РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2016Справа №910/24789/14
За позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

до Комунального підприємства «Відрадненське» Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації

2) Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Київської міської державної адміністрації

про стягнення 2 553 867,58 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Макарчук Л.Л. (дов. №491 від 11.12.2015);

від відповідача - Савчук Н.А. (дов. №1773 від 13.01.2016);

від третьої особи 1 - не з'явився;

від третьої особи 2 - Науменко С.В. (дов. №02-65 від 05.01.2016).

встановив :

Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Відрадненське» Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації» про стягнення заборгованості за надані з 01.04.2013 по 30.06.2014 послуги з постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі в розмірі 2 046 474,22 грн., інфляційних втрат у розмірі 255 511,46 грн., 3% річних у розмірі 43 443,32 грн., пені в розмірі 106 114,87 грн., штрафу у розмірі 102 323,71 грн., а також судового збору у розмірі 51 077,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності оплати вартості отриманих послуг згідно умов договору №08204-А/2-09 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 01.04.2008.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2014 порушено провадження у справі № 910/24789/14 та призначено її до розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.12.2014 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.01.2015 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Київської міської державної адміністрації.

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.06.2015 у справі №910/24789/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства «Відрадненське» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» 500 453,74 грн. основного боргу та 10 009,07 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.12.2015 в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про стягнення з Комунального підприємства «Відрадненське» Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації" 1 070 589,36 грн. основного боргу постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2015 у справі №910/24789/14 залишено без змін.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2015 у справі №910/24789/14 в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про стягнення з Комунального підприємства «Відрадненське» Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації» 975 884,86 грн. основного боргу, інфляційних втрат в розмірі 255 511,46 грн., 3% річних в розмірі 43 443,32 грн., пені в розмірі 106 114,87 грн., штрафу в розмірі 102 323,71 грн., судового збору у розмірі 10 009,07 грн. скасовано і у вказаних частинах, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Згідно автоматизованої системи документообігу господарського суду міста Києва справу №910/24789/14 передано на розгляд судді Демидову В.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.12.2015 суддею Демидовим В.О. прийнято справу №910/24789/14 до свого провадження, розгляд справи призначено на 19.01.2016.

18.01.2015 позивач через загальний відділ діловодства суду подав пояснення по справі, в яких зокрема посилався на те, що споживачем за вказаним договором є саме КП «Відрадненське», оскільки воно у спірний період надавало житловому фонду житлово-комунальні послуги, а також здійснювало оплату за надані ПАТ «АК «Київводоканал» послуги з водопостачання та водовідведення на підставі договору з КП «ГІОЦ».

19.01.2016 представник відповідача через загальний відділ діловодства суду подав письмові пояснення по справі, в яких зазначав, що споживачем наданих послуг є мешканці, які самостійно сплачують спожиті послуги, а КП «Відрадненське» є лише виконавцем, який дані послуги надає, і сплачує лише за ті обсяги питної води, які безпосередньо споживає для власних потреб.

Ухвалою господарського суду від 19.01.2016 у зв'язку із необхідністю витребування доказів по справі розгляд справи відкладено на 23.02.2016.

Письмовим відзивом на позовну заяву, поданим через загальний вівідділ діловодства суду 16.02.2016, третя особа-1 заперечила проти задоволення позовних вимог та просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідач виконав взяті на себе за договором зобов'язання в повному обсязі, оскільки кошти бути сплачені безпосередньо ним за власні потреби та орендарів (власників) нежитлових приміщень, а також споживачі - населення сплатили кошти самостійно на рахунок позивача через транзитний рахунок КП ГІОЦ.

Також 16.02.2016 третьою особою-1 через загальний відділ діловодства суду подано додаткові докази по справі.

22.02.2016 представником позивача через загальний відділ суду було подано додаткові пояснення по справі, в яких зокрема зауважено, що статутом КП «Відрадненське» передбачено, що предметом його діяльності є забезпечення потреб мешканців будинків в отриманні житлово-комунальних послуг (п. 2.3.4 статуту) та здійснення нарахувань за квартиру плату та житлово-комунальні послуги (п. 2.3.13 статуту).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.02.2016 продовжено строк розгляду справи на 15 днів. Розгляд справи відкладено на 10.03.2016.

09.03.2016 позивач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові пояснення по справі, в яких зокрема, зазначав, що відповідно до умов договору та чинного законодавства він зобов'язаний надсилати рахунки на оплату наданих послуг виключно відповідачеві, який є стороною за договором та споживачем послуг з водопостачання та водовідведення і виконавцем житлово- комунальних послуг, а не КП «ГІОЦ», яке не є стороною за договором та не є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення за договором і виконавцем житлово-комунальних послуг. Крім того вказав, що на КП «ГІЦ» не покладено обов'язок надання споживачем послуг з водопостачання та/або водовідведення на основі укладених договорів - цю функцію передано КП «Відрадненське».

10.03.2016 представник третьої особи-2 через загальний відділ діловодства суду подав додаткові докази по справі та пояснення, в яких зазначав, що між КП «ГІОЦ» та позивачем і відповідачем не існує договірних стосунків, проте КП «ГІОЦ» перебуває у договірних відносинах з балансоутримувачем житлового фонду Солом'янського району - КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Солом'янської районної у м. Києві ради» на підставі договору №1847 від 02.01.2009 про надання послуг.

