РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2016 р. Справа № 924/1166/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Демидюк О.О. ,

судді Демянчук Ю.Г.

при секретарі судового засідання Романчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційні скарги відповідача-1 - товариства з обмеженою відповідальністю "Проскурів заготзерно" та відповідача-2 - товариства з обмеженою відповідальністю "Щедроти землі" на рішення господарського суду Хмельницької області від 15.09.15 р. у справі № 924/1166/15 (суддя Гладій С.В.)

за позовом DEUTSCHE BANK AG, LONDON DRANCH (ДОЙЧЕ БАНК АГ, ЛОНДОНСЬКА ФІЛІЯ, що діє у Великій ОСОБА_1 під номером BR000005 за адресою: ОСОБА_2, 1 ОСОБА_3 Стріт, Лондон, EC2N 2 DB, ОСОБА_1)

до відповідачів: 1) товариства з обмеженою відповідальністю "Проскурів заготзерно" (м.Красилів, Хмельницька область); 2) товариства з обмеженою відповідальністю "Щедроти землі" (м. Городенка, Городенківський район, Івано-Франківська область)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:

1) Публічна компанія з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Холдинг" (ОСОБА_4 Холдинг Паблік Лімітед (Mriya Agro Holding Public Limited), номер компанії НЕ 211870, адреса: Nikis Avenue, Office 400, 1086, Nicosia, Cyprus;

2) ТОВ "ОСОБА_4 Глибочини", ; адреса; 59006, Чернівецька область, Сторожинецький район, село Панка, вулиця І.Франка, будинок 1;

3) ТОВ "Лемківська ОСОБА_4", , адреса: 48321, Тернопільська область, Монастирський район, село Доброводи;

4) ТОВ "Мрія Карпат", , адреса: 78151, Івано-Франківська область, Городенківський район, село Росохач, вул. Українська, 103;

5) ТОВ "ТерАгро", , адреса: 48162, Тернопільська область, Теребовлянський район, село Великий Говилів;

6) ТОВ "ОСОБА_4 Буковина", , адреса: 59440, Чернівецька обл., Заставнівський район, село Юрківці;

7) ТОВ "Кагро", , адреса: 47601, Тернопільська область, Козівський район, смт. Козова, вул. Дорошенка, 4;

8) ТОВ "ОСОБА_4 Підгайці", , адреса: 48022, Тернопільська область, Підгаєцький район, село Вербів;

9) ТОВ "Торговий дім "АСКО", , адреса: 48257, Тернопільська область, Гусятинський район, село Васильківці;

10) ТОВ "ОСОБА_4 Центр", , адреса: 48257, Тернопільська область, Гусятинський район, село Васильківці, вул. Незалежності, 68А;

11) ТОВ "Новагріс", , адреса: 47851, Тернопільська обл., Підволочиський район, місто Скалат, вул. Тернопільська, 60;

12) ТОВ "ОСОБА_4 Поділля", , адреса: 32030, Хмельницька область, Городоцький район, село Юринці;

13) ТОВ "Мрія-Лізинг", , адреса: 48257, Тернопільська область, Гусятинський район, село Васильківці, вул. Незалежності, 68;

14) ТОВ "Торговий дім "М-Трейд", , адреса: 48257, Тернопільська область, Гусятинський район, село Васильківці, вулиця Незалежності, 68А;

15) ТОВ "ЕлАгрі-Деренівка", , адреса: 48173, Тернопільська область, Теребовлянський район, село Деренівка, вулиця Промислова, 11;

16) ТОВ „Укрхорс , адреса: 04111, м. Київ, Шевченківський район, вул. Щербакова, 52;

17) Фермерське господарство "Науково-виробниче об'єднання "Мрія", , адреса: 48257, Тернопільська область, Гусятинський район, село Васильківці, вул. Незалежності 68А;

18) Приватна компанія, створена за законодавством ОСОБА_5 Юнігрейн А/С (Cimbria Unigrain A/S), адреса: 04071, м.Київ, вул. Хорива 39/41;

про стягнення з ТОВ "Проскурів заготзерно" 9526783,40 Євро, що за курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 225784766,58 грн.

