УХВАЛА

16.03.2016Справа № 910/32554/15

за позовом ОСОБА_1

до За участю про 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОД-ЛІДЕР»; 2. ОСОБА_2; 3. Головного територіального управління юстиції у місті Києві Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідачів ОСОБА_3 визнання учасником товариства, визнання недійними рішень загальних зборів учасників та зобов'язання вчинити дії
Суддя Чинчин О.В.

Представники сторін:

від Позивача: ОСОБА_4 (представник за Довіреністю);

ОСОБА_5 (представник за Довіреністю);

від Відповідача -1: Рябко С.О. (представник за Довіреністю);

від Відповідача - 2: не з'явились;

від відповідача - 3: не з'явились;

від Третьої особи: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 (надалі також - «Позивач») звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОД-ЛІДЕР» (надалі також - «Відповідач - 1») та ОСОБА_2 (надалі також - «Відповідач - 2») про визнання учасником товариства, визнання недійними рішень загальних зборів учасників та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 25.04.2013 року між ОСОБА_7 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено Договір купівлі - продажу частини частки в статутному капіталі, відповідно до умов якого Продавець передає у власність Покупцю частину частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОД-ЛІДЕР» у розмірі 30% у статутному капіталі Товариства, що еквівалентно 150 000 грн. 00 коп., а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цю частину частки на умовах, визначених цим Договором. Також, 25.04.2013 року між ОСОБА_7 (Продавець) та ОСОБА_8 (Покупець) було укладено Договір купівлі - продажу частини частки в статутному капіталі, відповідно до умов якого Продавець передає у власність Покупцю частину частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОД-ЛІДЕР» у розмірі 30% у статутному капіталі Товариства, що еквівалентно 150 000 грн. 00 коп., а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цю частину частки на умовах, визначених цим Договором. Інший учасник Товариства ОСОБА_3, який на момент укладання Договору володів часткою у статутному капіталі Товариства у розмірі 3% відмовився від переважного права придбання частини частки ОСОБА_7 у розмірі 60%, що підтверджується нотаріально засвідченою заявою від 25.04.2013 р. 06.05.2014 року ОСОБА_8 відступила у повному обсязі належну їй частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 30% його статутного капіталу, що дорівнює 150 000 грн. 00 коп. ОСОБА_1, що підтверджується заявою, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим №422. Як зазначає Позивач, право власності на частку у розмірі 30% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОД-ЛІДЕР» виникло з моменту укладання договору купівлі - продажу 25.04.2013 р., право власності на іншу частку статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОД-ЛІДЕР» виникло з моменту відступлення їй такої частки 06.05.2014 р., а тому у ОСОБА_7 залишилось право власності на частку в розмірі 37% статутного капіталу, а у ОСОБА_3 - 3%. У квітні 2015 року Позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 відчужив частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОД-ЛІДЕР» ОСОБА_10, проте такий правочин є недійсним, оскільки суперечить статті 317 Цивільного кодексу України. Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, 11.12.2013 року ОСОБА_7 здійснено реєстрацію змін складу учасників товариства - включено до складу часників ОСОБА_10, інформації про засновників та змінено статутний капітал - збільшено його розмір із 500 000 грн. до 1 000 000 грн. 00 коп. 20.06.2015 р. здійснено державну реєстрацію змін складу засновників та інформації про засновників, а саме ОСОБА_10 виключено зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОД-ЛІДЕР», частки в статутному капіталі розподілено таким чином: частка ОСОБА_7 становить 96,4%, тобто 964 000 грн. 00 коп., а частка ОСОБА_3 3,6%, тобто 36 000 грн. 00 коп. 22.06.2015 р. змінено директора Товариства із ОСОБА_7 на ОСОБА_11 та види його діяльності. Вважає, що прийняття загальними зборами учасників Товариства рішень 11.12.2013 р., 20.06.2015 р., 22.06.2015 р. відбувалось без участі Позивача, тобто не було дотримано кворуму, а тому вказані рішення є недійсними. За таких підстав, просить Суд визнати ОСОБА_1 учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОД-ЛІДЕР» із часткою у статутному капіталі в розмірі 60%, що становить 300 000 грн. 00 коп.; визнати недійсним та скасувати рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОД-ЛІДЕР», на підставі якого 11.12.2013 р. відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Святошинського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві здійснено державну реєстрацію зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу або інформації про засновників, реєстраційна дія №02028147 від 11.12.2013 р.; визнати недійсним та скасувати рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОД-ЛІДЕР», на підставі якого 20.06.2015 р. відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Святошинського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві здійснено державну реєстрацію зміни складу або інформації про засновників, реєстраційна дія №06028147 від 20.06.2015 р.; визнати недійсним та скасувати рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОД-ЛІДЕР», на підставі якого 22.06.2015 р. відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Святошинського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві здійснено державну реєстрацію зміни видів діяльності, зміни керівника, реєстраційна дія №7028147 від 22.06.2015 р.; визнати недійсним правочин щодо відчуження ОСОБА_7 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОД-ЛІДЕР», вчинений після 25.04.2013 р.; визнати повноважними загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОД-ЛІДЕР», якщо на них присутні учасники, що в сукупності володіють не менше ніж 60% голосів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.12.2015 р. порушено провадження у справі № 910/32554/15, залучено до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідачів - ОСОБА_3, судове засідання призначено на 19.01.2016 року.

