ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Справа № 912/1846/15

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий (доповідач), судді Васищак І.М. і Палій В.В.

розглянув касаційну скаргу Антимонопольного комітету України, м. Київ (далі - АМК),

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 10.08.2015 та

постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.09.2015

зі справи № 912/1846/15

за позовом АМК

до товариства з обмеженою відповідальністю "Бобринецький завод продтоварів", м. Бобринець Кіровоградської області (далі - Товариство),

про стягнення 400 000 грн. та зобов'язання виконати рішення.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

позивача - Мазур І.О.,

відповідача - не з'яв.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про:

- стягнення штрафу в сумі 200 000 грн. та пені в такій же сумі;

- зобов'язання Товариства виконати пункт 3 резолютивної частини рішення від 23.12.2014 № 639-р; припинити порушення, визначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, а саме - припинити використання в назві продукту "Тунець сріблястий" позначення "Тунець", розміщеного на лицьовій та зворотній поверхні упаковки продукту "Тунець сріблястий" (в той час як риба тунець у продукті відсутня), та поширення у такий спосіб неправдивої інформації про споживчі властивості продукту.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 10.08.2015 (суддя Наливайко В.М.): позов задоволено частково; з Товариства стягнуто в доход державного бюджету України штраф у сумі 200 000 грн. та пеню в сумі 200 000 грн.; в іншій частині позову відмовлено; з Товариства стягнуто в доход державного бюджету України 8000 грн. судового збору.

Дане рішення було оскаржено в апеляційному порядку Товариством і АМК.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.09.2015 (колегія суддів у складі: Чоха Л.В - головуючий, Чимбар Л.О.і Антонік С.Г.): апеляційні скарги залишено без задоволення, рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України АМК просить: скасувати рішення місцевого господарського суду з даної справи "щодо відмови у задоволенні позовних вимог Комітету про зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю "Бобринецький завод продтоварів" виконати пункт 3 резолютивної частини рішення Тимчасової адміністративної колегії Комітету від 04.04.2013 № 6-р/тк"; скасувати постанову апеляційної інстанції з даної справи у частині залишення без задоволення апеляційної скарги АМК та прийняти в цій частині нове рішення, яким зобов'язати Товариство виконати пункт 3 резолютивної частини згаданого рішення Тимчасової адміністративної колегії АМК; стягнути з Товариства на користь АМК суму судового збору за подання касаційної скарги. Скаргу мотивовано порушенням господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, в тому числі статей 56, 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", статей 42, 33-35, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Сторони відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлені про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судові інстанції у розгляді справи виходили з таких обставин та висновків.

Рішенням Тимчасової адміністративної колегії АМК від 04.04.2013 № 6 р/тк у справі про порушення Товариством законодавства про захист від недобросовісної конкуренції (далі - Рішення № 6-р/тк):

- дії Товариства, які полягають у використанні в назві продукту позначення "Тунець", розміщеного на лицьовій та зворотній поверхні упаковки зазначеного продукту (в той час як риба тунець у продукті відсутня), та поширенні у такий спосіб неправдивої інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення невизначеному колу осіб неправдивих відомостей внаслідок обраного способу їх викладення, які можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання товарів цього суб'єкта господарювання, визнано порушенням, передбаченим статтею 151 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення невизначеному колу осіб неправдивих відомостей внаслідок обраного способу їх викладення, які можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання товарів цього суб'єкта господарювання (пункт 1);

- на підставі статті 21 названого Закону за порушення, зазначене в пункті 1 цього рішення, на Товариство накладено штраф у сумі 200 000 грн. (пункт 2);

- Товариство зобов'язано припинити порушення, визначене в пункті 1 цього рішення, у двомісячний строк з дня одержання рішення (пункт 3);

Рішення № 6-р/тк було оскаржено Товариством до господарського суду міста Києва.

Рішенням останнього від 10.02.2014 у справі № 910/13067/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2014, у позові Товариства про визнання недійсним Рішення № 6-р/тк відмовлено. Отже, Рішення № 6-р/тк є чинним.

Доказів сплати штрафу та пені на виконання Рішення № 6-р/тк Товариством не подано.