про стягнення з ТОВ "Щедроти землі" 9526783,40 Євро, що за курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 225784766,58 грн.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_6, представник за довіреністю від 29.07.2015р. №2309; ОСОБА_7, представник за довіреністю від 29.07.2015р. №2317; ;

відповідача-1 - ОСОБА_8, представник за довіреністю №26 від 13.11.2015р.;

відповідача-2 - не з'явився;

третіх осіб - не з'явились;

Судом роз`яснено представникам права та обов`язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Позивач (DEUTSCHE BANK AG, LONDON DRANCH (ДОЙЧЕ БАНК АГ, ЛОНДОНСЬКА ФІЛІЯ), що діє у Великій ОСОБА_1 під номером BR000005 за адресою: ОСОБА_2, 1 ОСОБА_3 Стріт, Лондон, EC2N 2 DB, ОСОБА_1) звернувся з позовом до суду в якому просить стягнути з ТОВ "Проскурів заготзерно" 9526783,40 Євро, що за курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 225784766,58 грн. та з ТОВ "Щедроти землі" 9526783,40 Євро, що за курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 225784766,58 грн. у звязку з невиконанням відповідачами умов кредитного договору "EKF" від 11.03.2013 року.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 15.09.15 р. у справі № 924/1166/15 позов задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Проскурів заготзерно" на користь DEUTSCHE BANK AG, LONDON DRANCH (ДОЙЧЕ БАНК АГ, ЛОНДОНСЬКА ФІЛІЯ), що діє у Великій ОСОБА_1 під номером BR000005 за адресою: ОСОБА_2, 1 ОСОБА_3 Стріт, Лондон, EC2N 2 DB, ОСОБА_1 заборгованість в сумі 9526783,40 євро (девять мільйонів пятсот двадцять шість тисяч сімсот вісімдесят три євро 40 центів), що за курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 225784766,58 грн. (двісті двадцять пять мільйонів сімсот вісімдесят чотири тисячі сімсот шістдесят шість гривень 58 коп.) та 36540 грн. (тридцять шість тисяч пятсот сорок гривень 00 коп.) судового збору.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Щедроти землі" на користь DEUTSCHE BANK AG, LONDON DRANCH (ДОЙЧЕ БАНК АГ, ЛОНДОНСЬКА ФІЛІЯ), що діє у Великій ОСОБА_1 під номером BR000005 за адресою: ОСОБА_2, 1 ОСОБА_3 Стріт, Лондон, EC2N 2 DB, ОСОБА_1 заборгованість в сумі 9526783,40 євро (девять мільйонів пятсот двадцять шість тисяч сімсот вісімдесят три євро 40 центів), що за курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 225784766,58 грн. (двісті двадцять пять мільйонів сімсот вісімдесят чотири тисячі сімсот шістдесят шість гривень 58 коп.) та 36540 грн. (тридцять шість тисяч пятсот сорок гривень 00 коп.) судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "Проскурів заготзерно" та товариство з обмеженою відповідальністю "Щедроти землі" звернулися до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Мотивуючи апеляційні скарги скаржники зазначають, що кредитним договором "ЕКF" від 11.03.2013р. сторони передбачили арбітражне застереження, відповідно до якого всі спори та розбіжності, пов'язані із договором, в тому числі щодо його існування, дійсності, тлумачення, виконання, порушення або припинення, будь-які спори, що стосуються будь-яких позадоговірних зобов`язань передаються на розгляд та остаточне вирішення в арбітражний суд відповідно до арбітражного регламенту міжнародної торгової палати, тому спір вирішений з порушенням правил підсудності. Скаржники зазначають, що пунктом 36 кредитного договору сторони визначили право, яке підлягає застосуванню до всього правочину, а саме англійське право. Однак, суд першої інстанції не надав цій обставині будь-якої правової оцінки, натомість безпідставно застосував право України, яке не підлягає застосуванню до вказаних правовідносин. Позивачем не надано тексту договору англійською мовою; місцевий господарський суд не досліджував версію договору, якій надається перевага при тлумаченні умов договору, що на думку скаржників призвело до порушення їх інтересів, оскільки суд першої інстанції був позбавлений можливості тлумачити договір у відповідності до його умов. Скаржники вказують, що в матеріалах справи відсутні докази того, що повідомлення про дострокове стягнення за кредитним договором було направлене позивачем та отримане (вручене) відповідачам відповідно до вимог, визначених у договорі. Суд першої інстанції не досліджував питання чи набуло чинності повідомлення про дострокове стягнення та відповідно чи набув позивач права вимоги до відповідачів в достроковому порядку. Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу без залучення до участі у справу співвідповідача та третіх осіб, оскільки кредитний договір "ЕКF" від 11.03.2013р. передбачає права та обов'язки не лише для позивача та відповідачів, як сторін договору, а й інших осіб.