18.01.2016 року через загальний відділ діловодства суд (канцелярію) від Відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

19.01.2016 року через загальний відділ діловодства суд (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 28.12.2015 року.

19.01.2016 року в судове засідання з'явився представник позивача.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 28.12.2015 року не виконали. Представники відповідача-2 та відповідача-3 про поважні причини неявки Суд не повідомили.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання Відповідача-1 про відкладення розгляду справи.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Святошинського району надати реєстраційну справу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 року відкладено розгляд справи на 10.02.2016 року, у зв'язку з неявкою представників відповідачів в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

03.02.2016 року через загальний відділ діловодства суд (канцелярію) від Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Святошинського району надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 19.01.2016 року.

10.02.2016 року через загальний відділ діловодства суд (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про витребування у Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Святошинського району належної копії або оригіналу реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР" в повному обсязі та заяву про зміну підстав позову уточнення позовних вимог.

10.02.2016 року через загальний відділ діловодства суд (канцелярію) від Відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить Суд відмовити в задоволенні позовних вимог та клопотання про припинення провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

10.02.2016 року в судове засідання з'явились представники позивача та відповідача-1.

Представники інших відповідачів в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 28.12.2015 року не виконали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2016 року повернуто заяву ОСОБА_1 про зміну підстав позову уточнення позовних вимог на підставі п.6 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Суд на місці ухвалив - відкласти розгляд клопотання Відповідача про припинення провадження до встановлення фактичних обставин по справі та, ознайомившись з матеріалами справи, клопотанням Позивача, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Святошинського району надати читабельну копію або оригінал реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР" в повному обсязі.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2016 року відкладено розгляд справи на 24.02.2016 року, у зв'язку з неявкою представників відповідачів в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2016 року виправлено описку в Ухвалі Господарського суду м. Києва від 28.12.2015 року про порушення провадження шляхом виключення із вступної частини ухвали Відповідача - 3 ОСОБА_3 та доповнено ухвалу пунктом 11 наступного змісту: "Залучити до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідачів - ОСОБА_3". Виправлено описку в Ухвалах Господарського суду м. Києва від 19.01.2016 року, 10.02.2016 року та вважати вірним процесуальний статус ОСОБА_3 як Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідачів.

19.02.2016 року через загальний відділ діловодства суд (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 10.02.2016 року, заява про зміну предмету позову та клопотання про залучення до участі у справі, в якості Відповідача - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві.

23.02.2016 року через загальний відділ діловодства суд (канцелярію) від Позивача надійшла заява про зміну предмету позову.

24.02.2016 року в судове засідання з'явились представники позивача та відповідача1.

Представники відповідача-2 та третьої особи в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили. Представник відповідача-2 та Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Святошинського району вимоги ухвали суду не виконали.

В судовому засіданні представник позивача подав клопотання, в якому просить Суд не приймати до розгляду заяву Позивача про зміну предмету позову, яка зареєстрована 19.02.2016 року.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання Позивача, а щодо клопотання про залучення до участі у справі, в якості Відповідача - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 24 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Враховуючи вищевикладене, Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання Позивача та залучити до участі у справі в якості Відповідача-3 - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві.

Щодо заяви Позивача про зміну предмету позову від 23.02.2016 року, Суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно з п. 3.12 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, Суд приймає Заяву Позивача про зміну предмету позову до розгляду.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача:

- направити копію позовної заяви з додатками Головному територіальному управлінню юстиції у місті Києві та надати Суду докази на підтвердження направлення;

- надати письмові пояснення щодо відсутності доказів на підтвердження звернення ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР" з вимогою про здійснення реєстраційних дій щодо включення її до складу учасників Товариства;

- надати власне письмове підтвердження того, що у провадженні будь-яких судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору.

