КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р. Справа№ 910/25509/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Корсакової Г.В.

Власова Ю.Л.

за участю представників:

від позивача (апелянта): Двоєглазов Д.О.

від відповідача -1: Самелюк К.О.

від відповідача-2: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Полюс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 про припинення провадження по справі №910/25509/15 (суддя: Прокопенко Л.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полюс"

до 1. Київської міської ради

2. Київської міської державної адміністрації

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради про розірвання договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди (кадастровий номер 8 000000000:62:066:002) від 30.12.1999, укладений між Київською міською державною адміністрацією та ЗАТ «Полюс», зареєстрований у книзі договорів на право тимчасового користування землею 30.12.1999 за № 62-5-00044, а також зобов'язати Київську міську раду у місячний термін прийняти орендовану земельну ділянку кадастровий номер 8 000000000:62:066:002 за адресою: м.Київ, просп.. Юрія Гагаріна,1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 провадження по справі № 910/24738/15 припинено на підставі п.1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала мотивована тим, що оскільки термін дії договору на право тимчасового користування землею від 30.12.1999 за № 62-5-00044 закінчився 30.12.2009, суд прийшов до висновку про відсутність предмету спору у справі, у зв'язку з чим провадження у якій було припинено на підставі п.1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, ПАТ «Полюс» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 по справі № 910/24738/15, а справу передати для подальшого розгляду до місцевого господарського суду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач заперечує проти того, що договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди (кадастровий номер 8 000000000:62:066:002) від 30.12.1999, - є припиненим з 30.12.2009. Апелянт вказує на те, що судом не враховано факт користування позивачем орендованою земельною ділянкою на тих самих умовах, які були передбачені договором, після закінчення строку договору оренди, оскільки з боку орендодавця - Київської міської державної адміністрації були відсутні заперечення щодо продовження строку дії договору, у зв'язку з чим орендар продовжував користуватися орендованою земельною ділянкою на тих самих умовах, які були передбачені договором. В свою чергу, апелянт, наголошуючи на тому, що договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди (кадастровий номер 8 000000000:62:066:002) від 30.12.1999 є чинним, а ним було відчужено на користь ТОВ «Ріелт-Сервіс» розташовану на земельній ділянці нерухомість, а тому договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди (кадастровий номер 8 000000000:62:066:002) від 30.12.1999 має бути розірваним в силу приписів ст. 120 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України внаслідок переходу права власності на нерухомість до іншої особи.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/25509/15 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Станіку С.Р., для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя: Станік С.Р., судді: Власов Ю.Л., Корсакова Г.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.02.2016, поновлено апелянту строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 18.11.2015, апеляційну скаргу ТОВ «Полюс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 провадження по справі № 910/24738/15 прийнято до провадження, порушено апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 01.03.2016.

В судовому засіданні 01.03.2016 представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив суд оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - скасувати, а справу направити для подальшого розгляду до Господарського суду міста Києва.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 01.03.2016 проти доводів апеляційної скарги заперечував, вказував на те, що оскаржувана ухвала винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідач-2 в судове засідання 01.03.2016 представників не направив, причин неявки суд не повідомив. Про розгляд апеляційної скарги ПАТ «Полюс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 провадження по справі № 910/24738/15 повідомлений належним чином (поштове повідомлення про вручення 925).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.5 ст.106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Як встановлено Київським апеляційним господарським судом, Публічне акціонерне товариство "Полюс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради про розірвання договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди (кадастровий номер 8 000000000:62:066:002) від 30.12.1999, укладений між Київською міською державною адміністрацією та ЗАТ «Полюс», зареєстрований у книзі договорів на право тимчасового користування землею 30.12.1999 за № 62-5-00044, а також зобов'язати Київську міську раду у місячний термін прийняти орендовану земельну ділянку кадастровий номер 8 000000000:62:066:002 за адресою: м.Київ, просп. Юрія Гагаріна,1.