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 18.11.2015р. скаржникам поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду, скаргу прийнято до провадження.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Проскурів заготзерно" подано до суду додаткові пояснення до апеляційної скарги (вх. №5318/16 від 24.02.2016р.), в яких відповідач-1 зазначає, що дострокове погашення боргу перед нерезидентом прямо заборонене законодавством України, а саме постановами Правління НБУ від 03.03.2015р. №160, від 03.06.2015р. №354, від 03.09.2015р. №581 та від 04.12.2015р. №683, в яких передбачено, що резидентам дозволяється здійснювати погашення кредитів, позик в іноземній валюті за договорами з нерезидентами, у тому числі в разі укладення додаткових угод до кредитних договорів/договорів позики, не раніше строку, передбаченого договорами. Зазначена вимога поширюється на випадки дострокового виконання резидентом-позичальником зобов'язань за основною сумою кредиту/позики, так і за іншими платежами, установленими кредитним договором/договором позики.

Позивачем надіслано до суду відзив на апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Проскурів заготзерно" (вх. №31341/15 від 08.12.2015р.), в якому він вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та необґрунтованими, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Також, позивачем надіслано до суду відзив на апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Щедроти землі" (вх. №31353/15 від 08.12.2015р.), в якому він зазначає, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване, прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Приватна компанія, створена за законодавством ОСОБА_5 Юнігрейн А/С надіслала до суду письмові пояснення (вх. №7232/16 від 16.03.2016р.), в яких третя особа підтвердила, що згідно з умовами кредитного договору "ЕКF" від 11.03.2013р. вона отримала від позивача грошові кошти в загальній сумі 6 800 000 євро в період з 28.06.2013р. по 22.04.2014р. в рахунок погашення зобов`язань відповідача-1 за комерційним контрактом №12-326189-135 від 12.11.2012р., який укладений між відповідачем-1 та третьою особою, а також грошові кошти в загальній сумі 6 800 000 євро в період з 14.05.2013р. по 22.04.2014р. в рахунок погашення зобов`язань відповідача-2 за комерційним контрактом №12-326194-136 від 12.11.2012р., який укладений між відповідачем-2 та третьою особою. Вищевказані грошові кошти були перераховані позивачем на рахунок третьої особи в порядку та строки передбачені кредитним договором "ЕКF" від 11.03.2013р., будь-яких зауважень та претензій щодо виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором третя особа немає. Не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача.

Розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду від 29.01.2016р., у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Мельника О.В. та відповідно до п. 6.3. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Гулова А.Г., суддя Грязнов В.В.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.01.2016р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: публічну компанію з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Холдинг"; ТОВ "ОСОБА_4 Глибочини"; ТОВ "Лемківська ОСОБА_4"; ТОВ "Мрія Карпат"; ТОВ "ТерАгро"; ТОВ "ОСОБА_4 Буковина"; ТОВ "Кагро"; ТОВ "ОСОБА_4 Підгайці"; ТОВ "Торговий дім "АСКО"; ТОВ "ОСОБА_4 Центр"; ТОВ "Новагріс"; ТОВ "ОСОБА_4 Поділля"; ТОВ "Мрія-Лізинг"; ТОВ "Торговий дім "М-Трейд"; ТОВ "ЕлАгрі-Деренівка"; ТОВ "Укрхорс"; фермерське господарство "Науково-виробниче об'єднання "Мрія".

У зв'язку із перебуванням у відпустці суддів Грязнова В.В., Гулової А.Г. та відповідно до п.6.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, ч. 4 ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.ст. 2-1, 4-6 Господарського процесуального кодексу України, розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 24.02.2016р. призначено автоматичну заміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду. Визначено колегію суддів у складі: головуюча суддя Розізнана І.В., суддя Демидюк О.О. суддя Демянчук Ю.Г.

