УХВАЛА

16.03.2016Справа № 910/30149/15

За позовомГромадської організації "Агенція економічного розвитку громад"
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору на стороні відповідача
1. ОСОБА_2; 2. Страхова компанія "Україна"; 3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінанс Лайн"
провідшкодування матеріальної шкоди в розмірі 42 479,36 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники:

Від позивачаШевель С.М. за довіреністю № б/н від 04.01.2016
Від відповідача не з'явився
Від третьої особи-1 не з'явився
Від третьої особи-2не з'явився
Від третьої особи-3не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Громадська організація "Агенція економічного розвитку громад" звернулася до суду з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 42 279,36 грн., заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участю належного позивачеві транспортного засобу "Ford Mondeo", державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 та належного відповідачеві транспортного засобу "Газ 3307", державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2015 порушено провадження у справі № 910/30149/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 16.12.2015, зобов'язано сторін надати певні документи.

16.12.2015 розгляд справи було відкладено на 20.01.2016 у зв'язку з неявкою відповідача, неподанням витребуваних документів, задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів. Також, ухвалою від 16.12.2015 судом продовжено строк розгляду спору за клопотанням Громадської організації "Агенція економічного розвитку громад".

Ухвалою від 20.01.2016 розгляд справи було відкладено на 27.01.2016 зважаючи на неподання витребуваних судом документів та неявку представників сторін з належним чином підтвердженими повноваженнями.

27.01.2016 відбувся перехід до розгляду спору по суті і, за наслідками засідання, судом було ухвалено відкласти розгляд справи на 17.02.2016, продовжити строк розгляду спору, залучити до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (особу, яка керувала автомобілем "Газ 3307" у момент дорожньо-транспортної пригоди і винна у її настанні), Страхову компанія "Україна" (страховик цивільно-правової відповідальності особи, яка керувала автомобілем "Газ 3307"), Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінанс Лайн".

Ухвалою від 17.02.2016 розгляд справи було відкладено на 16.03.2016 зважаючи на неявку представників третіх осіб та за сумісним клопотанням представників сторін судом ухвалено продовжити строк розгляду справи.

У судове засідання 16.03.2016 з'явився представник позивача.

Відповідач уповноваженого представника не направив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи.

Зважаючи на те, що правові позиції сторін по суті спору неодноразово заслуховувалися в ході судових засідань, з огляду на наявність в матеріалах справи відзиву на позовну заяву, враховуючи обмеженість процесуальних строків вирішення спору, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача. З аналогічних підстав чергова відсутність у засіданні представників третіх осіб не є, на думку суду, перешкодою для проведення судового засідання.

Згідно з позовною заявою та поясненнями представника позивача, Громадська організація "Агенція економічного розвитку громад" просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 42 279,36 грн. як вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Ford Mondeo" внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю належного відповідачеві транспортного засобу, а також 900,00 грн. збитків, понесених у зв'язку з оплатою позивачем автотоварознавчого дослідження, проведеного для встановлення розміру матеріального збитку.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, представник позивача пояснив, що 23.07.2015 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Ford Mondeo" під керуванням ОСОБА_4 та "Газ 3307" під керуванням ОСОБА_2, якого у судовому порядку визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до цієї дорожньо-транспортної пригоди. За твердженнями позивача, ОСОБА_2 працює найманим працівником у відповідача як у господарюючого суб'єкта без створення юридичної особи і в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди виконував трудові обов'язки та керував автомобілем "Газ 3307", що використовується фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 у господарській діяльності. Оскільки в результаті названої події позивачу спричинено матеріальну шкоду через пошкодження автомобіля "Ford Mondeo" та необхідність проведення його відновлювального ремонту, Громадська організація "Агенція економічного розвитку громад" звернулася до відповідача як фізичної особи - підприємця з господарським позовом про відшкодування шкоди, посилаючись у своїй позовній заяві на ст.ст. 1166, 1172, 1187 Цивільного кодексу України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та його представник у судових засіданнях проти позову заперечували та клопотали про припинення провадження у справі, вказуючи на те, що ОСОБА_2 не перебуває у трудових відносинах (відносинах найму) з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, автомобіль, яким керував ОСОБА_2, належить відповідачеві на праві власності як громадянину, а не суб'єкту підприємницької діяльності та не використовується у господарській діяльності.

Заслухавши пояснення представників, вивчивши наявні матеріали справи, дослідивши докази та оригінали документів, суд встановив, що дійсно 23.07.2015 у м. Києві по вул. Кільцева дорога сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Ford Mondeo", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля "Газ 3307", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок якої механічні пошкодження отримали обидва автомобіля.

