайк-Електро" ОСОБА_2 чи іншою особою?

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №8572 проведеної Незалежним інститутом судових експертиз (а.с. - 67-71) підписи від імені ОСОБА_2, електрографічне зображення яких містяться в графах: "Покупець", нижче реквізитів ТОВ "Клондайк- Електро" в електрофотокопії Договору №06-07/2015 купівлі-продажу між ТОВ "Охоронна агенція "Ратник" та ТОВ "Клондайк-Електро" від 06.07.2015 р. та "Отримав" в електрофотокопії видаткової накладної №РН-0000003, згідно Договору №06-07/2015 купівлі-продажу між ТОВ "Охоронна агенція "Ратник" та ТОВ "Клондайк-Електро" від 06.07.2015 р., датованій 06.07.2015 р., виконані не ОСОБА_2, а іншою особою.

Таким чином, враховуючи висновок судово-почеркознавчої експертизи №8572 проведеної Незалежним інститутом судових експертиз, суд приходить до висновку, що оспорюваний договір та видаткова накладна підписані особою, яка не мала на це відповідних повноважень.

В силу ч.1 ст.241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Пунктом 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013р. №11 роз'яснено, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, який не мав належних повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Враховуючи, що оспорюваний договір та видаткова накладна №РН - 0000003 від 06.07.2015 р. підписані не повноважною особою, волевиявлення позивача на вчинення оспорюваного правочину не було, та сторонами не подано доказів, що свідчили б про виконання вказаного договору, суд приходить до висновку, що вказаний правочин позивачем не схвалений.

Отже, в даному випадку наявні підстави для визнання спірного договору недійсним з огляду на відсутність волевиявлення позивача на вчинення спірного договору та не доведення належними та допустимими доказами факту його наступного схвалення позивачем.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідач наданими йому процесуальними правами не скористався, жодних доказів, які б свідчили про схвалення оспорюваного правочину позивачем суду не надав.

За викладеного, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, зясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спору, господарський суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судові витрати згідно приписів ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 22, 32, 33,43,49, 75, ст. 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсним договір-купівлі продажу №06-07/2015 р. від 06.07.2015 р. укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Клондайк-Електро" (03680, м.Київ, вул.Якутська, 10, офіс 5, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Охоронна агенція "Ратник" (39631, Полтавська область, м. Кременчук, вул.Київська, 62, ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронна агенція "Ратник" (39631, Полтавська область, м. Кременчук, вул.Київська, 62, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Клондайк-Електро" (03680, м.Київ, вул.Якутська, 10, офіс 5, ) 1218,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення буде складено 14.03.2016 р.

Суддя Н.Г. Гетя