У Рішенні № 6-р/тк зазначено, що у визначенні суми штрафу враховано таке: порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції Товариством вчинено вперше; порушення Товариством припинено. Судом не встановлено, що "на момент розгляду справи Відповідач продовжує вчиняти дії, про які йдеться мова в рішенні, тому господарський суд не може зобов'язати усунути те, наявність чого не підтверджена". Позивачем (АМК) не подано доказів невиконання Товариством пункту 3 Рішення № 6-р/тк. Твердження АМК щодо обов'язку Товариства повідомити про усунення згаданого порушення та подати відповідні докази не обґрунтовано "нормами відповідного законодавства", не зазначено такого обов'язку Товариства і в самому Рішенні № 6-р/тк. Останнім Товариство зобов'язано подати докази сплати штрафу.

Причиною спору зі справи стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення з Товариства сум штрафу та пені та зобов'язання Товариства виконати пункт 3 Рішення № 6-р/тк.

У частині стягнення зазначених сум рішення і постанова попередніх судових інстанцій, прийняті по суті справи, відповідають нормам матеріального і процесуального права, встановленим названими судовими інстанціями фактичним обставинам і не оскаржуються сторонами у справі.

Що ж до згаданих судових рішень у частині зобов'язання Товариства виконати пункт 3 Рішення № 6-р/тк, то з цього приводу слід зазначити таке.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання АМК у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов'язання виконати рішення органів АМК.

Як передбачено частиною другою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення органів АМК є обов'язковими до виконання.

Відтак у розгляді даної справи попередніми судовими інстанціями неправильно розподілено обов'язок доказування між сторонами: не АМК мав доводити невиконання Товариством пункту 3 Рішення № 6-р/тк, а, навпаки, Товариство провинно було довести в суді виконання ним пункту 3 цього рішення (якщо Товариство зазначало про таке виконання). При цьому названі судові інстанції посилалися на те, що, як вказано в Рішенні № 6-р/тк, порушення Товариством припинено. Однак поза увагою та оцінкою апеляційного господарського суду під час повторного розгляду ним даної справи залишилося зазначене АМК розпорядження останнього від 02.09.2015 № 28-рп про виправлення описки в Рішенні № 6-р/тк, згідно з яким (розпорядженням) у згаданому рішенні замість слів "Порушення Товариством припинено" зазначено слова "Порушення Товариством не припинено".

Не дослідивши належним чином обставини, пов'язані з виконанням/ невиконанням Товариством пункту 3 Рішення № 6-р/тк, суди попередніх інстанцій припустилися неправильного застосування вимог частини першої статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини першої статті 43 названого Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду господарським судом в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Тому у Вищого господарського суду України відсутні й підстави для висновку про правильність застосування цими судовими інстанціями норм матеріального права, в тому числі Законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист економічної конкуренції" і "Про захист від недобросовісної конкуренції".

Касаційна ж інстанція згідно з частиною другою статті 1117 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. Тому згідно з пунктом 3 статті 1119 і частиною першою статті 11110 названого Кодексу прийняті по суті даної справи судові рішення підлягають скасуванню в частині відмови в позові про зобов'язання Товариства виконати пункт 3 Рішення № 6-р/тк та розподілу судових витрат зі справи з передачею останньої у відповідній частині на новий розгляд до суду першої інстанції. У такому розгляді суду необхідно врахувати викладене, встановити обставини, зазначені в цій постанові, дати їм та доводам сторін і поданим ними доказам належну правову оцінку і вирішити спір (у згаданій частині) відповідно до закону.

За результатами нового розгляду має бути здійснений і розподіл судових витрат зі справи.

Керуючись статтями 1117 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Антимонопольного комітету України задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Кіровоградської області від 10.08.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.09.2015 зі справи № 912/1846/15 скасувати в частині відмови в позові про зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю "Бобринецький завод продтоварів" виконати пункт 3 рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 04.04.2013 № 6-р/тк та розподілу судових витрат зі справи.

Справу у відповідній частині передати на новий розгляд до господарського суду Кіровоградської області.

У решті зазначені рішення і постанову залишити без змін.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Васищак

Суддя В. Палій