Відповідно до ухвали суду від 24.02.2016р. колегія суддів у складі: головуюча суддя Розізнана І.В., суддя Демидюк О.О., суддя Демянчук Ю.Г. прийняла апеляційні скарги до свого провадження.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.02.2016р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - приватну компанію, створену за законодавством ОСОБА_5 Юнігрейн А/С (Cimbria Unigrain A/S).

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 16.03.2016р. доводи апеляційної скарги підтримав, просить апеляційну скаргу задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати; подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з тим з тим, що він звернувся до Торгово-промислової палати України із адвокатським запитом для з'ясування чи є форс-мажорною обставиною спричинена дією постанов Правління НБУ неможливість виконати обов'язок із дострокового погашення заборгованості, передбачених кредитним договором.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні 29.01.2016р. доводи апеляційної скарги підтримав, вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, тому просить апеляційну скаргу задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Представники позивача в судовому засіданні 16.03.2016р. доводи апеляційних скарг заперечили, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, тому просять залишити його без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Відповідач-2 та треті особи не забезпечили явку повноважних представників в судове засідання 16.03.2016р., хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлені в установленому законом порядку

Розглянувши клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи, заслухавши думку представників позивача, судова колегія зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судова колегія, враховуючи положення ст.101 ГПК України, щодо можливості прийняття судом додаткових доказів в суді апеляційної інстанції, приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, при цьому, судом береться до уваги те, що постанови правління НБУ від 03.03.2015р. №160, від 03.06.2015р. №354, від 03.09.2015р. №581, діяли на час прийняття судом першої інстанції рішення, а тому вважаючи їх такими, що створюють перешкоди відповідачам для виконання договірних відносин (форс-мамажорні обставини), що є підставою для відмови в позові, відповідач-1 мав достатньо часу для подання своїх заперечень проти позову та доказів на яких ґрунтуються його заперечення в суді першої інстанції.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційних скарг стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Між DEUTSCHE BANK AG, LONDON DRANCH (ДОЙЧЕ БАНК АГ, ЛОНДОНСЬКА ФІЛІЯ), що діє у Великій ОСОБА_1 під номером BR000005 за адресою: ОСОБА_2, 1 ОСОБА_3 Стріт, Лондон, EC2N 2 DB, ОСОБА_1, товариством з обмеженою відповідальністю "Проскурів заготзерно", м. Красилів, Хмельницька область, товариством з обмеженою відповідальністю "Щедроти землі", м. Городенка, Городенківський район, Івано-Франківська область та публічною компанією з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Холдинг" 11.03.2013 року укладено кредитний договір "EKF".

Відповідно до п. 2.1 договору, в порядку та на умовах цього договору кредитори надають позичальникам строковий кредит на загальну суму, що не перевищує загальні зобовязання.

Частиною 2 додатку №1 до контракту визначено загальні зобовязання ДОЙЧЕ БАНК АГ, ЛОНДОНСЬКА ФІЛІЯ (первісний кредитор) в розмірі 18400000 євро.

Загальні зобовязання позичальників, згідно частини 1 додатку № 1 до договору визначено:

- товариство з обмеженою відповідальністю "Щедроти землі" - 9200000 євро;

- товариство з обмеженою відповідальністю "Проскурів заготзерно" - 9200000 євро.

Відповідно до п. 5.1 договору позичальники (у випадку заяви на відшкодування) або експортер (у випадку заяви на вибірку) можуть, відповідно до даного договору, але дотримуючись статті 5.2 (оформлення запитів на вибірку), використовувати кредит шляхом надання агенту з обслуговування кредиту належним чином оформленого запиту на вибірку не пізніше, ніж у визначений термін (або менший період часу, якщо агент з обслуговування кредиту на це погодиться).(а) Кожний запит на вибірку є безвідкличним (b).

Розділом 6 договору встановлено, що відповідно до статті 7 (дострокове погашення та анулювання) і пунктів (b) і (c) нижче, кожен позичальник повинен погасити отримані транші у повному обсязі десятьма послідовними піврічними частковими платежами, кожен з яких повинен враховувати (враховуючи інші пункти цієї статті 6 дорівнювати 1/10 від суми усіх отриманих траншів, що залишаються непогашеними за кредитом на першу дату погашення (однак перед сплатою будь-якої частини погашення на таку дату) (а).

