ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" березня 2016 р.Справа № 922/5662/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі Пунтус Д.А.

розглянувши матеріали справи

за заявою ОСОБА_1позовом Публічне АТ КБ "Приватбанк", м. Дніпропетровськ ( відповідач у справі)
до ФОП ОСОБА_2, м. Харків ( другий відповідач ) Фрунзенський ВДВС Харківського МУЮ
про про визнання протиправною та скасування постанови ДВС та звільнення майна з-під арешту
за участю сторін:

заявник (ОСОБА_1) - ОСОБА_4

перший відповідач) ( ОСОБА_2)- не з*явився

другий відповідач - ОСОБА_5

третій відповідач ( ПАТ КБ "Приватбанк") - Таранова Т.І.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області по справі № 922/5662/14 від 27.01.2015 року було стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" 12000,00 грн. заборгованості за кредитом, 4645,75 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 1060,27 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 2118,06 грн. пені та 1827,00 грн. судового збору ( а.с.84-90).

10.02.2015 року на виконання рішення суду було видано наказ на примусове стягнення ( а.с.92-93).

22.01.2016 року до суду звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( перший відповідач) , Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ ( другий відповідач) та ПАТ КБ "Приватбанк" ( третій відповідач) із заявою, в якій просить суд:

- визнати противоправною та скасувати постанову Фрунзенського ВДВС Харківського СУЮ від 22.06.2015 року виконавче провадження № 47559914 про арешт майна боржника та заборону на його відчуження в частині накладення арешту та оголошення заборони на відчуження 1/2 (одну другу) частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває у приватній власності ОСОБА_2 та в іпотеці за ОСОБА_1 (іпотекодержатель);

- зобов'язати Фрунзенський ВДВС Харківського МУЮ вчинити дії щодо звільнення заставленого (іпотечного) майна: 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за АДРЕСА_2, з-під арешту. Судові витрати покласти на ОСОБА_2.

02.03.2016 року заявник надав до суду заяву про поновлення строку на оскарження постанови державного виконавця, на підставі того, що (заявник у справі) ОСОБА_1 не є стороною у справі за № 922/5662/14, до подачі скарги на дії державного виконавця, заявник не мав можливості ознайомитись з матеріалами справи та матеріалами виконавчого провадження. Заявник звертався на адресу приватного нотаріуса з вимогою до боржника про зняття з реєстраційного обліку та добровільного звільнення майна, що є предметом іпотеки та з другою заявою про намір продати предмет іпотеки. Копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 22.06.2015 року ВП№ 47559914 винесеною старшим державним виконавцем Фесун О.М. Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ отримано заявником лише після новорічних свят у другій декаді січня 2016 року. 18.01.2016 року заявник звернувся до Харківського адміністративного суду про оскарження дій Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ та вчинення дій щодо звільнення заставленого (іпотечного) майна з-під арешту. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2016 року у справі за № 820/148/16 позивачу було відмовлено у відриті провадження в адміністративній справі та роз*яснено , що зазначена позовна заява підлягає розгляду в Господарському суді Харківської області.

Розглянувши дане клопотання, господарський суд задовольняє клопотання позивача щодо поновлення строку для оскарження постанови ВП№ 47559914 від 22.06.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження.

ПАТ КБ" Приватбанк" ( третій відповідач) надав заперечення на заяву та просить суд відмовити у задоволені заяви у зв*язку зі спливом строку позовної давності ( а.с.141-143).

Представник Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ ( другий відповідач) проти заяви заперечує та просить суд відмовити у її задоволені з посиланням на ті обставини , що при накладені арешту на майно боржника останній не зобов*язаний перевіряти щодо наявності заборони на майно боржника іншими кредиторами.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 03.03.2016 року до 21.03.2016 року до 10 год.45 хв.

Розглянувши матеріали справи, та вислухавши пояснення сторін, судом встановлено наступне, та у відповідності до Постанови № 9 від 17.10.2012 року Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" в пункті 5, зазначено, що відповідно до статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб'єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 1 ГПК.

Що ж до заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами статті 121-2 ГПК.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника ( Стаття 60 Закону України "Про виконавче провадження") розділ "зняття арешту з майна".

