РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2016Справа №910/2046/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОС БАУ"

про стягнення 11 039,87 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Дєміров І.В., Князєв І.В. (довіреність)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОС БАУ" (відповідач) про стягнення 11 039,87 грн. заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором суборенди № 02-01-14 від 02.01.2014 в частині повної та своєчасної сплати орендної плати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2016 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження по справі № 910/2046/16, розгляд справи призначено на 01.03.2016.

В судове засідання 01.03.2016 представники сторін не з'явились, витребуваних документів не надали, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2016 розгляд справи відкладено на 15.03.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 15.03.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги, надав документи на виконання вимог ухвали суду для долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання 15.03.2016 не з'явився, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав.

Відповідно до п.п. 3.9.1. п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвалу про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи відповідачу направлено на адресу місцезнаходження, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Водночас, судом, враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з огляду на визначені ст. 69 ГПК України строки вирішення спору, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 15.03.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.01.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД" (далі - орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРОС БАУ" (далі - суборендар) укладено договір суборенди № 02-01-14 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене нерухоме майно - частину нежитлового приміщення загальною площею 100,00 кв.м., що розміщені за адресою: м. Київ, вул. Перемоги, 20.

Об'єкт оренди знаходиться у користуванні орендаря згідно умов Договору оренди нежитлового приміщення № К-11/13 від 01.10.2013 р.

Положеннями п. 2.1, 2.2 Договору встановлено, що об'єкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий суборендарем протягом 3 робочих днів з моменту укладання цього Договору. Протягом строку, встановленого п. 2.1. цього Договору, орендар повинен звільнити об'єкт оренди та підготувати його до передачі суборендарю.

Відповідно до п. 4.1 Договору, ставка місячної орендної плати складає 43,00 грн. з ПДВ за 1 кв.м. оренди нежитлового приміщення з урахуванням вартості комунальних платежів.

Таким чином, виходячи з площі нежитлового розміщення, що передається в оренду, розмір місячної орендної плати становить: 4300,00 грн., у тому числі ПДВ - 716,67 грн. (п. 4.2 Договору).

Положенням п. 6.1 Договору встановлений обов'язок суборендаря своєчасно і в повному обсязі здійснювати орендні та інші платежі, які встановлені цим Договором.

Спір між сторонами справи виник внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати орендної плати , у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 11 039,87 грн. заборгованості.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 283 Господарського кодексу України.

На виконання умов договору суборенди між позивачем та відповідачем були підписані наступні Акти виконання робіт (надання послуг): № 3531 від 31.03.2014 на суму 12 900,00 грн. за користуванням приміщенням за період з 01.01.2014 по 31.03.2014, № 3972 від 30.04.2014 на суму 4300,00 грн. за користування приміщення з 01.04.2014 по 30.04.2014, № 6117 від 31.05.2014 на суму 4300,00 грн. за користуванням приміщенням з 01.05.2014 по 31.05.2014, № 6334 від 30.06.2014 на суму 4300,00 грн. за користуванням приміщенням з 01.06.2014 по 30.06.2014, № 7467 від 31.07.2014 на суму 4 300,00 грн. за користуванням приміщенням з 01.07.2014 по 31.07.2014, всього на суму 30 100,00 грн. Зазначені акти підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконував зобов'язання щодо своєчасної сплати орендної плати за період з 01.01.2014 по 31.07.2014.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріалами справи підтверджується факт користування у спірний період відповідачем орендованим приміщенням за договором суборенди № 02-01-14 від 02.01.2014.

В матеріалах справи містяться Акти надання послуг за спірні місяці, які відповідачем та скріплені його печаткою без жодних заперечень та зауважень.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.3 Договору, орендна плата сплачується суборендарем в безготівковому порядку на поточний рахунок орендаря щомісяця не пізніше 10 (десятого) числа кожного розрахункового місяця, на підставі цього Договору.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом, в порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної сплати орендних платежів виконував неналежним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 30 100,00 грн., яка, крім того, підтверджена у Акті звірки взаємних розрахунків станом на листопад 2015.

01.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД" (далі - сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРОС БАУ" (далі - сторона 2) укладено угоду № 0112/2 про зарахування зустрічних однорідних вимог (далі - Угода), відповідно до п. 1 якої сторона-1 і сторона-2, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України про зарахування таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з нижче вказаних договорів, у яких сторона-1 і сторона-2 є сторонами.

Положеннями п. 1.1, 1.2 зазначеної Угоди, за договором виконання робіт №03/01 від 01.01.2014 p., укладеним між сторонами-1, 2, де сторона-1 є боржником, а сторона-2 є кредитором при виконанні грошового зобов'язання в сумі 19 060,13 грн., за договором оренди №02-01-14 від 02.01.2014 р., де сторона-1 є кредитором, а сторона-2 є боржником при виконанні грошового зобов'язання в сумі 30 100,00 грн. Вказані вище зобов'язання за вищезазначеними договорами припиняються на суму 19060,13 грн. оскільки зустрічні вимоги є однорідними та такими, що строк оплати настав.

Відповідно до п. 3 Угоди, сторони підтверджують, що після зарахування зустрічних однорідних вимог заборгованість по договору оренди № 02-01-14 від 02.01.2014р., сторони-2 перед стороною-1 складає 11 039,87 грн.

Згідно ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Аналогічні положення містяться в частині 3 статті 203 ГК України.

Зазначений вище договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Враховуючи наведене вище, а також положення ст. 601 ЦК України, ч. 3 ст. 203 ГК України, зобов'язання відповідача перед позивачем щодо оплати орендної плати у розмірі 19060,13 грн. були припинені шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Таким чином, враховуючи усе вищевикладене, заборгованість відповідача перед позивачем станом на дату звернення з даним позовом до суду становить 11 039,87 грн.

Враховуючи те, що факт заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 11 039,87 грн. належним чином доведений, те, що відповідач належних доказів в спростування заборгованості не надав, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 11 039,87 грн. за договором суборенди від 02.01.2014 № 02-01-14 підлягають задоволенню.

З огляду на вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОС БАУ" про стягнення 11 039,87 грн. повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОС БАУ" (04107, м. Київ, вул. Нагірна, буд. 10, н/п № 43 в літ. А, код 35255151) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД" (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, буд. 29, кв. 20, код 32605152) 11 039,87 грн. основного боргу та 1378,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 21.03.2016.

Суддя С.О. Турчин