ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 р. Справа № 918/102/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот"

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення в сумі 7 345 грн. 37 коп., з яких 5 951 грн. 16 коп. - основного боргу, 1 173 грн. 43 коп. - пені, 149 грн. 84 коп. - інфляційних втрат, 70 грн. 95 коп. - 3% річних.

представники сторін:

від позивача : Гуз С.Б. (дов. № 10-юд від 23.11.2015 р.);

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Рівнеазот" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення в сумі 7 345 грн. 37 коп.

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з Відповідача на корить Позивача заборгованість в сумі 7 345 грн. 37 коп., з яких 5 951 грн. 16 коп. - основного боргу, 1 173 грн. 43 коп. - пені, 149 грн. 84 коп. - інфляційних втрат, 70 грн. 95 коп. - 3% річних. В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення б/н від 01.04.2015 року. Наголошує, що позовні вимоги підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, а саме договором оренди нежитлового приміщення б/н від 01.04.2015 року, актом приймання - передачі майна в оренду від 01.04.2015 року, рахунком - фактурою № СФ - 0000108 від 30.04.2015 року на суму 855 грн. 98 коп., рахунком - фактурою № СФ - 0000123 від 31.05.2015 року на суму 666 грн. 00 коп., рахунком - фактурою № СФ - 0000153 від 30.06.2015 року на суму 680 грн. 64 коп., рахунком - фактурою № СФ - 0000183 від 31.07.2015 року на суму 685 грн. 33 коп., рахунком - фактурою № СФ - 0000230 від 31.08.2015 року на суму 679 грн. 45 коп., рахунком - фактурою № СФ - 0000260 від 30.09.2015 року на суму 674 грн. 27 коп., рахунком - фактурою № СФ - 0000329 від 30.11.2015 року на суму 823 грн. 36 коп., рахунком - фактурою № СФ - 0000330 від 30.11.2015 року на суму 877 грн. 13 коп., претензією від 16.12.2015 року № 5106 на суму 5 951 грн. 16 коп., повідомленням від 16.12.2015року № 5105 про розірвання договору від 01.04.2015 року за № 471 в односторонньому порядку, розрахунком позовних вимог.

Ухвалою від 16 лютого 2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/102/16, розгляд якої призначено на 29 лютого 2016 року.

29 лютого 2016 року від Позивача надійшли витребувані ухвалою документи.

Ухвалою господарського суду від 29 лютого 2016 року розгляд справи відкладено в судовому засіданні на 14 березня 2016 року.

В судовому засіданні 14 березня 2016 року Позивач підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання 14 березня 2016 року явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив.

Відповідач відзив на позовну заяву, а також доказів погашення заборгованості не подав, в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суду не повідомив, про час і місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення відповідача в судове засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на надання відзиву та направлення представника для участі в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 14 березня 2016 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, господарський суд Рівненської області, -

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Рівнеазот" (далі - Позивач) та Фізичною-особою підприємцем ОСОБА_1 (далі - Відповідач) укладено договір № 471 про оренду нежитлового приміщення (далі - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору орендодавець передає в строкове користування приміщення за адресою: АДРЕСА_1 площею 16 м2, в подальшому - Майно, а орендар вносить плату за користування Майном в розмірі та на умовах, передбачених даним Договором.

Склад і вартість орендованого Майна містяться в акті приймання-передачі (Додаток № 1) який є невід'ємною частиною даного Договору.

Пунктом 3.1. Договору встановлено що орендна палата за користування майном в місяць становить 583 грн. 68 коп., в тому числі ПДВ, і підлягає коригуванню відповідно індексу інфляції, який визначається Держкомстатом щомісячно.

Згідно з п. 3.3. Договору розрахунки за даним Договором здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахункові рахунки орендодавця на Публічне акціонерне товариство "Рівнеазот", щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним згідно виставлених рахунків.

На виконання вище вказаного пункту Договору Позивач виставив відповідні рахунки Відповідачу, а саме: рахунок - фактури № СФ - 0000108 від 30.04.2015 року на суму 855 грн. 98 коп., рахунок - фактури № СФ - 0000123 від 31.05.2015 року на суму 666 грн. 00 коп., рахунок - фактури № СФ - 0000153 від 30.06.2015 року на суму 680 грн. 64 коп., рахунок - фактури № СФ - 0000183 від 31.07.2015 року на суму 685 грн. 33 коп., рахунок - фактури № СФ - 0000230 від 31.08.2015 року на суму 679 грн. 45 коп., рахунок - фактури № СФ - 0000260 від 30.09.2015 року на суму 674 грн. 27 коп., рахунок - фактури № СФ - 0000329 від 30.11.2015 року на суму 823 грн. 36 коп., рахунок - фактури № СФ - 0000330 від 30.11.2015 року на суму 877 грн. 13 коп.

Однак, у встановлений строк, вказані рахунки Відповідачем неоплачені.

Таким чином, за Відповідачем по даному Договору рахується заборгованість в сумі 5 951 грн. 16 коп.

Відповідно до п. 4.1.1 орендодавець має право вимагати своєчасного внесення в повному розмірі оплати по даному Договорі.

Згідно з п. 4.3.2 орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату, та відшкодування вартості комунальних послуг.

16 грудня 2016 року Позивачем на адресу Відповідача направлено претензію № 5106 про сплату заборгованості на суму 5 951 грн. 16 коп. по даному Договору. Однак, претензія Відповідачем залишена без задоволення.

Відповідно до пунктів 9.2. та 9.2.1 Договору, Договір може бути розірваний орендодавцем в односторонньому порядку, якщо орендар не вносить орендну плату протягом 3- місяців підряд.

Так, у зв'язку з не внесенням орендної плати та не відшкодуванням комунальних послуг більше семи місяців підряд, Позивачем на адресу Відповідача направлено лист № 5105 від 16 грудня 2015 року про розірвання з 21 грудня 2015 року Договору в односторонньому порядку.

Відповідно до п. 6.3. Договору за несвоєчасне внесення орендної плати, послуг та інших платежів за Договором орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється від суми невиконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, за порушення зобов'язання по Договору щодо проведення своєчасної оплати Відповідачу нарахована пеня в розмірі 1 173 грн. 42 коп.

Враховуючи вище вказане загальна заборгованість Фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 перед Приватним акціонерним товариством "Рівнеазот" становить 7 345 грн. 37 коп.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вище вказаної статті ЦК України Позивачем нараховано Відповідачу інфляційні нарахування які становлять 149 грн. 84 коп., а також три проценти річних від простроченої суми які становлять 70 грн. 93 коп.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГПК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 ГПК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих Позивачем доказів вбачається, що Позивач прийняті на себе зобов'язання виконав належним чином, проте, Відповідачем розрахунків проведено не було.

Доказів на обґрунтування своїх заперечень, а також доказів сплати боргу під час розгляду справи Відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене вище, заслухавши пояснення Позивача, враховуючи докази надані Позивачем на підтвердження заявлених вимог, - вимоги Позивача підлягають задоволенню.

Відповідно ч. 3 ст. 49 ГПК України судові витрати в розмірі 1 378 грн. 00 коп., покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" (33017, м. Рівне - 17, код 05607824) 7 345 (сім тисяч триста сорок п'ять) грн. 37 коп. з яких: 1 173 (одна тисяча сто сімдесят три) грн. 42 коп. - пені; 149 (сто сорок дев'ять) грн. 84 коп. - інфляційних втрат; 70 (сімдесят) грн. 95 коп. - 3% річних.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 16.03.2016 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33017, м. Рівне - 17) ;

3 - відповідачу рекомендованим (АДРЕСА_2).