Відповідно до розділу 8 договору розмір відсоткової ставки по кожному з траншів дорівнює річній відсотковій ставці, що становить сукупність :

(а) маржі - 1,377% річних

(b) EURIBOR.

Відповідно до п. 8.4 договору (b), відсоток за простроченою заборгованістю підлягає сплаті за ставкою, що визначається агентом з обслуговування кредиту і повинна складати 2% річних над рівнем ставки, яка підлягала б сплаті, якщо б прострочена заборгованість, в період несплати, складала б транш у валюті простроченої заборгованості. З цією метою, агент з обслуговування заборгованості може обрати послідовні строки будь-якої тривалості і визначити день для встановлення відсоткової ставки на даний строк.

Таким чином, відповідачі повинні сплачувати ставку у розмірі 6-ти місячного EURIBOR та 3,377% (відсоткова ставка 1,377% + 2%) річних на всю суму простроченої заборгованості.

Пунктом 23.4 договору встановлено, що кожен позичальник повинен сплатити агенту з обслуговування кредиту за рахунок власних коштів агентські комісійні в розмірі та в порядку, погодженому у відповідному листі про оплату агенту між агентом з обслуговування кредиту та позичальником.

Згідно листів від 11.03.2013 року укладених між позивачем та відповідачами, комісія за обслуговування (агентські платежі) складає з відповідача-1 5000 євро, з відповідача-2 5000 євро.

Пунктом 23.5 договору встановлено, що позичальники повинні сплатити агенту з обслуговування кредиту по закінченню терміну нараховані гарантійні платежі по кожному траншу на кожну добу виплати відсотків або, у випадку дострокового погашення чи виплати будь-якого траншу відповідно до статті 7.2 (обовязкове дострокове погашення зміна контролю), 7.4 (обовязкове дострокове погашення гарантія EKF), 7.5 (добровільне дострокове погашення) та 7.8 (обовязкове дострокове погашення та анулювання частки окремого кредитора), на дату такого дострокового погашення чи виплати. Для уникнення сумнівів, після здійснення заяви за статтею 20.18 (с) (дострокове стягнення) позичальники повинні заплатити агенту з обслуговування кредиту нарахований гарантійний платіж за кожним траншем разом з відсотками на прострочену суму, нарахованими відповідно до статті 8.4 (відсоток за простроченою заборгованістю). Що складає 5,62 % річних (по 2,81 для відповідача1 та відповідача 2).

Відповідно до п. 20.1 договору кожна з подій або обставин, викладених у цій статті (крім статті 20.18 (дострокове стягнення є випадком невиконання зобовязань).

Пунктом 20.2 договору встановлено, що будь-який член групи не платить на належну дату будь-яку суму, що підлягає сплаті за фінансовими документами в порядку, передбаченому фінансовими документами, крім випадку, коли несплата викликана технічною або адміністративною помилкою або випадком дестабілізації, та які було усунуто протягом трьох робочих днів після встановлення дати.

Якщо випадок невиконання зобовязань триває, агент з обслуговування кредиту може, і повинен, якщо так буде зазначено мажоритарними кредиторами повідомивши боржників (b) заявити, що вся або частина суми заборгованості за фінансовими документами мають бути негайно сплачені(і), та/або мають бути сплачені за вимогою агента з обслуговування кредиту, який діє за дорученням мажоритарних кредиторів (b).

На виконання умов договору, 26.04.2013 року, відповідач-1 направив позивачу заяву на відшкодування, в якій зазначив, що 08.05.2013 року хоче отримати 2400000 євро.

Позивач 08.05.2013 року на виконання своїх зобовязань за кредитним договором перерахував відповідачу-1 кредитні кошти в розмірі 2400000 євро, що підтверджується довідкою позивача, що містить копію повідомлення SWIFT.

