донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.03.2016 р. справа №905/3122/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю;
від відповідача :ОСОБА_5 за довіреністю;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Вуглегірської ТЕС, м. Світлодарськ, Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
від14.01.2016 р.
у справі№ 905/3122/15 (суддя: Овсяннікова О.В.)
за позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Вуглегірської ТЕС, м. Світлодарськ, Донецька область
доТоварної біржи "Мегаполіс", м. Краматорськ, Донецька область
простягнення 75 856 грн. 17 коп.
В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Вуглегірської ТЕС (далі ПАТ "Центренерго" в особі ВП Вуглегірської ТЕС, позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товарної біржи "Мегаполіс" (далі ТБ "Мегаполіс", відповідач) 75 856 грн. 17 коп. сплачених грошових коштів.

Рішенням господарського суду Донецької області від 14.01.2016 р. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду у даній справі ПАТ "Центренерго" в особі ВП Вуглегірської ТЕС подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову ПАТ "Центренерго" в особі ВП Вуглегірської ТЕС до ТБ "Мегаполіс" в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права України, при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи.

Як зазначає апелянт, акт приймання-передачі наданих послуг б/н від 27.06.2013 р. підписаний сторонами помилково, оскільки згідно з кошторисом, що є додатком № 4 до договору № 15/120 від 17.08.2012 р. відповідачем не виконані пункти № 6-11 зазначеного кошторису, відповідачем роботи виконані частково лише на суму 22 339 грн. 07 коп.

Заявник апеляційної скарги стверджує, що у нього відсутній спірний проект землеустрою, який, відповідно до п. 1.4 вказаного договору, є власністю позивача.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, представник відповідача в судовому засіданні в усній формі проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст.811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, позивач, як замовник, та відповідач, як виконавець, 17.08.2012 р. уклали договір № 15/120 про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (далі - договір).

Згідно з п. 1.1. договору виконавець зобовязався виконати з дотриманням вимог законодавства послуги (роботи): послуги з управління нерухомістю (код 70.32.1 відповідно ДК 016-97), а саме: послуги з виконання проекту землеустрою з відведення земельних ділянок в оренду виготовленням обмінних файлів, визначенням кадастрових номерів, узгодження проекту землеустрою з організаціями та органом самоврядування відповідно до чинного законодавства, виготовлення план-схем для договорів оренди, а замовник прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 2.1. договору загальна вартість робіт за цим договором становить 75 856 грн. 17 коп., без ПДВ. Загальна вартість робіт визначається згідно з протоколом погодження договірної ціни на виконання робіт (додаток 3), що складається на підставі погодженого сторонами кошторису на виконання робіт (додаток 4).

Згідно з п. 2.3. договору замовник протягом 10-ти банківських днів з дня отримання ним рахунку виконавця зобовязується здійснити перерахування на поточний рахунок виконавця авансовий платіж у розмірі 100% від вартості робіт, що зазначена у пункті 2.1. цього договору і складає 75 856 грн. 17 коп., без ПДВ.

Згідно з п. 3.1. договору приймання виконаних робіт за цим договором оформлюється актом приймання-передачі робіт.

Відповідно до п. 3.2. договору замовник зобовязаний підписати акт протягом 3-х днів з дня одержання проекту на ІІ етапі виконання робіт, згідно додатка 2 до даного договору.

Відповідно до п. 3.3. договору у разі відмови від підписання акта замовник складає протягом трьох днів з моменту отримання акту мотивований протокол розбіжностей, інакше акт прийому-передачі робіт вважається прийнятим.

Відповідно до п. 9.1. договору строк дії договору встановлений з моменту його підписання і до 28.02.2013 року включно.

Додатковою угодою № 1 від 25 лютого 2013 року було продовжено строк дії договору до 30.06.2013 року включно.

Зі змісту правочину вбачається, що сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма його істотними умовами щодо: предмету договору, обємів робіт та їх якості, а також ціною та строками їх виконання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобовязується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобовязується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

З матеріалів справи слідує, що сторонами підписані акти приймання підрядних робіт б/н від 31.10.2012 р., б/н від 30.11.2012 р., б/н від 27.06.2013 р. уповноваженими представниками сторін, за відсутності заперечень стосовно обсягу виконаних робіт або їх якості, скріплені печатками підприємств.

Загальна вартість робіт за зазначеними актами складає 75 856 грн. 17 коп.

У вищезазначених актах наявне посилання на спірний договір, що свідчить про виконання робіт, зазначених в актах, на підставі вказаного договору.

Враховуючи викладене, підписані сторонами акти є належним та допустимим доказом факту виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань за договором, на підставі якого заявлений позов у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач виставив позивачу рахунки № 15 від 20.08.2012 р. на суму 36 000 грн. 00 коп., № 16 від 03.09.2012 р. на суму 39 856 грн. 17 коп.

Зазначені рахунки були оплачені позивачем своєчасно, що підтверджується платіжними дорученнями № v/3220 від 23.08.2015 р., № v/3419 від 10.09.2012 на загальну суму 75 856 грн. 17 коп.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідачем та матеріалами справи доведено факт виконання підрядних робіт за договором на загальну суму 75 856 грн. 17 коп., а тому, позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Відповідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз наведеної норми свідчить, що зобовязання з безпідставного набуття, збереження майна породжують такі юридичні факти: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Отже, за умови існування між сторонами договірних правовідносин, неналежне виконання відповідачем умов договору може слугувати підставою для відповідальності, а не підставою для повернення майна відповідно ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відтак, доводи заявника апеляційної скарги про те, що проект землеустрою (у кількості 4 книги) щодо відведення земельних ділянок ПАТ "Центренерго" для обслуговування ТП №№ 1, 2, 4, 5 у лікарні, 6, 8, 9, 11-15, 18, 19, 20 КТП, КТП деревяних пересувних споруд у кількості 2 одиниць, разом з витягами про грошову оцінку земель у позивача відсутній, а тому, відповідачем порушено умови п. 1.4. договору, є безпідставними.

Крім того, судова колегія зазначає, що дослідження питання щодо права власності позивача на зазначений проект землеустрою не входить до обставин, які мають значення для вирішення даної справи по суті.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому, підлягає залишенню в силі.

Судові витрати за апеляційною скаргою покладаються на заявника скарги.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Вуглегірської ТЕС на рішення господарського суду Донецької області від 14.01.2016 р. у справі № 905/3122/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 14.01.2016 р. у справі № 905/3122/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді: І.В. Зубченко

ОСОБА_3