2) Головне територіальне управління юстиції у місті Києві надати суду на підтвердження статусу юридичної особи і повного найменування оригінали (для огляду) і належно засвідчені копії статуту (положення) та свідоцтва (виписки) про державну реєстрацію (перереєстрацію) юридичної особи; відзив на позовну заяву, докази, що підтверджують направлення відзиву позивачу; оригінали та належним чином засвідчені копії документів в якості доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.02.2016 року відкладено розгляд справи на 16.03.2016 року, у зв'язку з неявкою представників відповідача-2 та третьої особи в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, залученням до участі у справі іншого відповідача, витребуванням додаткових доказів по справі.

14.03.2016 року через загальний відділ діловодства суд (канцелярію) від Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Святошинського району надійшла реєстраційна справи Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР".

14.03.2016 року через загальний відділ діловодства суд (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення по суті спору.

В судовому засіданні 16.03.2016 року представники Позивача підтримали вимоги та доводи позовної заяви, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник Відповідача - 1 підтримав подане клопотання про припинення провадження у справі на підставі п.1 ч.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, просив суд його задовольнити. В судове засідання представники Відповідачів - 2, 3 та Третьої особи не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили. Представники Відповідача - 2 та Третьої особи про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 року у справі № 910/32554/15. Представник Відповідача - 3 про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 04.03.2016 р. уповноваженій особі підприємства ухвали суду.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідачі - 2, 3 та Третя особа про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представників Позивача, Відповідача - 1, приходить до висновку про припинення провадження у справі № 910/32554/15 з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

В силу ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судочинство здійснюється Конституційним судом України та судами загальної юрисдикції.

Відповідно до ст.125 Конституції України, система судів загальної юрисдикції в Україні будується за принципами територіальності і спеціалізації.

Статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що система судів загальної юрисдикції відповідно до Конституції України будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Згідно зі ст.22 Закону України «Про судоустрій і статус судів» місцевий суд є судом першої інстанції і розглядає справи, віднесені процесуальним законом до його підсудності. За змістом ч.3 цієї норми місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством, а у разі відсутності прямої вказівки закону застосовується принцип розмежування підвідомчості за суб'єктним складом.

Відповідно до статті 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Згідно з положеннями статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як вбачається зі ст.167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

При цьому, корпоративними правами, в силу ч. 1 цієї норми, є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За змістом ст. ст. 88, 167 ГК України, ст.ст. 116 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», корпоративні права складаються з двох самостійних прав: майнового права, які носять економічний зміст та визначаються у грошовому еквіваленті (право на отримання частки прибутку (дивідендів), вартості належної учаснику частки майна у статутному фонді тощо), та особистого немайнового права, які не мають економічного змісту (право участі в управлінні справами товариства, одержання інформації про діяльність товариства, виходу з товариства тощо).

Реалізація передбаченого ст. 147 Цивільного кодексу України, ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" права учасника товариства з обмеженою відповідальністю продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства, здійснити відчуження своєї частки (її частини) третім особам, якщо інше не встановлено статутом товариства, пов'язана з укладенням відповідного правочину (купівлі-продажу, міни, дарування, безоплатної передачі тощо). Особа, яка придбала частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, здійснює права і виконує обов'язки учасника товариства з моменту набуття права власності на частку в статутному капіталі.

Особи, яким було відчужено частку у статутному капіталі господарського товариства, мають право на набуття корпоративних прав шляхом вступу до господарського товариства. При цьому особа стає носієм корпоративних прав щодо товариства з обмеженою відповідальністю з моменту вступу до цього товариства. Право брати участь в управлінні товариством особа набуває з моменту набуття нею корпоративних прав, тобто, з моменту, коли вона стає учасником товариства.

Тому, продана позивачу Відповідачем - 1 частка у статутному фонді (капіталі) засвідчує лише набуття позивачем права власності на відповідний вклад у статутному фонді (капіталі) товариства (речі, які мають грошову оцінку) та дає йому право на вступ до цього товариства. Право ж безпосередньої участі в управлінні господарською діяльністю товариства набувається тільки з моменту вступу до господарського товариства, про що свідчитимуть відповідні відомості статуту товариства.

Відповідно до п.4 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Вказаний перелік корпоративних спорів, розгляд яких відноситься до компетенції судів господарської юрисдикції, є виключним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Усі спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язані зі здійсненням ними корпоративних прав та виконанням обов'язків учасника господарського товариства, на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК підвідомчі (підсудні) господарським судам незалежно від суб'єктного складу учасників спору (п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 р. "Про практику розгляду судами корпоративних спорів").