На підставі викладеного вимога заявника в частині щодо звільнення з-під арешту заставленого ( іпотечного) майна, де заявником виступає фізична особа ОСОБА_1 , суд керуючись ст. 80 п.1 ГПК України припиняє провадження у справі у зв*язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Розглядається вимога ОСОБА_1 щодо визнання протиправною та скасування постанови Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ від 22.06.2015 року ВП № 47559914 про накладення арешту на майно боржника та заборону на його відчудження в частині накладення арешту та оголошення заборони на відчудження 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 що перебуває у приватній власності ОСОБА_2 та в іпотеці за ОСОБА_1.( іпотекодержатель ).

В обгрунтування заявлених вимог заявник посилається на порушення ВДВС Інструкції "Про проведення виконавчих дій" № 74/5 від 15.12.1999 року на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчудження, на яке не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно з Законом України" Про іпотечне кредитування , операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати" .

У зв*язку з невиконанням боржником ОСОБА_2 зобов*язання за договором позики валютних цінностей у сумі 14800,00 доларів США від 08.10.2014 року та договору іпотеки від 08.10.2014 року у заявника виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

16.04.2015 року Фрунзенським ВДВС Харківського МУЮ на підставі заяви ПАТ КБ "Приватбанк" ( наказ господарського суду у справі за № 922/5662/14 від 10.02.2015 року) , було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47559914, у відповідності до якої боржнику ОСОБА_2 було надано строк для добровільної сплати заборгованості у 7-денний строк, тобто до 24.04.2015 року. Постановою від 22.06.2015 року було накладено арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчудження ( з доказами направлення постанови), про що здійснено реєстрацію в Держаному реєстрі обтяжень рухомого майна.

У відповідності до Постанови, Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003, № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження")

Стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції (ст. 121-2 ГПК)

Скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ГПК, та містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 ч. 3 ст. 85 Закону N 606-XIV.

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів).

Стягнення на нерухоме майно (будинок, квартиру, приміщення, земельну ділянку) звертається за відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна з додержанням правил ст. 62 Закону N 606-XIV. При введенні спеціальною нормою закону мораторію на примусову реалізацію певного майна виконавче провадження підлягає зупиненню.

Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

У відповідності до ст. 20 Закону України " Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п'ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду.

Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Відомості про заставу рухомого майна державний виконавець може отримати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, держателем якого є Міністерство юстиції України, а державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції - його адміністратором згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 N 830 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна".

Інформацію щодо заборони відчуження нерухомого майна можна отримати в Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, держателем якого є Міністерство юстиції України, а державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції - його адміністратором згідно з наказом Міністерства юстиції України від 09.06.99 N 31/5 "Про внесення змін і доповнень до нормативно-правових актів Міністерства та про затвердження Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна",

Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. (Постанова, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 07.02.2014, № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах")

Беручи до уваги, що вимоги заявника щодо зобов*язання Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ щодо вчинення дій щодо звільнення заставленого (іпотечного) майна 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 з-під арешту, заявник відмовився від заяви , суд керуючись ст.80 п. 4 ГПК України, суд припиняє провадження в цій частині.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 80 п.1 , 4, 86, 121-2 ГПК України.

УХВАЛИВ:

Припинити провадження щодо вимог фізичної особи ОСОБА_1 ( реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 АДРЕСА_1)

- щодо визнання противоправною та скасування постанови Фрунзенського ВДВС Харківського СУЮ від 22.06.2015 року виконавчого провадження № 47559914 про арешт майна боржника та заборону на його відчуження в частині накладення арешту та оголошення заборони на відчуження 1/2 (одну другу) частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває у приватній власності ОСОБА_2 та в іпотеці за ОСОБА_1 (іпотекодержатель);

- визнати противоправною та скасувати постанову Фрунзенського ВДВС Харківського СУЮ від 22.06.2015 року виконавче провадження № 47559914 про арешт майна боржника та заборону на його відчуження в частині накладення арешту та оголошення заборони на відчуження 1/2 (одну другу) частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває у приватній власності ОСОБА_2 та в іпотеці за ОСОБА_1 (іпотекодержатель);

Суддя Л.С. Лаврова
ухвала підписана 21.03.2016 року.