ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016 року Справа № 904/9021/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів: Джихур О.В., Дмитренко Г.К.

секретар: Ситниковій М.Ю.

Представники сторін:

позивача - Попков О.О., дов. № 72 від 09.12.2015р.;

відповідача - не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

третьої особи - не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Криворізької міської ради, м.Кривий Ріг на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2015 року по справі № 904/9021/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова група «Кривбасіндустрія», м.Кривий Ріг

до Криворізької міської ради, м.Кривий Ріг

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2, м.Кривий Ріг

про визнання договору укладеним

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст. ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2015 року у справі № 904/9021/15 (суддя Кармазіна Л.П.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова група «Кривбасіндустрія», м.Кривий Ріг до Криворізької міської ради, м.Кривий Ріг, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2, м.Кривий Ріг про визнання договору укладеним позов було задоволено повністю, визнано договір оренди земельної ділянки, площею 0,5799 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для розміщення існуючого офісу та складів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 строком на 5 років, укладеним між Криворізькою міською радою та ТОВ «Промислова група «Кривбасіндустрія» та ОСОБА_2 06.08.2015р. в редакції позивача; стягнено з відповідача на користь позивача 1218 грн. судового збору (а.с.75-89).

Рішення господарського суду мотивовано фактом єдиного чинного на даний час рішення Криворізької міської ради від 22.12.2004р. № 2494, яким затверджено грошову оцінку земель міста, відповідно до якої здійснюється розрахунок орендної плати за землю; в якості норм матеріального права господарський суд послався ст.ст.179, 180, 181, 284 Господарського кодексу України, ст.632 ЦК України, ст.ст.15, 21, 22 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.288, 289 Податкового кодексу України, ст.ст.5, 13, 15, 20 Закону України «Про оцінку землі»

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив в апеляційному порядку відповідач по справі - Криворізька міська рада, просить рішення господарського суду по цій справі скасувати, в позові позивачу відмовити в повному обсязі, посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, на неповне з`ясування обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення, зокрема:

- господарським судом неправомірно було застосовано до спірних відносин нормативну грошову оцінку земель міста Кривого Рогу, затверджену рішенням міської ради № 2494 від 22.12.2004р., оскільки таке рішення втратило чинність з прийняттям нового рішення міськради № 3884 від 14.05.2010р., яке хоча і було визнано нечинним постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011р., залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду від 11.12.2012р., проте відповідно до ухвали апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013р. про роз`яснення постанови, його визнано нечинним на майбутній бюджетний період 2014 року, тобто, в період з 2010 по 2012 роки вказане рішення діяло, в тому числі щодо втрати чинності рішенням міськради № 2494; отже, в спірний період нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, затверджених міською радою, не існувало;

- також господарський суд не звернув уваги на доводи відповідача про те, що за відсутності нормативної грошової оцінки земель міста та за відсутності рішення про встановлення місцевих податків і зборів, відповідач скористався п.12.3.5 ст.12 Податкового кодексу України щодо застосування податкових ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному року, а в цей період діяло рішення міськради № 2088 від 26.06.2013р. «Про ставки податку за земельні ділянки на території м.Кривого Рогу», відповідно до якого був визначений розмір орендної плати за договорами оренди;

- крім того, скаржник не погоджується з висновками господарського суду щодо розміру орендної плати 3% від нормативної грошової оцінки, оскільки Криворізька міська рада станом на 2015 рік не приймала жодного рішення щодо встановлення орендної плати в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, правом, передбаченим ст.96 ГПК України, не скористався, але представник в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилався на відповідність оскаржуваного судового рішення вимогам закону, матеріалам, обставинам справи.

10.03.2016р. до Дніпропетровського апеляційного господарського суду відповідачем подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Криворізької міської ради в зв`язку з зайнятістю представника в іншому судовому засіданні. Оскільки представник відповідача був присутній в судовому засіданні 16.02.2016р. та надавав свої пояснення щодо поданої ним апеляційної скарги, то зазначене клопотання було задоволено колегією суддів.

Третя особа у справі - громадянка ОСОБА_2 - відзив на апеляційну скаргу не надала (ст.96 ГПК України), правом участі в судовому засіданні, передбаченим ст.22 ГПК України, не скористалась; будь-яких клопотань нею про подальше відкладення розгляду справи заявлено не було; про час та місце судового засідання повідомлялась двічі належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази (а.с.114, 120).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду Дніпропетровської області, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення присутніх в судових засіданнях 16.02.2016р., 10.03.2016р. представників обох сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід скасувати на підставі п.1 ч.1 ст.104 ГПК України, з урахуванням повноважень суду апеляційної інстанції, передбачених ст.103 ГПК України, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2014 року рішенням Криворізької міської ради №3748 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на вул. Волгоградській, 4, реєстрацію права комунальної власності на неї й надання її в оренду для розміщення існуючого офісу та складів» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення площею 0,5799 га на АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1) для розміщення існуючого офісу та складів; зареєстровано за територіальною громадою міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради право комунальної власності на земельну ділянку промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення площею 0,5799 га на АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1) для розміщення існуючого офісу та складів, відповідно до вимог чинного законодавства України; надано громадянці ОСОБА_2 та товариству з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВА ГРУПА "КРИВБАСІНДУСТРІЯ" із земель комунальної власності в оренду терміном на 5 років земельну ділянку промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення площею 0,5799 га на АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1) для розміщення існуючого офісу та складів, згідно з доданою схемою (а.с.23).