Позов мотивований тим, що договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди (кадастровий номер 8 000000000:62:066:002) від 30.12.1999 є чинним, а позивачем було відчужено на користь ТОВ «Ріелт-Сервіс» розташовану на земельній ділянці нерухомість, а тому договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди (кадастровий номер 8 000000000:62:066:002) від 30.12.1999 має бути розірваним в силу приписів ст. 120 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України внаслідок переходу права власності на нерухомість до іншої особи.

В свою чергу, відповідач у письмовому відзиві на позов вказував про наявність правоих підстав для відмови у позові, оскільки термін дії договору на право тимчасового користування землею від 30.12.1999 за № 62-5-00044 закінчився 30.12.2009, що підтверджується листом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 15.09.2015 №3.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 провадження по справі № 910/24738/15 припинено на підставі п.1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала мотивована тим, що оскільки термін дії договору на право тимчасового користування землею від 30.12.1999 за № 62-5-00044 закінчився 30.12.2009, суд прийшов до висновку про відсутність предмету спору у справі, у зв'язку з чим провадження у якій було припинено на підставі п.1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, з наведеними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду не погоджується, вважає їх такими, що не вдповідають обставинам справи, з огляду на наступне.

Згідно п. 1-1 ч. 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Ч. 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до складу учасників судового процесу входять: сторони, треті особи, прокурор, інші особи, які беруть участь у процесі у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 21 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Ч. 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Абзац перший підпункту 4.4 пункту 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначає, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Також, абзацом третім підпункту 4.4 пункту 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що припис п. 1-1 ч. 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України містить умову, згідно якої провадження у справі припиняється, якщо відсутній предмет спору.

При цьому, предметом спору є об'єкт спірного правовідношення, певне благо, відносно якого виник спір між позивачем та відповідачем.

У справі №910/25509/15 предметом спору, тобто об'єктом спірного правовідношення, є право оренди згідно договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди (кадастровий номер 8 000000000:62:066:002) від 30.12.1999, щодо якого позивач наголошує про його наявність у нього, а відповідач-1 заперечував таке право позивача у зв'язку з його припиненням ще до подачі позову (а саме: 30.12.2009). Таким чином, між сторонами спору існує предмет спору і між ними існує неврегульоване питання, яке полягає у наявності або відсутності обумовлених законом підстав для розірвання договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди (кадастровий номер 8 000000000:62:066:002) від 30.12.1999, і, відповідно, наявності або відсутності між сторонами певного правовідношення з урахуванням приписів Закону України «Про оренду землі» (у відповідній редакції).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що предмет спору у справі № 910/25509/15 існував на момент виникнення останнього та не припинив існування в процесі розгляду справи, у зв'язку з чим підстави для припинення провадження у справі згідно з п.1-1 ч. 1 ст. статті 80 Господарського процесуального кодексу України - у місцевого господарського суду були відсутні, у зв'язку з чим винесена ухвала Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 про припинення провадження по справі №910/25509/15 підлягає скасуванню, а справа направленню до місцевого господарського суду для розгляду.

Також, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що згідно резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002р. у справі щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України, положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Суд, здійснюючи правосуддя, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про призначення судом більш м'якого покарання від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004). Тому в контексті статті 55 Конституції України органи судової влади здійснюють функцію захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб у сфері цивільних і господарських правовідносин.

За змістом рішення Конституційний Суд України від 01.12.2004 року у справі №1-10/2004 року щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний інтерес), поняття "право" та "охоронюваний законом інтерес" особи, що вживаються в законах, знаходяться у логічно- смисловому зв'язку та означають прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, легітимний дозвіл, що є об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних потреб особи, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально- правовим засадам.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження матеріалами справи. Натомість, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про припинення провадження у справі з посиланням на п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 про припинення провадження по справі №910/25509/15 в силу вимог п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України, і направлення справи №910/25509/15 до суду першої інстанції для її подальшого розгляду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 99, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Полюс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 про припинення провадження по справі №910/25509/15 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 про припинення провадження по справі №910/25509/15 - скасувати.

3. Справу Господарського суду міста Києва №910/25509/15 - направити до суду першої інстанції для її подальшого розгляду.

4. Матеріали справи №910/25509/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Г.В. Корсакова

Ю.Л. Власов