ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.03.2016 Справа № 905/447/16

Господарський суд у складі головуючого судді Гринько С.Ю. при секретарі судового засідання Татарина Б.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви

за позовом - Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк"

м.Дніпропетровськ

до відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Донецьк

про стягнення 98037,12 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Железнякова І.М. - довіреність від 21 липня 2015 року

СУТЬ СПОРУ:

ПАТ КБ "Приват Банк" звернувся з позовною заявою до господарського суду про стягнення з відповідача 98037,12 грн., з яких:

- 48088,07 грн. - заборгованість за кредитом;

- 41868,17 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом;

- 8080,88 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

Нормативно вимоги обґрунтовані приписами статей 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на приєднання відповідача до Умов та правил надання банківських послуг", які розміщені в мережі Інтернету на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою відповідача від 14.02.2013р. про відкриття поточного рахунку складають договір банківського обслуговування від 14.02.2013 року. За цим договором відповідачу відкритий поточний рахунок. Згідно з виписками по рахунку відповідача, ним отриманий кредит. За непогашення кредиту і процентів за кредитування у встановлений строк нарахована заборгованість і пеня відповідно до п.3.2.1.5.4, яка нарахована за три роки.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення щодо заявленої до стягнення суми та меморіальні ордери в підтвердження надання кредиту відповідачу.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, письмового відзиву та інших витребуваних документів не надав.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що процесуальні документи у цій справі (ухвали суду) були направлені відповідачу за адресою, зазначеною у позові, і яка відповідає відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, тому відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає документи, надані позивачем достатніми для вирішення спору по суті.

Проаналізувавши всі документи, оцінивши правові підстави, якими обґрунтовуються вимоги позову господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Предметом даного позову є стягнення заборгованості яка виникла з кредитних зобов'язань.

Частиною 1 ст. 1067 ЦК України закріплено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

14.02.2013 р. Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі за текстом - відповідач) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, за яким Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк" (далі - позивач) відкритий відповідачу поточний рахунок НОМЕР_2 в національній валюті.

Також, в цей же день відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Підписавши вказану заяву позивач погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі Тарифами банку, які разом із вищезазначеною заявою складають договір банківського обслуговування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою договір, укладений між сторонами даного спору, є кредитним договором.

Відповідно до розділу 1 Умов та Правил, розміщених на web-сайті банку www.privatbank.ua, ці правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

Розділом 3.18 Умов та Правил передбачено надання послуги щодо встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок корпоративного клієнта.

У п. 3.18.6.1 Умов та Правил зазначено, що обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подачі Клієнтом до Банку заяви на приєднання до "Умов та Правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно умов даного договору та довідки позивача від 20.01.2016 року вих. № 08.7.0.0.0/10 про розмір встановлених кредитних лімітів, відповідачу встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта, що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг", а саме: 13.01.2014 р. - кредитний ліміт на рівні 85000,00 грн., 05.03.2014 р. - кредитний ліміт на рівні 75000,00 грн., 20.06.2014 р. - кредитний ліміт на рівні 75000,00 грн., 07.07.2014 р. - кредитний ліміт на рівні 69610,90 грн., 08.07.2014 р. - кредитний ліміт на рівні 49610,90 грн., 09.07.2014р. - кредитний ліміт на рівні 48088,07 грн., 01.10.2014 р. - кредитний ліміт на рівні 0,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 69610,90 грн., що підтверджується наявними у справі виписками по рахунку відповідача. Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Пунктами 3.2.1.1.1, 3.2.1.1.3 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту.

Проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг". При порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених "Умов та правил надання банківських послуг", банк на свій розсуд, має право змінити умови кредитування, встановивши інший термін повернення кредиту. (п.3.2.1.1.8 Умов та правил надання банківських послуг). У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними.

Свої зобов'язання відповідач за договором банківського обслуговування належним чином виконав не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем за кредитом в сумі 48088,07 грн.

За частиною третьою ст. 346 Господарського кодексу України кредити надаються банком від проценти. Це кореспондується зі вимогами частини першої ст.1054 Цивільного кодексу України, за якою банк надає кредит позичальнику на умові його повернення та сплати відсотків, розмір яких визначається сторонами у договорі (ст.1056-1, ч.1ст.1048 Цивільного кодексу України).

Відповідно до розділу 3.2.1.4 Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.3.2.1.4.1.1 Умов та правил).

У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню (п.3.2.1.4.1.2 Умов та правил).

При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 (п'ятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Таким чином, відповідач за використання кредиту повинен сплатити банку відсотки наступним чином, який зазначено договору та Умовами та правилами надання банківських послуг.

Після перевірки розрахунку процентів за користування кредитом, господарський суд встановив, що за відповідачем залишився несплаченим борг по процентах за користування кредитом в сумі 41868,17 грн.

Оскільки відповідач не довів факт своєчасного погашення кредиту та процентів по кредиту у встановлений договором строк, тому за доведеністю підстав, господарський суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 48088,07 грн. і заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 41868,17 грн. в повному обсязі.

Вирішуючи спір в частині вимог про стягнення з відповідача пені за порушення строку повернення кредиту в розмірі 8080,88 грн. за період з 30.09.2014р. по 19.01.2016р., суд зазначає наступне.

У разі невиконання або несвоєчасного виконання грошових зобов'язань по сплаті кредиту, процентів, боржник сплачує банку пеню від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення за весь період прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня (п. 3.11 кредитного договору).

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014р. був затверджений перелік населених пунктів, до якого включено м. Маріуполь, де проводить свою господарську діяльність відповідач, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Враховуючи, що позивач при нарахуванні пені за період з 30.09.2014р. по 19.01.2016р. не врахував вищезазначені закони, які не дозволяють нараховувати відповідачу неустойку, суд відмовляє в цій частині позову.

Оскільки з вини відповідача виник цей спір, на нього покладаються судові витрати позивача в розмірі прямо пропорційно стягнутої суми згідно ст. 49 ГПК України з урахуванням п.4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Керуючись ст.ст. 49, 82, 85, 84, 81-1 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 98037,12 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (, адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 ( адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800) заборгованість по кредиту в розмірі 48088.07 грн., 41868,17 грн. - борг по процентах за користування кредитом, 1349,38 грн. - судовий збір.

В решті заявленої суми відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області, яке підписано 26.01.2016року, набирає законної сили через десять днів з дня його підписання та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.Ю. Гринько