Пунктом 4 вищевказаного рішення міської ради встановлено, що частки землекористування суб'єктів господарювання не підлягають окремому відчуженню та виділенню в натурі.

Також зазначеним рішенням визначено розмір річної орендної плати за користування земельною ділянкою відповідно до Податкового кодексу України та встановлено, що орендна плата вноситься орендарями відповідно до частки власності в будівлі.

Як зазначає позивач, 06.08.2015р. ним отримано від Криворізької міської ради редакцію договору оренди земельної ділянки (а.с.18-22). Зазначене не спростовано відповідачем жодним доказом по справі, такі докази відсутні, не надавались в ході розгляду справи судам обох інстанцій скаржником згідно зі ст.33 ГПК України.

Відповідно до п.7 вказаного договору оренди річна орендна плата з 1 січня 2015 року вноситься «орендарем» виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності «орендаря» у трикратному розмірі земельного податку, з урахуванням рішення міської ради від 26.06.13р. № 2088 «Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу» зі змінами та відповідно до розрахунку наданого до договору оренди земельної ділянки, а з 1 січня 2016р. у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки на підставі витягу з технічної документації (або довідки) про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виконаний управлінням Держземагентства у Криворізькому районі Дніпропетровської області та рішень міської ради від 24.06.2015 №3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу», №3727 «Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати та пільг зі сплати за землю на території міста Кривого Рогу»; плата вноситься «орендарем» на рахунок Управління Державної казначейської служби України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області: ТОВ «Промислова група «Кривбасіндустрія» - №0024, гр. ОСОБА_2 - НОМЕР_2 у банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ, МФО 805012, ; орендна плата вноситься ТОВ «Промислова група «Кривбасіндустрія» та гр. ОСОБА_2 відповідно до частки власності в будівлі.

З пояснень представника міськради в суді апеляційної інстанції такий розмір орендної плати - без застосування нормативної грошової оцінки - визначений міською радою в зв`язку з тим, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011р., залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.12.2012р., було визнано нечинним рішення Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу», з прийняттям якої, в свою чергу, втратило чинність рішення міської ради № 2494 від 22.12.2004р. «Про затвердження та застосування грошової оцінки земель міста Кривого Рогу».

Надану Криворізькою міською радою редакцію договору оренди від 06.08.15р. підписано позивачем та третьою особою із застереженням щодо наявності протоколу розбіжностей (а.с.22).

Відповідно до протоколу розбіжностей в редакції «орендаря» (позивача) п.7 договору оренди земельної ділянки від 06.08.2015р. має бути викладений таким чином:

« 7. Річна орендна плата з 1 січня 2015 року вноситься «Орендарем» виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у розмірі 3 відсотків нормативної грошової оцінки, а саме, у розмірі 79825,60 грн. (6652,13 грн. у місяць).

Плата вноситься «Орендарем» на рахунок Управління Державної казначейської служби України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області: ТОВ «ПРОМИСЛОВА ГРУПА «КРИВБАСІНДУСТРІЯ» - №0024, гр. ОСОБА_2 - НОМЕР_2 у банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ, МФО 805012, .

Орендна плата вноситься ТОВ «ПРОМИСЛОВА ГРУПА «КРИВБАСІНДУСТРІЯ» та гр. ОСОБА_2 відповідно до частки власності в будівлі.»

Отже, позивачем викладено цей пункт договору, спираючись на нормативну грошову оцінку, затверджену рішенням Криворізької міської ради від 22.12.2004р. № 2494.

06.08.2015 року листом без номеру позивач та третя особа направили оригінал договору оренди земельної ділянки підписаний із застереженням щодо протоколу розбіжностей та протокол розбіжностей на адресу Криворізької міської ради (а.с.26-27), який було отримано відповідачем 14.08.2015р., що підтверджується штампом міськради з вхідним номером та датою на першому аркуші супровідного листа (а.с.26).