На виконання умов п. п. 5.1, 5.2 договору Кібрія Юнігрейн А/С (Cimbria Unigrain A/S) направила позивачу заяви на вибірку щодо комерційних контрактів відповідача-1 від 28.06.2013 року на суму 2178,580,60 євро, яка позивачем виконана 10.07.2013 року, від 14.04.2013 року на суму 1123088 євро, яка позивачем виконана 20.04.2013 року, від 16.07.2013 року на суму 1803264,80 євро, яка позивачем виконана 19.09.2013 року, від 25.10.2013 року на суму 1524250,60 євро, яка позивачем виконана 04.11.2013 року, від 07.01.2014 року на суму 142487,27 євро, яка позивачем виконана 15.01.2014 року, від 22.04.2014 року на суму 28328,73 євро, яка позивачем виконана 30.04.2014 року.

26.04.2013 року відповідач-2 направив позивачу заяву про відшкодування, в якій зазначив, що 08.05.2013 року хоче отримати 2400000 євро. Позивач 08.05.2013 року на виконання своїх зобовязань за кредитним договором перерахував відповідачу 2 кредитні кошти в розмірі 2400000 євро, що підтверджується довідкою позивача, що містить копію повідомлення SWIFT.

На виконання умов п. п. 5.1, 5.2 договору Кібрія Юнігрейн А/С (Cimbria Unigrain A/S) направила позивачу заяви на вибірку щодо комерційних контрактів відповідача 2 від 14.05.2013 року на суму 1098912,30 євро, яка позивачем виконана 20.05.2013 року, від 28.06.2013 року на суму 538237,00 євро, яка позивачем виконана 10.07.2013 року, від 20.08.2013 року на суму 3356008,24 євро, яка позивачем виконана 30.08.2013 року, від 25.10.2013 року на суму 1552230,05 євро, яка позивачем виконана 04.11.2013 року, від 07.01.2014 року на суму 127329,05 євро, яка позивачем виконана 15.01.2014 року, від 22.04.2014 року на суму 83796,40 євро, яка позивачем виконана 30.04.2014 року, від 22.04.2014 року на суму 43486,95 євро, яка позивачем виконана 30.04.2014 року.

Відповідачі взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконали, піврічні та часткові платежі у встановлені договором порядку та розмірі не сплатили.

17.04.2015 року позивач надіслав на адресу відповідачів повідомлення про дострокове стягнення, відповідно до якого, у звязку з невиконанням відповідачами своїх зобовязань за кредитним договором, кредит було припинено. В силу положень п. 20.18 договору вся сума наданого кредиту разом з відсотками та іншими сумами, що були нараховані, але не погашені, згідно з кредитним договором стали такими, що підлягають негайному поверненню.

У звязку з невиконанням відповідачами умов кредитного договору "EKF" від 11.03.2013 року, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ "Проскурів заготзерно" 9526783,40 євро, що за курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 225784766,58 грн. та з ТОВ "Щедроти землі" 9526783,40 євро, що за курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 225784766,58 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно ст. ст. 123, 124 ГПК України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991р. №959-ХІІ (із змінами та доповненнями) визначено, що спори, які виникають між субєктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними субєктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Із матеріалів справи слідує, що між позивачем та відповідачами було підписано кредитний договір від 11.03.2013 року "EKF", згідно якого сторони передбачили взаємні права та обовязки щодо надання та повернення кредитних коштів та інших обовязкових платежів. При цьому, п. "е" ст. 37.3 кредитного договору сторони визначили, що для уникнення сумнівів, ст. 37.3 діє тільки на користь фінансової установи. У межах, дозволених законом, фінансова сторона може вдаватись до: (і) розгляд у будь-якому іншому суді відповідної юрисдикції, та (іі) паралельних судових процесів в будь-якій кількості юрисдикцій, та боржник безвідклично погоджується з такими юрисдикціями.

Отже, кредитний договір, встановлюючи арбітражний розгляд як основний спосіб вирішення спорів, також закріплює альтернативне право позивача на передачу будь-якого спору до компетентного державного суду. Позивач за власним вибором має право ініціювати розгляд з вирішення відповідного спору в арбітражі або в державному суді.

Розділом ХІІ Закону України "Про міжнародне приватне право" врегульовані питання підсудності спорів у справах з іноземним елементом. Статтею 76 вищевказаного Закону передбачено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача.

