ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

17.03.2016 Справа № 917/1472/14

за заявою Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області, вул. Фрунзе, 155, м. Полтава, 36008,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькхлібопродукт", вул. Жовтнева, 66, м. Полтава, 36014,

про визнання банкрутом

Суддя Паламарчук В.В.

Представники сторін:

від кредиторів: не з'явились

ліквідатор: Васін Є.Є. арбітражний керуючий

В судовому засіданні 17.03.2016 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Господарський суд повідомив, повний текст ухвали буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини ухвали.

Розглядається заява ДПІ у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання банкрутом ТОВ "Хмельницькхлібопродукт", м. Полтава з підстав неплатоспроможності.

До суду подані позовні заяви про стягнення заробітної плати, а саме:

- ОСОБА_3, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 - в сумі 12087,00 грн. (заява вхід. №1854/15 від 04.08.2015р.);

- ОСОБА_4, АДРЕСА_1, 32100 - в сумі 25600,00 грн. (заява вхід. №1850/15 від 04.08.2015р.);

В даних заявах колишні працівники просять:

1. Стягнути з ТОВ "Хмельницькхлібопродукт" на їхню користь заробітну плату;

2. Стягнути з ТОВ "Хмельницькхлібопродукт" на їхню користь компенсацію за невчасно виплачену заробітну плату;

3. Стягнути з ТОВ "Хмельницькхлібопродукт" на їхню користь компенсацію за затримку розрахунку в розмірі середнього заробітку по день фактичного розрахунку;

4. Визнати поточні кредиторські вимоги та включити до реєстру вимог кредиторів;

5. Витребувати у ТОВ "Хмельницькхлібопродукт" довідку про середній заробіток;

6. Позовну заяву розглядати у провадженні справи про банкрутство ТОВ "Хмельницькхлібопродукт".

Крім того, до суду надійшли заяви про грошові вимоги кредиторів, в яких колишні працівники банкрута просять визнати грошові вимоги та включити їх до реєстру вимог кредиторів по даній справі, а саме:

- ОСОБА_3, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 - в сумі 12087,00 грн. (заява вхід. №207/16 від 08.02.2016р. та №226/16 від 11.02.2016р.);

- ОСОБА_4, АДРЕСА_1, 32100 - в сумі 25600,00 грн. (заява вхід. №206/16 від 08.02.2016р., №228/16 від 11.02.2016р.).

Дані заяви прийняті судом до розгляду.

Крім того, вищезазначеними кредиторами, подано колективне клопотання (вхід. №1736 від 11.02.2016р. та №2008 від 16.02.2016р.) в яких вони просять: "Зменшити розмір позовних вимог по справі за поданими ними позовними заявами, що розглядаються у справі про банкрутство боржника, а заяви подані ними 08.02.2016р. вважати остаточними, визнати їх грошовими вимогами та включити їх до реєстру вимог кредиторів".

Дані клопотання про уточнення, прийняті судом до розгляду.

Також, ОСОБА_4 подав заяву про грошові вимоги (вхід. №251/16 від 15.02.2016р.) в якій просить визнати грошові вимоги до боржника у сумі 62880,50 грн., з них: 12095,00 грн. - заробітна плата, 50785,50 грн. середній заробіток за весь час затримки виплати.

Дана заява прийнята судом до розгляду.

Ухвалою господарського суду від 23.02.2016р. розгляд вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було відкладено на 17.03.2016р. для надання необхідних документів на підтвердження своїх вимог.

На виконання вимог ухвали господарського суду від 23.02.2016р. ОСОБА_4 надав копію трудової книжки зі зміною по батькові ОСОБА_5 на ОСОБА_4. Також надав перерахований розрахунок середньомісячної заробітної плати після звільнення з ТОВ "Хмельницькхлібопродукт" та просить визнати грошові вимоги до боржника в сумі 96107,61 грн., з них 12087,00 грн. заробітної плати, 84020,61 грн. середній заробіток за весь час затримки виплати.

Дана заява прийнята судом до розгляду.

На виконання вимог ухвали господарського суду від 23.02.2016р. ОСОБА_3 надав розрахунок стягнення заробітної плати за період з червня 2011р. по 10 квітня 2012р. (7 днів квітня 2012р.) у сумі 10399,32 грн. та нотаріально завірену копію трудової книжки.