02.09.2015р. листом № 7/18-728 Криворізька міська рада повідомила позивача та третю особу про неможливість внесення змін до договору оренди, в зв`язку з тим, що обчислення розміру орендної плати за користування земельною ділянкою на 2015 рік в місті Кривому Розі здійснюється, відповідно до Податкового кодексу України та рішення міської ради від 25.06.2014 №2778 «Про внесення змін до рішення міської ради від 26.06.2013 р. № 2088 «Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу» та затвердження додатка до нього в новій редакції, з урахуванням її цільового призначення та умов договору оренди земельної ділянки. Разом з листом позивачу було надіслано протокол узгодження розбіжностей (а.с.29-32).

Позивач не погодився з запропонованою редакцією договору відповідача з урахуванням узгодження розбіжностей та неузгодження редакції договору оренди земельної ділянки між сторонами і стали підставою звернення позивача з позовом до господарського суду (а.с.4-12).

Частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з частиною 2 статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов; істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Згідно з ч.4 ст. 181 Господарського кодексу України, за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

У разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору, такий договір вважається неукладеним (ч.8 ст.181 Господарського кодексу України).

У відповідності до висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 25.09.2012р. по справі № 19/074-11 спір, який виник у зв`язку з не підписанням міськрадою проекту договору оренди земельної ділянки за умови існування позитивного рішення цієї ради про надання ділянки в оренду, є переддоговірним та таким, що може бути предметом розгляду суду згідно з ч.1 ст.187 Господарського кодексу України (зазначена постанова Верховного Суду України залучена до матеріалів цієї справи (ч.1 ст.11-28 ГПК України)).

Згідно з ч.1 ст.187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Частинами 1, 2 ст.632 ЦК України регламентовано, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування; зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. № 161-ХІV (зі змінами та доповненнями) встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, в тому числі, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до частин 1-3 статті 21 вищевказаного Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України); обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до частини 3 ст.22 цього Закону орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, справляється виключно у грошовій формі.

Підпунктом 14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

В підпункті 14.1.136 п.1.4.1 ст.14 Податкового кодексу України зазначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Підпунктами 271.1.1, 271.1.2 п.271.1 ст.271 Податкового кодексу України регламентовано, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом та площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до п.п.288.1, 288.2 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки; платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Згідно з пп.288.5.1, пп.288.5.2 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Згідно з п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Підпунктом 12.3.5 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Частиною п'ятою статті 5 Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003р. № 1378-ІV (зі змінами та доповненнями) передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку, розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру земельного податку, розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Частиною 1 ст.15 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до частин 1, 2 ст.18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності; нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7 - 10 років.

Отже, законодавством визначено, що підставою для визначення розміру орендної плати є нормативна грошова оцінка земельної ділянки. Проте, матеріалами справи встановлено, що рішення Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010р., яким встановлені розміри нормативної грошової оцінки, визнано нечинним, але застосування нормативної грошової оцінки, встановленої рішенням міськради № 2494 від 22.12.2004р., до даних правовідносин є таким, що не відповідає вимогам закону України «Про оцінку земель», а саме ст.18 цього Закону.

Пунктом 24 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997р. № 280/97-ВР регламентовано, що міська рада в межах своїх повноважень встановлює місцеві податки і збори відповідно до Податкового кодексу України.

Таким чином, відповідач в межах своєї компетенції прийняв рішення № 2088 від 26.06.2013р. «Про ставки податку за земельні ділянки на території м.Кривого Рогу», зі змінами внесеними рішенням міської ради № 2778 від 25.06.2014р. щодо розрахунку податку на землю, а також розміру орендної плати за земельні ділянки, яке є чинним.

24.06.2015р. рішенням Криворізької міської ради № 3728 затверджена нормативна грошова оцінка земель міста Кривого Рогу, яка починає свою дію з 01.01.2016р.

Враховуючи, що в спірний період була відсутня нормативна грошова оцінка земель міста Кривого Рогу, відповідачем обґрунтовано було застосовано до спірних відносин розмір орендної плати, виходячи із ставок, затверджених рішенням міської ради № 2088 від 26.906.2013р., а посилання місцевого господарського суду на необхідність застосування до спірних відносин нормативної грошової оцінки земель міста, затвердженої рішенням міської ради від 22.12.2004р. № 2494 є таким, що не відповідає приписам ст.18 Закону України «Про оцінку земель».

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити, рішення господарського суду від 28.12.2015р. - скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі.

Керуючись ч. 3-5 ст.49, ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької міської ради, м.Кривий Ріг - задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2015 року у справі № 904/9021/15 - скасувати.

В задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова група «Кривбасіндустрія» м.Кривий Ріг на користь Криворізької міської ради, м.Кривий Ріг 1339,80 грн. судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги.

Видачу відповідного наказу згідно зі ст.ст.116-117 ГПК України доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Матеріали справи повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 14.03.2016р.

Головуючий суддя О.М. Виноградник

Суддя О.В.Джихур

Суддя Г.К. Дмитренко