При цьому, відповідно до статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" у випадках, передбачених законом, учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом. Вибір права або зміна раніше обраного права можуть бути здійснені учасниками правовідносин у будь-який час, зокрема, при вчиненні правочину, на різних стадіях його виконання тощо. Вибір права або зміна раніше обраного права, які зроблені після вчинення правочину, мають зворотну дію і є дійсними з моменту вчинення правочину.

Статтею 43 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Таким чином, позивач скориставшись правом, встановленим в п. "е" ст. 37.3 кредитного договору, правомірно звернувся з позовною заявою до господарського суду Хмельницької області з вимогою про захист свого порушеного права за участю іноземного елемента та в обґрунтування позову правомірно посилався на норми права України, що не суперечить вимогам Закону України "Про міжнародне приватне право".

Враховуючи вищевикладене, твердження апелянта щодо безпідставності розгляду спору в господарському суді Хмельницької області та застосування права України не знайшло свого підтвердження.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини за ознаками кредитного договору, позивач належним чином виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором перерахувавши відповідачу-1 та відповідачу-2 кредитні кошти в розмірі по 2400000 євро кожному, що підтверджується довідкою позивача, що містить копію повідомлення SWIFT.

На виконання умов п. п. 5.1, 5.2 договору, Кібрія Юнігрейн А/С (Cimbria Unigrain A/S) направила позивачу заяви на вибірку щодо комерційних контрактів відповідача-1 від 28.06.2013 року на суму 2178,580,60 євро, яка позивачем виконана 10.07.2013 року, від 14.042013 року на суму 1123088 євро, яка позивачем виконана 20.04.2013 року, від 16.07.2013 року на суму 1803264,80 євро, яка позивачем виконана 19.09.2013 року, від 25.10.2013 року на суму 1524250,60 євро, яка позивачем виконана 04.11.2013 року, від 07.01.2014 року на суму 142487,27 євро, яка позивачем виконана 15.01.2014 року, від 22.04.2014 року на суму 28328,73 євро, яка позивачем виконана 30.04.2014 року.

На виконання умов п.п. 5.1, 5.2 договору, Кібрія Юнігрейн А/С (Cimbria Unigrain A/S) направила позивачу заяви на вибірку щодо комерційних контрактів відповідача-2 від 14.05.2013 року на суму 1098912,30 євро, яка позивачем виконана 20.05.2013 року, від 28.06.2013 року на суму 538237,00 євро, яка позивачем виконана 10.07.2013 року, від 20.08.2013 року на суму 3356008,24 євро, яка позивачем виконана 30.08.2013 року, від 25.10.2013 року на суму 1552230,05 євро, яка позивачем виконана 04.11.2013 року, від 07.01.2014 року на суму 127329,05 євро, яка позивачем виконана 15.01.2014 року, від 22.04.2014 року на суму 83796,40 євро, яка позивачем виконана 30.04.2014 року, від 22.04.2014 року на суму 43486,95 євро, яка позивачем виконана 30.04.2014 року.

Відповідачі не виконали належним чином зобов'язання за кредитним договором, в обумовлені строки не здійснили повернення позивачу кредиту, процентів у розмірах та в терміни, що передбачені кредитним договором.

Як встановлено апеляційним судом, 17.04.2015 року позивач надіслав на адресу відповідачів повідомлення про дострокове стягнення, що підтверджується описом вкладення у цінний лист (т. 3, а.с. 127-128). При цьому, суд апеляційної інстанції вказує, що згідно ст. 20.2 кредитного договору (несплата) факт невиконання відповідачами своїх зобовязань щодо повернення коштів за кредитним договором на визначену дату є порушенням зобовязань за кредитним договором, що саме по собі надає позивачу право вимоги, зазначене право не ставиться в залежність від будь-яких додаткових обставин, в тому числі надсилання протилежній стороні повідомлень про припинення порушеного нею зобовязання.