Розглянувши матеріали справи №917/1472/14, заслухавши ліквідатора, суд встановив:

Постановою господарського суду Полтавської області від 17.02.2015р. ТОВ "Хмельницькхлібопродукт" визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Васіна Є.Є.

Частиною 4 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування і на вимоги Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та/або її дочірнього підприємства, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії, щодо сплати заборгованості (у тому числі неустойки, 3 відсотків річних та інфляційних втрат) за поставлений/спожитий природний газ, що утворилася станом на 1 травня 2015 року.

Згідно ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Відповідно до ст. 50 КЗпПУ нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень.

Згідно із ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці

працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плат без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст. 94 ч. 1 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Стаття 95 КЗпП встановлює, що мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт).

Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється і переглядається відповідно до статей 9 і 10 Закону України "Про оплату праці" та не може бути нижчим від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, а також положеннями Законів України "Про Державний бюджет на 2011 рік" та "Про Державний бюджет на 2012 рік" відповідно до яких, розмір мінімальної заробітної плати встановлено: з 1 квітня 2011р. - 960,00грн., з 1 жовтня 2011р. - 985,00 грн., з 1 грудня 2011 року - 1004 грн., з 1 січня 2012 р. -1073 грн., з 1 квітня 2012 р. - 1094 грн., з 1 липня 2012р. - 1102,00 грн.

Згідно положень ч. 1 ст. 115 КЗпПУ заробітна плата виплачується працівникам регулярно, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Враховуючи ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно із ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Згідно із ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Так, згідно абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" у будь-якому випадку оплата праці при виконанні працівником місячної (годинної) норми праці (обсягу робіт) не може бути нижчою від встановленої законом мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунку, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. Згідно із п. 21 вказаної Постанови, при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100.

У відповідності до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

До суду звернулись колишні робітники підприємства банкрута про визнання кредиторських вимог зі сплати заборгованості по заробітній платі, а саме:

1) ОСОБА_3, АДРЕСА_2 - в сумі 12087,00 грн. заборгованість по заробітній платі.

Згідно трудової книжки ОСОБА_3 працював на підприємстві боржника з 01.06.2011р. по 10.04.2012р.

Кредитору не була виплачена заробітна плата за червень 2011 року - квітень 2012 року. Зокрема, в червні 2011 року - 960,00 грн., в липні 2011року - 960,00 грн., в серпні 2011року - 960,00 грн., в вересні 2011року - 960,00 грн., в жовтні 2011року - 985,00 грн., в листопаді 2011року - 985,00 грн., в грудні 2011року - 1004,00 грн., в січні 2012року - 1073 грн., в лютому 2012 року - 1073 грн., в березні 2012 року - 1073 грн., сім днів в квітні 2012 року - 306,32 грн., а загалом - 10339,32 грн.

ОСОБА_3 надав розрахунок своїх кредиторських вимог за червень 2011 року - квітень 2012 року (7 днів квітня 2012р.) у сумі 10339,32 грн.

Ліквідатор Васін Є.Є. визнає вимоги ОСОБА_3 у сумі 10339,32 грн.

Дана вимога ОСОБА_3 у сумі 10339,32 грн. підлягає визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів - 1 черга.

Решта заявлених кредиторських вимог ОСОБА_3 у сумі 1747,68 грн. не підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів, як безпідставно нараховані.

2) ОСОБА_4, АДРЕСА_1, 32100 - 96107,61 грн., з них 12087,00 грн. заробітної плати, 84020,61 грн. середній заробіток за весь час затримки виплати.

Згідно з копією паспорта, виправлень в трудовій книжці, та уточнень заявника правильним є прізвище ім'я та по батькові заявника ОСОБА_4.

Згідно трудової книжки ОСОБА_4 працював на підприємстві боржника з 12.05.2011р. по 26.05.2014р.

ОСОБА_4 не була виплачена заробітна плата з травня 2011 року (14 днів травня 2011р.) по квітень 2012 року.

Згідно довідки Управління пенсійного фонду України в Ярмолинецькому районі Хмельницької області №4418/02 від 21.07.2015р. відсутні дані відносно ОСОБА_4 в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування з період з 01.01.2011р. по 31.12.2011р.