За таких обставин, господарським судам підвідомчі не всі корпоративні спори, а лише ті, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником, у тому числі, учасником, який вибув, а також між учасниками господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

В силу ст.50 Закону України «Про господарські товариства» та ст.140 Цивільного кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний фонд, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

За змістом п.2.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» №4 від 25.02.2016 року під час вирішення корпоративних спорів господарським судам слід виходити з того, що особа стає носієм корпоративних прав з моменту набуття права власності на акції АТ або вступу до інших юридичних осіб. Тому рішення органів юридичної особи, прийняті до вступу позивача до складу її учасників або придбання ним акцій, не можуть бути визнані такими, що порушують його корпоративні права.

Недотримання вимог закону та установчих документів юридичної особи під час скликання і проведення загальних зборів не може визнаватися порушенням прав тих позивачів, які не є учасниками (акціонерами, членами) цієї особи.

Право власності на частку в статутному капіталі ТОВ або ТДВ у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін (стаття 363 ЦК України). Набуття права власності на частку в статутному капіталі надає третій особі право на вступ до ТОВ. Право участі у ТОВ або ТДВ є особистим немайновим правом, а отже, автоматичного набуття статусу учасника товариства у зв'язку з набуттям третьою особою права власності на частку в статутному капіталі не відбувається. Право безпосередньої участі у ТОВ або ТДВ третя особа набуває тільки з моменту вступу до товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів учасників товариства. Закон не пов'язує момент виникнення права участі у ТОВ або ТДВ з моментом державної реєстрації відповідних змін у складі учасників ТОВ або ТДВ. Водночас згідно з положеннями статті 89 ЦК України відомості про зміни у складі учасників ТОВ або ТДВ підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру. Правові наслідки наявності або відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному реєстрі визначено статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". (п.2.6 Постанови Пленуму)

Статтею 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено перелік відомостей щодо юридичної особи, які містяться в Єдиному державному реєстрі, до яких віднесено, в тому числі, розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) та розмір частки кожного із засновників (учасників).

Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Статуту Відповідача, ОСОБА_1 не є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОД - ЛІДЕР». Крім того, відсутність у позивача корпоративних прав у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ПРОД - ЛІДЕР» підтверджена поясненнями представників Позивача та Відповідача - 1, наданими в судовому засіданні.

До корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб'єктного складу сторін, зокрема, спори між набувачем права власності на частку в статутному капіталі та учасниками ТОВ або ТДВ про право власності на частку. (п. 1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» №4 від 25.02.2016 року)

У свою чергу, спір щодо продажу позивачу (не учаснику товариства) частки у статутному капіталі товариства Відповідачем - 1 за своєю правовою природою є цивільно-правовим, тобто не пов'язаний із реалізацією корпоративних відносин та за своїм суб'єктним складом сторін не відповідає вимогам пункту 4 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, Судом встановлено, що спір, який виник між сторонами у вказаній справі за своїм суб'єктним складом не є спором між господарським товариством та його учасниками, у тому числі, учасниками, які вибули. Крім того, вказана справа не є також спором між учасниками господарського товариства, що пов'язаний із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.08 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» передбачено, що у зв'язку з відсутністю в законодавстві норм про спеціальну підвідомчість (підсудність) спорів, пов'язаних з емісією цінних паперів, розміщенням акцій чи їх обігом, а також часток у статутному (складеному) капіталі товариства, що виникають між акціонерами (учасниками) господарського товариства та товариством (крім передбачених пунктом 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України), такі позови повинні приймати господарські суди за правилами статті 1 Господарського процесуального кодексу України, тобто з урахуванням суб'єктного складу учасників спору.

Відповідно до правової позиції, викладеної в п.17 Постанови №13 від 24.10.2008р. Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» справи у спорах про визнання недійсними рішень органів управління господарського товариства за позовом особи, яка не є акціонером або учасником товариства, у тому числі, таким, що вибув, не належить до спорів, що виникають з корпоративних відносин.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку, що спір за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОД-ЛІДЕР», ОСОБА_2, Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання учасником товариства, визнання недійними рішень загальних зборів учасників та зобов'язання вчинити дії не підвідомчій господарським судам.

За змістом п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження по справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах.

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 4.2.5 постанови Пленуму № 18 від 26.12.2011р. роз'яснено, що провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що позов подано позивачем або до відповідача, який не має статусу юридичної особи або громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності і не є учасником корпоративних відносин.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що спір, який виник між сторонами у вказаній справі за своїм суб'єктним складом не є спором між господарським товариством та його учасниками, у тому числі, учасниками, які вибули, а також спором між учасниками господарського товариства, що пов'язаний із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, Суд приходить до висновку про припинення провадження у справі на підставі п.1 ч.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах.

Згідно з ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Судом роз'яснено, що Позивач має право звернутися до суду з вказаним клопотанням про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись п. 1 частини 1 статті 80, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження у справі № 910/32554/15.

2. Ухвала може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя О.В. Чинчин