ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Справа № 910/8614/13
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Губенко Н.М.,
Картере В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекон"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016
та на ухвалугосподарського суду міста Києва від 01.09.2015
за скаргою Відкритого акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю"
на діїВідділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві
у справі№ 910/8614/13 господарського суду міста Києва
за позовомВідкритого акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю"
до1. Приватного акціонерного товариства "Окма"; 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекон";
про зобов'язання вчинити певні дії
в судовому засіданні взяли участь представники: - позивача повідомлений, але не з'явився; - відповідача-1 повідомлений, але не з'явився; - відповідача-2 повідомлений, але не з'явився; - ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві повідомлений, але не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.02.2014 у справі № 910/8614/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 16.07.2014, вимоги позивача задоволено; зобов'язано Приватне акціонерне товариство "Окма" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Рекон" передати Відкритому акціонерному товариству "Кременчуцький завод технічного вуглецю" первинні документи, на підставі яких здійснювались зміни в системі реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю"; стягнуто з відповідачів по 1 147,00 грн. судового збору.

30.05.2014 господарським судом міста Києва видано накази про примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 12.02.2014 у справі №910/8614/13.

Постановою державного виконавця Ченківського О.О. відділу державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м. Києві (далі- ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві) ВП № 45063079 від 16.10.2014 на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження" відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 910/8614/13, виданого господарським судом міста Києва 30.05.2014, про зобов'язання ТОВ "Рекон" передати ВАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" первинні документи, на підставі яких здійснювались зміни в системі реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю".

19.02.2015 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві прийнято постанову ВП № 45063079 від 19.02.2015, якою, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", вищевказаний наказ № 910/8614/13, виданий 30.05.2014 господарським судом міста Києва, повернуто стягувачу (ВАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю").

Вказана постанова від 19.02.2015 ВП № 45063079 мотивована тим, що за результатами виходу державного виконавця за адресою: м. Київ, вул. П. Лумумби, 4/6, корп. В, керівник ТОВ "Рекон" Бевза А.С. повідомив, що рішення суду виконати не предсталяється можливим у зв'язку з відсутністю інформації щодо місцезнаходження документів, вказаних у рішенні суду; крім того, ТОВ "Рекон" до відділу подало клопотання про завершення виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" та надало копію протоколу обшуку прокуратурою Полтавської області від 13.11.2012, відповідно до якого документи, пов'язані із ВАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" та системою реєстру цінних паперів ВАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю", в ТОВ "Рекон" не знайдено.

ВАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" 19.03.2015 звернулося до господарського суду міста Києва зі скаргою №01-19/687 від 17.03.2015 "На дії відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві", в якій просило суд: визнати поважною причину пропуску строку оскарження постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 19.02.2015 та відновити строк для подання скарги; визнати незаконною постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Ченківського О.О. від 19.02.2015 про повернення виконавчого документа стягувачу; зобов'язати відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду м. Києва від 30.05.2014 у справі №910/8614/13.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.09.2015 у справі № 910/8614/13 (судді: Морозов С.М., Стасюк С.В., Цюкало Ю.В.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 (судді: Мальченко А.О., Жук Г.А., Суховий В.Г.), скаргу ВАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" задоволено частково, визнано незаконною постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №45063079 від 19.02.2015, винесену державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Ченківським О.О.; в іншій частині скарги відмовлено.

ТОВ "Рекон", не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим та апеляційним господарськими судами норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу та постанову судів попередніх інстанцій скасувати, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги ВАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" на дії ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві відмовити повністю

Сторони належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши застосування норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваних судових актів, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Статтею 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення ( ч.1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження").

Статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження" визначено заходами примусового виконання рішень: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження; у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення; якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону; у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав; державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Однак, судами попередніх інстанцій встановлено, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.02.2015 ВП №45063079 прийнята головним державним виконавцем Ченківським О.О. без застосування

приписів статтей 11, 27, 32, 75 Закону України "Про виконавче провадження", спрямованих на забезпечення виконання рішення суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Так, з постанови головного державного виконавця Ченківського О.О. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 19.02.2015 ВП № 45063079, не вбачається здійснення державним виконавцем заходів щодо розшуку майна, зазначеного у наказі господарського суду, а отже передчасним є висновок державного виконавця про наявність передбачених п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" підстав для повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, частина 2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

Відповідно до п.1.5.2 "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, акт - це документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Як вбачається з копії постанови ВП № 45063079 від 19.02.2015 відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві наявної в матеріалах справи, остання не містить посилань на акт державного виконавця, який має бути обов'язково складений у відповідності до приписів ч. 2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" та з дотримання вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі відсутності у боржника визначеного виконавчим документом (наказом господарського суду міста Києва від 30.05.2014) майна, зокрема, документів.

Враховуючи наведене, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що дії державного виконавця ВДВС Печерського району м. Києва з винесення відповідної постанови вчинені ним не у відповідності з нормами Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, ст. 11, згідно з якою державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, та правомірно задовольнили скаргу позивача.

Доводи скаржника викладені у касаційній скарзі про те, що судами не взято до уваги протокол обшуку прокуратурою Полтавської області від 13.11.2012, відповідно до якого документи, пов'язані із ВАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" та системою реєстру цінних паперів ВАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю", в ТОВ "Рекон" не знайдено, колегією суддів касаційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки постановою державного виконавця Ченківського О.О. відділу державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м. Києві 16.10.2014 відкрито виконавче провадження № 45063079 з виконання наказу господарського суду міста Києва від 30.05.2014, отже вказаний протокол обшуку від 13.11.2012, на час проведення виконавчих дій не може свідчити про відсутність документів зазначених у вказаному наказі господарського суду м. Києва саме на момент здійснення державним виконавцем покладених на нього названим Законом дій (2014 рік).

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012)".

Посилання скаржника на неможливість виконання наказу у зв'язку з тим, що резолютивна частина рішення господарського суду міста Києва від 12.02.2014 у справі № 910/8614/13 викладена незрозуміло не приймається до уваги, оскільки п.п. 8, 9 ч. 3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, зокрема, із заявою про роз'яснення рішення; звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа.

Таким чином, перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 111-5 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим та апеляційним господарськими судами, колегія суддів погоджується з обгрунтованими висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для визнання недійсною постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 45063079 від 19.02.2015, винесену державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Ченківським О.О.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують правомірних висновків місцевого та апеляційного господарських судів, що покладені в основу прийнятих у даній справі судових рішення, а тому не є підставою для їх скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекон" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 та ухвалу господарського суду міста Києва від 01.09.2015 у справі №910/8614/13 залишити без змін

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді Н.М. Губенко

В.І. Картере