Як вбачається з розрахунку позивача, за кредитним договором обліковується загальна суму заборгованості позичальників в сумі 19053566,08 євро, з яких: за ТОВ "Проскурів заготзерно" 9526783,40 Євро, що за курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 225784766,58 грн. та за ТОВ "Щедроти землі" 9526783,40 євро, що за курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 225784766,58 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу (надалі ГК) України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Статтею 526 Цивільного кодексу (надалі ЦК) України передбачено, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 175 ГК України передбачено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 345 ГК України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі, та в якому передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Як встановлено апеляційним судом та як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку (т. 3, а.с. 187-192), позивач просить стягнути з кожного з відповідачів 9 200000 євро суму основної заборгованості, 207821,36 євро суму гарантійного платежу, 5000 євро плату агенту, 41434,04 євро нарахований відсоток, 12 117,22 євро відсоток за прострочення заборгованості, 60 410,78 євро відсоток за простроченою заборгованістю. При цьому, позивачем взято за основу інтерпольовану ставку EURIBOR на прострочені суми за період з 17.04.2015р. по 26.06.2015р.

Отже, оскільки відповідачами не надано жодних належних та допустимих доказів щодо виконання договірних зобовязань по кредитному договору, перевіривши детальний розрахунок позивача, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що заборгованість ТОВ "Проскурів заготзерно" в розмірі 9526783,40 євро, що за курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 225784766,58 грн. та заборгованість ТОВ "Щедроти землі" в розмірі 9526783,40 євро, що за курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 225784766, 58 грн. підлягає стягненню на користь позивача.

При цьому, не знайшли свого підтвердження доводи відповідача-1, що ціна позову визначена не вірно, а перерахунок потребує спеціальних знань, оскільки відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Разом з тим, відповідач-1 та відповідач-2 не довели суду неможливість самостійно визначити суму боргу або ж перевірити правильність проведеного розрахунку позивачем.

Судом апеляційної інстанції не беруться до уваги доводи скаржників, що приймаючи рішення суд першої інстанції не застосував англійське право, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення, оскільки скаржники жодним чином не пояснюють яким чином незастосування англійського права вплинуло на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, не наводять жодної норми англійського права, яка на їх думку мала бути застосована судом першої інстанції.

Скаржники в апеляційних скаргах посилаються на те, що суд першої інстанції не дослідив англійську версію кредитного договору, що позбавило суд можливості тлумачити договір у відповідності до його умов. Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає вказані доводи безпідставними, оскільки пункт "сі" ст. 35 кредитного договору чітко визначає, що англійська версія має переважну силу у разі будь-яких розбіжностей між англійською та українською версіями або будь-якого спору щодо тлумачення будь-якого положення на англійській або українській мовах". Таким чином, необхідною умовою обовязкового дослідження англійської версії кредитного договору є незгода сторони з значенням будь-якого його положення в українській версії. Однак, стверджуючи про необхідність такого дослідження, скаржники не зазначають, яке саме положення кредитного договору на українській мові є помилковим, неточним чи іншим чином не відображає реальні наміри сторін при укладанні кредитного договору.

Отже, скаржники всупереч ст.ст. 33-34 ГПК України, не навели належних підстав для обовязкового дослідження кредитного договору англійською мовою, а тому доводи щодо необхідності такого дослідження є безпідставними.

Як встановлено апеляційним судом, кредитний договір "ЕКF" від 11.03.2013р. передбачає права та обов'язки не лише для позивача та відповідачів, як сторін договору, а й інших осіб (первісних поручителів, гаранта та експортера), тому судом апеляційної інстанції ухвалами суду від 29.01.2016р. та 24.02.2016р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів вказаних осіб, оскільки рішення суду може вплинути на їх права та обов'язки.

В п.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.11р. "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" вказано, якщо порушення норм процесуального права не підпадає під ознаки, зазначені у пунктах 1-7 частини третьої статті 104 ГПК, господарський суд оцінює порушення норм процесуального права, виходячи з конкретних обставин справи та приписів частини другої зазначеної статті ГПК. Таким чином, допущені порушення у застосуванні норм процесуального права (незалучення до участі у справі третьої особи та співвідповідача) не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки не вплинули на загальну правову оцінку обставин справи та на правильність судового висновку щодо вирішення спору.

Колегія суддів вважає посилання скаржників, викладені в апеляційних скаргах, безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що досліджені судом першої інстанції при розгляді спору, скаржники, в порушення вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, не довели тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку, а тому мотиви, з яких подана апеляційні скарги, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в них доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Проскурів заготзерно" та товариства з обмеженою відповідальністю "Щедроти землі" на рішення господарського суду Хмельницької області від 15.09.15р. у справі № 924/1166/15 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Демянчук Ю.Г.