РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2016Справа №910/891/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Кінотур"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ СОТА СІНЕМА ГРУП"

про стягнення 64 875, 18 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Осовітня Л.В.;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Кінотур" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ СОТА СІНЕМА ГРУП" (далі-відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 64 875, 18 грн., у тому числі: 34 425, 60 грн. - основна заборгованість, 27 362, 59 грн. - інфляційне збільшення заборгованості, 3 086, 99 грн. - 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором про надання послуг № 26-12-2012 від 26.12.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2016 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 18.02.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Розгляд справи відкладався через нез'явлення представників сторін та неналежне виконання ними вимог суду.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Суд відзначає, що відповідач двічі повідомлявся ухвалами суду про дату, час та місце розгляду даної судової справи, проте відзиву на позовну заяву не подав, у судове засідання своїх представників не направив, заявлені позовні вимоги не заперечив.

Так, частиною 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

З наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 8/10.

Ухвали Господарського суду міста Києва від 25.01.2016 та від 18.02.2016 судом направлено на зазначену у витязі адресу відповідача, проте до суду повернулися конверти з ухвалами суду від 25.01.2016 та від 18.02.2016 з відмітками: «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення»,«виїхали», «вибули».

Так, відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 14.03.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ СОТА СІНЕМА ГРУП" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Кінотур" (далі - виконавець) укладено договір № 26-12-2012 про надання послуг, умовами якого передбачено, що виконавець зобов'язується за завданням замовника протягом визначеного у договорі строку надавати за плату наступні послуги (далі - "послуги"): повний мастеринг аудіовізуальних творів, наданих Замовником (далі - "твір") (детальна інформація щодо кожного твору визначається у відповідних додатках до цього Договору), що включає в себе, зокрема, але не виключно, сканування кіноплівки, конвертацію відеофайлів, попередній та фінальний монтаж, створення візуальних ефектів, корекцію кольору в кінозалі змонтованого твору, виведення цифрового зображення твору на кіноплівку з виводом інтермедійного майстер-негативу, виготовлення еталонних майстер-копій для цифрової дистриб'юції та прокату у форматі DСР, за додатковою домовленістю також може здійснюватися друк (виготовлення) оптичної фонограми, проявку негативу, друк еталонної копії, позитивних копій на кіноплівці, а замовник зобов'язується надати необхідні відзняті матеріали твору на проявленій негативній кіноплівці або на короткому диску (надалі іменуються "матеріали") та оплатити надані послуги.

На підтвердження факту надання виконавцем замовнику послуг за даним договором виконавцем складається акт приймання-передачі наданих послуг в строк 5 (п'ять) робочих днів з моменту такого надання (п. 1.4. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, вартість послуг за даним договором та порядок здійснення оплати визначається відповідними додатками до договору.

Якщо замовником до даного договору надано підтвердження встановленого зразка, що згідно із законом України "Про кінематографію" (абзац шістнадцятий статті 3 із змінами, внесеними згідно із Законом N 1909-УІ ( 1909-17 ) від 18.02.2010 р.), відповідний кінофільм має статус національного фільму (тобто створений суб'єктом кінематографії України, вироблений в Україні та авторське право чи право власності на який повністю або частково належить суб'єктам кінематографії України, а також основна (базова) версія мовної частини звукового ряду якого створена українською мовою), згідно пункту 12 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, виконавець на вартість послуг не нараховує ПДВ.

Згідно п.п. 3.2., 3.3. договору, здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується повноважними представниками сторін протягом 5 (п'яти) робочих днів після фактичного надання послуг. Підписання Акту приймання-передачі наданих послуг представником Замовника є підтвердженням відсутності претензій з його боку.

Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк даного договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 6.1. даного договору та закінчується 31.01.2013, але в будь-якому випадку не раніше виконання сторонами своїх зобов'язань за ним. Дія договору може бути продовжена шляхом укладення сторонами відповідної додаткової угоди до договору (п.п. 6.1. та 6.2. договору).

Відповідно до додатку № 1 від 26.12.2012 до договору № 26-12-2012 про надання послуг від 26.12.2012, сторони домовилися про надання виконавцем наступних послуг - мастерингкінофільму під робочою назвою «В суботу», носій жорсткий диск, а саме:

Мастеринг та обробка зображення 2К «AutodeskSmoke» (фінальний монтаж), у кількості - 8, 00, сума - 7 824, 00 грн.;

Корекція кольору «AutodeskLustre» (проектор Barco DP90P) у кількості - 8, 00, сума - 19 560, 00 грн.;

Datahandling/копіювання і передача матеріалів всередині комплексу, у кількості - 16, 00, сума - 3 129, 60 грн.;

Переглядовий зал (35 мм, digitalcinema), у кількості - 4, 00, сума - 3 912, 00 грн.

Загальна вартість послуг за даним додатком становить 34 425, 60 грн. без ПДВ (п. 1.1. додатку).

Згідно п. 2 додатку до договору, оплата послуг виконавцем здійснюється шляхом оплати 100 % вартості послуг за даним додатком в строк до 20.01.2013 року.

Пунктом 3 додатку до договору встановлено, що строк надання послуг, погоджений сторонами - до 31.12.2013.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були надані послуги згідно умов договору на загальну суму 34 425, 60 грн., а відповідачем прийняті надані послуги, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 17.12.2013, який підписаний представниками сторін і скріплений їх печатками (в матеріалах справи).

Матеріалами справи також підтверджується, що відповідач за надані послуги не розрахувався, внаслідок чого за останнім утворилась заборгованість у сумі 34 425, 60 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг, зокрема погашення заборгованості у розмірі 34 425, 60 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 27 362, 59 грн. - інфляційних втрат та 3 086, 99 грн. - 3 % річних за період з 20.01.2013 по 15.01.2016.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 26-12-2012 про надання послуг від 26.12.2012, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він і є договором про надання послуг.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором належним чином, надав передбачені договором послуги, які прийняті відповідачем без зауважень по акту приймання-передачі наданих послуг від 17.12.2013.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач оплати наданих позивачем послуг не провів, доказів зворотного суду не надав.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, враховуючи строки оплати, встановлені додатком № 1 до договору № 26-12-2012 від 26.12.2012, відповідач зобов'язаний був оплатити надані позивачем послуги у розмірі 34 425, 60 грн., відповідно до п. 2. додатку, в строк до 20.01.2013.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов'язання щодо оплати наданих послуг та не спростував заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № 26-12-2012 про надання послуг від 26.12.2012 та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 34 425, 60 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 27 362, 59 грн. - інфляційних втрат та 3 086, 99 грн. - 3 % річних за період з 20.01.2013 по 15.01.2016

Так, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено правильність наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат і встановлено, що розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства.

Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання за договором № 26-12-2012 про надання послуг від 26.12.2012 з нього в силу положень ст. 625 Цивільного кодексу України, підлягають стягненню 27 362, 59 грн. - інфляційних втрат та 3 086, 99 грн. - 3 % річних за період з 20.01.2013 по 15.01.2016.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Кінотур" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ СОТА СІНЕМА ГРУП" (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 8/10, ідентифікаційний код - 36282977) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Кінотур" (03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 1, ідентифікаційний код - 36556240) 34 425 (тридцять чотири тисячі чотириста двадцять п'ять) грн. 60 коп. - заборгованості, 27 362 (двадцять сім тисяч триста шістдесят дві) грн. 59 коп. - інфляційних втрат, 3 086 (три тисячі вісімдесят шість) грн. 99 коп. - 3 % річних та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 17.03.2016.

Суддя Бондарчук В.В.