Згідно індивідуальної відомості про застраховану особу (ОСОБА_4) Пенсійного фонду Форма ОК-5 за період з січня по квітень 2012р. стоять нулі.

Зокрема беручи до уваги мінімальну заробітну плату, за 14 днів травня 2011 року - 707,42 грн., в червні 2011 року - 960,00 грн., в липні 2011року - 960,00 грн., в серпні 2011року - 960,00 грн., в вересні 2011року - 960,00 грн., в жовтні 2011року - 985,00 грн., в листопаді 2011року - 985,00 грн., в грудні 2011року - 1004,00 грн., в січні 2012року - 1073 грн., в лютому 2012 року - 1073 грн., в березні 2012 року - 1073 грн., в квітні 2012 року - 1094,00 грн. а загалом - 11834,42 грн.

ОСОБА_4 була нарахована заробітна плата за весь травень 2011р. в той час, як він був прийнятий на роботу лише 12.05.2011р.

Таким чином, зробітна плата ОСОБА_4 за період з 12.05.2011р. по в квітень 2012 року складає 11834,42 грн.

ОСОБА_4 було звільнено 26.05.2014р., тому для обрахунку середнього заробітку береться середня заробітна плата за останні два місяці роботи, тобто за березень - квітень 2014 року відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5, згідно якої в березні 2014 року заробітна плата становила 175,84 грн., а в квітні 2014 року - 186,83 грн. За останні два місяці роботи (березень-квітень 2014 року) його середній заробіток становив: 362,67 грн. (175,84 грн. + 186,83 грн.). У зв'язку з цим, середньоденний заробіток за останні два місяці роботи становить: 8 грн. 85 коп. = 362,67 грн. : 41 (20 робочих днів у березні 2014 року + 21 робочий день у квітні 2014 року).

Середній заробіток за весь час затримки повинен нараховуватись за період з 27.05.2014р. (ОСОБА_4 було звільнено 26.05.2014р.) по 16.02.2015р. (17.02.2015р. було винесено постанову про визнання ТОВ "Хмельницькхлібопродукт" - банкрутом) і складати 1637,25 грн.

Загальна сума кредиторських вимог ОСОБА_4 складає 11834,42 грн. + 1637,25 грн. = 13471,67 грн.

Ліквідатор Васін Є.Є. визнає вимоги ОСОБА_4 у сумі 13471,67 грн.

Таким чаном, визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів підлягають вимоги ОСОБА_4 - в сумі 13471,67 грн. (1 черга), з них 11834,42 грн. заборгованість по заробітній платі, 1637,25 грн. середній заробіток за весь час затримки виплати.

Решта заявлених кредиторських вимог ОСОБА_4 у сумі 82635,94 грн. не підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів, як безпідставно нараховані

Враховуючи вищевикладені обставини, слід внести зміни до реєстру вимог кредиторів щодо заборгованості банкрута по заробітній платі в указаних сумах та черговості. Грошові вимоги колишніх працівників підприємства-банкрута, підтверджуються відповідними документами та визнаються ліквідатором Васіним Є.Є. у вищезазначених розмірах та черговості.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 85, 86 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 23, 38, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги:

1) ОСОБА_3, АДРЕСА_2 - в сумі 10339,32 грн. заборгованість по заробітній платі (1 черга).

2) ОСОБА_4, АДРЕСА_1, 32100 - в сумі 13471,67 грн. (1 черга), з них 11834,42 грн. заборгованість по заробітній платі, 1637,25 грн. середній заробіток за весь час затримки виплати.

2. Визнані вимоги внести до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькхлібопродукт", вул. Жовтнева, 66, м. Полтава, 36014, в вищезазначених судом розмірах та черговості.

3. Решта заявлених кредиторських вимог ОСОБА_3 у сумі 1747,68 грн. не підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів.

4. Решта заявлених кредиторських вимог ОСОБА_4 у сумі 82635,94 грн. не підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів.

5. Копію ухвали направити вищезазначеним кредиторам, ліквідатору Васіну Є.Є.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.03.2016р.

Суддя Паламарчук В.В.