ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

21.03.2016р. Справа № 905/1051/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Дніпро", м.Київ

до відповідача 1. Приватного акціонерного товариства "Геркулес", м.Краматорськ

до відповідача 2. Приватного підприємства "Український продукт", м.Донецьк

про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитними коштами в сумі 9603806,41 грн.

Суддя Г.В. Левшина

Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Дніпро", м.Київ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача 1, Приватного акціонерного товариства "Геркулес", м.Краматорськ, до відповідача 2, Приватного підприємства "Український продукт", м.Донецьк, про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитними коштами в сумі 9603806,41 грн.

До позовної заяви Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_1 Дніпро", м.Київ додана заява від 09.03.2016р. №6/11-957 про забезпечення позову в межах суми заявлених позовних вимог в розмірі 9603806,41 грн. шляхом:

- накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності Приватному акціонерному товариству «Геркулес» та Приватному підприємству «Український продукт»;

- накладення арешту на грошові кошти, на рахунках в фінансових установах України, які будуть встановлені державним виконавцем в ході виконання судового рішення, що належать Приватному акціонерному товариству «Геркулес» та Приватному підприємству «Український продукт»;

- заборони Приватному акціонерному товариству «Геркулес» та Приватному підприємству «Український продукт» відкривати нові рахунки у будь-яких інших фінансових установах, крім ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро».

В обгрунтування свого клопотання позивач посилається на оскарження з боку поручителя укладених з банком договорів поруки, відсутність з боку відповідачів будь-яких дій, направлених на погашення заборгованості, вчинення поручителем дій з відчуження активів.

Відповідно до ст.66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позов згідно із ст.67 Господарського процесуального кодексу України забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала. Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами. Види забезпечення позову можуть використовуватися господарським судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

Згідно п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року N16 умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як встановлено судом, клопотання Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Дніпро", м.Київ про вжиття заходів до забезпечення позову по справі №905/1051/16 не доведене відповідними обставинами.

Зокрема, крім посилань позивача на невиконання відповідачами своїх зобовязань відсутні будь-які докази, які підтверджують вчинення відповідачами дій, направлених на відчуження належного їм майна, інших дій, що можуть утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення по цій справі.

При цьому, судом прийнято до уваги ті обставини, що діючим Господарським процесуальним кодексом України взагалі не передбачено можливості одночасного накладення арешту як на все майно, так і на грошові кошти відповідачів.

Крім цього, як зазначено у постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року N16 адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

За висновками суду, вжиття судом заходів до забезпечення позову, стосовно яких позивачем заявлене клопотання (зокрема, щодо встановлення заборони відповідачам відкривати нові рахунки у будь-яких інших фінансових установах, крім ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро»), взагалі перешкоджатиме веденню господарської діяльності відповідачів, може призвести до її припинення.

Одночасно, виходячи зі змісту положень Закону України "Про виконавче провадження" накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно може потягти за собою заборону користування ним, що також негативно відобразиться на підприємницікій діяльності відповідачів.

За таких обставин, заява від 09.03.2016р. №6/11-957 Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Дніпро", м.Київ про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.66, 67 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви від 09.03.2016р. №6/11-957 Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Дніпро", м.Київ про вжиття заходів до забезпечення позову по справі №905/1051/16.

Суддя Г.В. Левшина