ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2016 р. Справа № 921/611/15-г/13

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючий суддя Бойко С. М.

суддів Мирутенко О. Л.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Фіна Н.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_2

від відповідача 1 не зявився

від відповідача 2 не зявився

від відповідача 3 не зявився

від 3-ої особи не зявився

розглянув апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Укртелеком, № 10-09/98 від 26.10.2015, м. Київ

на рішення господарського суду Тернопільської області від 09.10.2015 року,

суддя Стопник С. Г., у справі № 921/611/15-г/13

за позовом: публічного акціонерного товариства Укртелеком

до відповідача-1: Великовікнинської сільської ради

відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю Славутич

відповідача-3: Збаразького районного комунального бюро технічної інвентаризації,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Реєстраційної служби Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області

про визнання незаконними та скасування рішення девятої сесії пятого скликання Великовікнинської сільської ради Збаразького району Тернопільської області від 22.10.2007 року № 502 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності на будинок, визнання права власності на 3/100 частини будинку,

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Тернопільської області від 09.10.2015 року в справі №921/611/15-г/13 в позові публічного акціонерного товариства Укртелеком до Великовікнинської сільської ради, товариства з обмеженою відповідальністю Славутич, Збаразького районного комунального бюро технічної інвентаризації про визнання незаконними та скасування рішення девятої сесії пятого скликання Великовікнинської сільської ради Збаразького району Тернопільської області від 22.10.2007 року № 502 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності на будинок, визнання права власності на 3/100 частини будинку відмовлено.

Підставою для відмови в позовних вимогах, суд першої інстанції вказав, що враховуючи обставини, встановлені вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 18.03.2008р. у справі №1-25/2008р., а саме, що рішення №47 від 20 грудня 2000 року про визнання права власності на приміщення будинку культури за ТзОВ "Славутич" виконавчим комітетом Великовікнинської сільської ради не приймалось, а є підробленим (дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст.364 ч.2 КК України за ознаками зловживання службовим становищем, та за ст.366 ч.2 за ознаками службового підроблення, тобто видачі завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки), а також те, що відповідно до " Порядку безоплатної передачі у комунальну власність об'єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників" будинок культури відноситься до обєктів соціальної сфери, які не підлягають паюванню та безоплатно передаються у комунальну власність, що і було зроблено Великовікнинською сільською радою шляхом прийняття рішення №27 від 02.07.2006р.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення Тернопільської області від 09.10.2015 року в справі №921/611/15-г/13 скасувати з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нове, яким позов задоволити.

При цьому апелянт вказує, що висновок суду першої інстанції, що сторони договору купівлі-продажу не дійшли згоди щодо предмету договору і, можливо, предметом договору було не приміщення в будинку, розташованому в с. Великі Вікнини по вул. Кавказькій 13, а приміщення в будинку, розташованому в с. Великі Вікнини по вул. Весела, 49, не відповідає обставинам справи та наявним доказам.

Оскільки договір купівлі-продажу приміщення АТС укладений 02.03.2001 р., тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2003 року № 1253, тому позивач станом на 02.03.2001 не міг керуватися нормами цієї постанови, дія якої в часі ще не розпочалась.

Окрім того, апелянт вказує, що він є добросовісним набувачем даного майна, оскільки не знав і не повинен був знати станом на 02.03.2003 р., що ТОВ «Славутич» не мав права відчужувати майно.

У запереченні на дану апеляційну скаргу, відповідач-1 вказує, що сторони не дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу від 02.03.2001 року, укладеного між ТОВ «Славутич» та ПАТ «Укртелеком». Окрім того, вказує, що ТОВ «Славутич» на момент укладення договору не було власником приміщення, що встановлено вироком Збаразького районного суду від 18.03.2008 р., а тому покупець не міг набути права власності на приміщення.

Також, відповідач- 1 зазначає, що будинок культури, який знаходиться по вул. Кавказька, 13, в с. Великі Вікнини, віднесено до переліку об'єктів соціальної сфери, і не включений до майна, належного до розпаювання в процесі реорганізації колгоспу "Воля".

Представник позивача, підтримала доводи апеляційної скарги, просила рішення господарського суду Тернопільської області від 09.10.2015 року в справі №921/611/15-г/13 скасувати з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нове, яким в позов задоволити.

Представники відповідача-1,2,3 та третьої особи не зявились, причини неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому їх неявку суд розцінює як без поважних причин і вважає розглянути спір за наявних в справі доказів про права і обовязки сторін.

.

Апеляційний суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, вважає, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судами встановлено, що 02.03.2001 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Славутич" (як Продавцем) та відкритим акціонерним товариством "Укртелеком" (Покупець) в особі Центру електрозвязку №4 Тернопільської дирекції ВАТ "Укртелеком" (правонаступником якого згідно п.1.2 Статуту є Публічне акціонерне товариство "Укртелеком") підписано договір №3 купівлі-продажу приміщення АТС.