Матеріалами справи підтверджується, що автомобіль "Ford Mondeo" належить Громадській організації "Агенція економічного розвитку громад" і в момент дорожньо-транспортної пригоди ним керував ОСОБА_4, а автомобіль "Газ 3307" належить ОСОБА_1, яким у той момент керував ОСОБА_2.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 18.09.2015 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (недотримання безпечної дистанції), що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу.

За твердженнями позивача, фізична особа - підприємця ОСОБА_1 повинен відшкодувати матеріальну шкоду, спричинену наслідок пошкодження належного позивачеві автомобіля та відшкодувати збитки, зумовлені замовленням авто товарознавчого дослідження в порядку ст.ст. 1166, 1172, 1187 Цивільного кодексу України.

Так, у ст. 1166 Цивільного кодексу України вказується, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У ст. 1172 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На думку суду, для з'ясування суті спірних правовідносин, встановлення істини у заявленому спорі та задоволення позову необхідним є встановлення факту того, чи використовував відповідач автомобіль "Газ 3307" для здійснення господарської діяльності в момент дорожньо-транспортної пригоди, чи мали місце трудові відносини між ОСОБА_2 та відповідачем.

Чинне законодавство передбачає можливість використання суб'єктом господарювання при здійсненні підприємницької діяльності майна, належного йому на праві власності (ст.ст. 133, 134 Господарського кодексу України).

Судом встановлено, що автомобіль "Газ3307" зареєстрований за ОСОБА_1 без посилання на його статус фізичної особи - підприємця, цивільно-правова відповідальність власника даного авто перед третіми особами також застрахована на ім'я ОСОБА_1 також без вказівки про статус фізичної особи - підприємця.

Твердження позивача про те, що під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Газ3307" використовувався ОСОБА_1 як фізичною особою - підприємцем для здійснення господарської діяльності, не доведені належними засобами доказування, адже суду не було подано подорожній лист, товарно-транспортну накладну тощо, чи інші фактичні дані, з яких можливо було встановити такі обставини. Крім того, зазначені твердження спростовується поясненнями і довідкою відповідача.

Також, позивач не надав суду документів, з яких слідує, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, в той час як відповідач повністю заперечує цей факт, на підтвердження чого подає відповідну довідку та документи офіційної звітності, з яких вбачається використання ним найманої праці однієї особи, якою ОСОБА_2 не являється.

Таким чином, застосування до спірних правовідносин приписів ст. 1172 Цивільного кодексу України та притягнення до відповідальності за спричинену позивачу матеріальну шкоду відповідача як особи, працівником якої під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків завдано шкоду не видається за можливе.

Крім того, не видається за можливе задоволення позовних вимог про відшкодування шкоди в порядку ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України, заявлених до відповідача як власника джерела підвищеної небезпеки, адже як встановлено судом, автомобіль "Газ3307" зареєстрований за ОСОБА_1 як за громадянином , а не як за фізичною особою - підприємцем, а господарські суди не наділені відповідною підвідомчістю та підсудністю на розгляд спорів за участю громадян.

З системного аналізу ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України слідує, що обов'язок відшкодування шкоди, покладається законодавцем як на власника джерела підвищеної небезпеки, так і на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, тоді як право вибір зобов'язаної на відшкодування шкоди особи, в тому числі вибір в якості відповідача страховика, є прерогативою управленої сторони.

Наявним в матеріалах справи договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (поліс № АІ/5628152) стверджується, що забезпеченим за ним є транспортний засіб "Газ 3307" і дія полісу не розповсюджується лише на його власника.

Судом з'ясовано, що позивач не звертався до страховика за вказаним договором для отримання страхового відшкодування як потерпіла особа.

У момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди автомобілем "Газ 3307" керував громадянин ОСОБА_2, який є безпосереднім завдавачем шкоди позивачу.

Відповідно до пояснень відповідача, автомобіль "Газ 3307" 23.07.2015 використовувався ОСОБА_2 в особистих цілях, зворотнього позивачем не доведено.

Зважаючи на викладене, доцільним є припинення провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, адже оскільки заявлений спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

У п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено можливість повернення сплаченої суми судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи наведені положення законодавства, сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 80, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження у справі.

2. Повернути Громадській організацїї "Агенція економічного розвитку громад" (08720, Київська обл., м. Українка, вул. Соснова, 7, кв. 1, ідентифікаційний код 36348456) з Державного бюджету України 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору, перерахованого відповідно до квитанції від 03.11.2015 № 1301/з11, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи № 910/30149/15.

Суддя І.О. Андреїшина