За п.2.1. цього договору Продавець передає в порядку здійснення взаєморозрахунків за надані йому послуги зв'язку, а Покупець приймає приміщення АТС, яке знаходиться в адмінбудинку ТОВ "Славутич" за адресою с. Вікнини Збаразького району.

Згідно п.2.2. Договору до обєкту нерухомого майна, що передається Продавцем Покупцю належить одна кімната в адмінбудинку площею 18.8 м2 .

Відповідно до п.2.3 Договору, продавець підтверджує своє право власності на будівлю, в якій знаходиться приміщення АТС рішенням сільської Ради, або довідкою сільської Ради на території якої знаходиться будівля, в якій розміщена АТС і яка є предметом договору.

26.11.2003 р., на звернення ВАТ "Укртелеком" (Тернопільської філії), Збаразьким районним бюро технічної інвентаризації було виготовлено інвентарну справу на приміщення АТС ЦТП №6 с. Великі Вікнини, вул. Кавказька, 13, площею 19,6 кв.м.

29.12.2003р. Збаразьким районним БТІ видано ВАТ "Укртелеком" реєстраційне посвідчення на обєкти нерухомого майна, в підтвердження реєстрації за останнім права колективної власності на 3/100 частини будинку, який розташований в с.Великі Вікнини по вулиці Кавказькій за №13.

При цьому, як підставу для такої реєстрації, зазначено договір №3 купівлі-продажу приміщення автоматичної телефонної станції, складений між ТзОВ "Славутич" та ВАТ "Укртелеком" 02.03.2001р.

22.10.2007р. дев'ятою сесією пятого скликання Великовікнинської сільської ради прийнято рішення №502 "Про відміну рішення виконкому Великовікнинської сільської ради №47 від 20.12.2000 року "Про оформлення права власності на адмінбудинок (будинок культури) в селі Великі Вікнини по вулиці Кавказькій, 13 за ТОВ "Славутич".

Вказаним рішенням вирішено: відмінити рішення виконкому Великовікнинської сільської ради №47 від 20.12.2000 року "Про оформлення права власності на адмінбудинок (будинок культури) в селі Великі Вікнини по вулиці Кавказькій, 13 за ТОВ "Славутич" , оскільки ТОВ "Славутич" не є правонаступником реформованого колгоспу "Воля", а приміщення адмінбудинку та приміщення Будинку культури є одним і тим самим обєктом майна соціальної сфери (п.1); оформити право власності на будинок культури в селі Великі Вікнини по вулиці Кавказькій, 13 за територіальною громадою в особі Великовікнинської сільської ради (п.2 рішення).

24.01.2008р., на підставі рішення Великовікнинської сільської ради №502 від 22.10.2007р., за останньою зареєстровано право власності на будинок культури, розташований за адресою: вул. Кавказька, 13, с. Великі Вікнини, Збаразький район, Тернопільська область, що підтверджується Свідоцтвом про право власності серії САВ №595635 від 24.01.2008р. та Витягом Збаразького районного БТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17480572 від 24.01.2008 р.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права; припинення дії, яка порушує право; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вказана стаття стосується випадків, коли існуюче, належно набуте від попереднього власника та належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в особи документів, що засвідчують належність їй такого права.

Таким чином, захист права власності шляхом його визнання в судовому порядку можливий за наявності одночасно двох умов: по-перше, це підтвердження в судовому порядку своїх прав на майно шляхом подання належних і достатніх доказів, які підтверджують факт набуття права власності на законних підставах, і, по-друге, спростування доводів осіб, які оспорюють або не визнають право власності позивача. Відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти.

В даному випадку, позивач, як на підставу виникнення у нього права власності на 3/100 частини будинку (приміщення АТС) за адресою вул. Кавказька, 13, с.Великі Вікнини, Збаразького району Тернопільської області, посилається на договір №3 купівлі-продажу приміщення АТС від 02.03.2001р., який на думку суду, не може вважатися належним доказом в підтвердження наявності у останнього права власності на вказане приміщення, у звязку із наступним:

- статтею 224 ЦК УРСР (в редакції чинній на момент підписання договору №3 купівлі-продажу приміщення АТС) визначено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судами, договір №3 купівлі-продажу приміщення АТС від 02.03.2001 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Славутич" (як Продавцем) та відкритим акціонерним товариством "Укртелеком" (Покупець) в особі Центру електрозвязку №4 Тернопільської дирекції ВАТ "Укртелеком" (правонаступником якого згідно п.1.2 Статуту є Публічне акціонерне товариство "Укртелеком") є неукладеним, оскільки сторонами не було досягнуто згоди зі всіх істотних умов, а саме не визначено предмету договору, а саме: яка частина нерухомого майна, що розміщується в будівлі відчужується.

Як вбачається зі змісту договору купівлі-продажу, сторони зазначили, що предметом даного договору є приміщення АТС, яке знаходиться в адмінбудинку ТОВ "Славутич" за адресою с. Вікнини Збаразького району.

Згідно встановлених обставин по справі вбачається, що сторони маючи на меті укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме приміщення АТС, яке знаходиться в адмінбудинку ТОВ "Славутич" за адресою с. Вікнини Збаразького району не визначили ідеальної частки та не провели виділу ідеальної частки. За предметом договору не вбачається, яку саме частку будівлі сторони на меті мали відчужити та придбати.

Щодо рішення №47 від 20 грудня 2000 року "Про оформлення права власності на адміністративний будинок в с. В.Вікнини по вул. Кавказька, 13 за ТзОВ "Славутич"- (Продавцем за договором), то у відповідності до ст.35 ГПК України підставами звільнення від доказування є вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обовязковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Так, вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 18.03.2008р. у справі №1-25/2008р., яким визнано винною ОСОБА_3 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.366 КК України, яка працюючи секретарем Великовікнинської сільської ради, зловживаючи своїм службовим становищем, не виносячи на обговорення виконавчим комітетом Великовікнинської сільської ради, видала рішення №47 від 20 грудня 2000 року про визнання права власності на вищезгадане приміщення будинку культури за ТзОВ "Славутич", і що таке рішення виконавчим комітетом Великовікнинської сільської ради не приймалось.

Таким чином, ТОВ "Славутич" не було власником могло на момент підписання договору №3 купівлі-продажу приміщення АТС від 02.03.2001 р. приміщення будинку культури по вул. Кавказька, 13, в с. Великі Вікнини.

З цих підстав, доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивачем належно набуте від попереднього власника - ТОВ "Славутич" право власності на спірне приміщення та її існуюче право власності безпідставно не визнається відповідачем не знайшло підтвердження в судовому засіданні, а тому обґрунтовано судом першої інстанції відмовлено в задоволенні в цій частині вимог на підставі ст.392 ЦК України.

Щодо вимог про визнання незаконним та скасування рішення дев'ятої сесії п'ятого скликання Великовікнинської сільської ради Збаразького району Тернопільської області від 22.10.2007р. №502 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно (будинок культури по вул. Кавказька, 13, с. Великі Вікнини Збаразького району Тернопільської області) від 24.01.2008 серія САВ 595635, видане Великовікнинській сільській раді, то слід зазначити наступне:

Відповідно до ст.25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (в редакції Закону на час прийняття рішення, що скарбується).

За змістом ч.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відтак, як вірно вказав суд першої інстанції, враховуючи обставини, встановлені вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 18.03.2008р. у справі №1-25/2008р., а саме, що рішення №47 від 20 грудня 2000 року про визнання права власності на приміщення будинку культури за ТзОВ "Славутич" виконавчим комітетом Великовікнинської сільської ради не приймалось, а є підробленим (дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст.364 ч.2 КК України за ознаками зловживання службовим становищем, та за ст.366 ч.2 за ознаками службового підроблення, тобто видачі завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки), а також те, що відповідно до «Порядку безоплатної передачі у комунальну власність об'єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників» будинок культури відноситься до обєктів соціальної сфери, які не підлягають паюванню та безоплатно передаються у комунальну власність, що і було зроблено Великовікнинською сільською радою шляхом прийняття рішення №27 від 02.07.2006р., суд вважає, що оскаржуване рішення Великовікнинської сільської ради Збаразького району Тернопільської області від 22.10.2007р. №502 не суперечить актам цивільного законодавства і не порушує прав позивача у справі.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і не вбачає порушень прав позивача і при видачі на підставі такого рішення свідоцтва про право власності на нерухоме майно (будинок культури по вул. Кавказька, 13, с.Великі Вікнини Збаразького району Тернопільської області) від 24.01.2008 серія САВ 595635 та при проведенні державної реєстрації права власності на будинок культури по вул. Кавказька, 13, с. Великі Вікнини Збаразького району, Тернопільської області, за територіальною громадою в особі Великовікнинської сільської ради, проведеної на підставі рішення Великовікнинської сільської ради від 22.10.2007р. №502. Відтак в цій частині позов також до задоволення не підлягає, оскільки дана вимога є похідною від вимоги про визнання незаконними та скасування рішення девятої сесії пятого скликання Великовікнинської сільської ради Збаразького району Тернопільської області від 22.10.2007 року № 502.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд, вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте, з урахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні апеляційної скарги публічного акціонерного товариства Укртелеком.

2. Рішення господарського суду Тернопільської області від 09.10.2015 року в справі №921/611/15-г/13залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського

суду.

Повний текст постанови виготовлений 14.03.2016 р.

Головуючий -суддя Бойко С. М.

Суддя Мирутенко О. Л.

Суддя Якімець Г. Г.