10.03.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.03.2016, у зв'язку із необхідністю витребування доказів по справі, розгляд справи відкладено на 14.03.2016.

11.03.2016 позивач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові пояснення по справі, за змістом яких наполягав на задоволенні позовних вимог.

14.03.2016 представник відповідача також подав додаткові пояснення по справі, в яких зазначав про відсутність заборгованості за вказаним вище договором.

Представники позивача, відповідача та третьої особи-2 з'явилися у судове засідання 14.03.2016, надали пояснення по суті справи.

Представник третьої особи-1, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 14.03.2016 не з'явився, причин не явки суд не повідомив.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 14.03.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

01.04.2008 між Відкритим акціонерним товариством Акціонерна компанія «Київводоканал», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (постачальник) та Комунальним підприємством «Відрадненське» Солом'янської районної у місті Києві ради, яке перейменоване на Комунальне підприємство «Відрадненське» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (абонент) було укладено договір № 08204-А/2-09 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов'язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та на підставі пред'явленого абонентом дозволу на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва приймати від нього стічні води у систему каналізації м. Києва відповідно до правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Києва, а абонент зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору, дотримуватись порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 65 від 01.07.1994 (були чинними на момент укладення Договору, проте на даний час втратили чинність згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, яким затверджено Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (в подальшому - Правила користування)), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 за № 403/6691 (в подальшому - Правила приймання), а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

Вищевказані правила користування та правила приймання відповідно до ст. 3 Закону України від 10.01.2002 р. № 2918-ІІІ «Про питну воду та питне водопостачання» є частиною законодавства у сфері постачання питної води та питного водопостачання. Відповідно до ст. 22 наведеного Закону одним з основних обов'язків споживача є своєчасне внесення плати за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення.

Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 р. № 190, передбачено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку; розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору (пункти 3.1, 3.7 наведених Правил).

Згідно з п.п. 2.1.1 п. 2.1 договору облік поставленої води та кількість прийнятих стоків здійснюється за показаннями лічильника, зареєстрованого у постачальника, окрім випадків, передбачених правилами користування. У випадку наявності у абонента декількох об'єктів водоспоживання, облік спожитої ним води здійснюється з урахуванням показань всіх лічильників, зареєстрованих за абонентом.

Підпунктом 2.1.2 п. 2.1. договору встановлено, що зняття показань з лічильника (-ків) здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника у присутності представника абонента у строки згідно з графіком обслуговування постачальника. Для абонента із стабільним об'ємом водоспоживання (до 30 м. куб. із незначним коливанням) зняття показань з лічильника може здійснюватися постачальником поквартально, при цьому останній направляє абоненту щомісячно розрахункові документи на оплату наданих послуг, виходячи із його середньодобового споживання води. Показання лічильника за відповідний період можуть бути прийняті до розрахунків постачальником від абонента в письмовому вигляді. В разі, якщо абонент не забезпечить присутності свого представника для зняття показань, дані, що зняті постачальником є підставою для виставлення розрахункових документів на оплату послуг.

Згідно п.п. 2.1.4 п. 2.1. договору кількість стічних вод, які надходять у міську каналізаційну мережу, визначається за показаннями лічильників стічних вод, або за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання згідно з показаннями лічильників води та/або іншими способами визначення об'ємів стоків у відповідності до розділу 21 правил користування та місцевих правил приймання.

Пунктом 2.2. договору сторони погодили порядок розрахунків.

Відповідно до п.п. 2.2.1 постачальник щомісячно направляє до банківської установи абонента розрахункові документи (в електронному вигляді - дебетові повідомлення або у паперовому вигляді вимоги-доручення тощо) для оплати за поставлену воду та прийняті стічні води відповідно до встановлених тарифів. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно із чинним законодавством та не підлягають узгодженню сторонами. В разі зміни тарифів у період дії цього договору постачальник доводить абоненту нові тарифи у розрахункових документах без внесення додаткових змін до цього договору стосовно строків їх введення та розмірів.

Згідно п.п. 2.2.2 у розрахункових документах зазначаються вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, а також розмір діючих тарифів. Оплата вартості послуг здійснюється абонентом щомісячно у безготівковій формі у десятиденний термін з дня направлення постачальником розрахункового документу до банківської установи абонента. За згодою постачальника оплата може здійснюватися іншими способами, що не суперечать чинному законодавству України. В разі утворення боргу оплата за надані послуги, що надходить від абонента, незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, першочергово зараховується постачальником в погашення боргу.

У разі неотримання від постачальника поточного щомісячного розрахункового документу абонент здійснює оплату вартості наданих йому послуг, не пізніше 5-го числа наступного місяця, платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості спожитої води (п.п. 2.2.3).

Згідно з п.п. 2.2.4 у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, абонент зобов'язаний у десятиденний термін з дня направлення постачальником розрахункового документу до банківської установи абонента письмово повідомити про це постачальника та у цей же термін направити представника з обгрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова абонента оплатити розрахунковий документ постачальника вважатиметься безпідставною.

Відповідно до п.п. 3.3.1 п. 3.3. договору абонент зобов'язується надавати повну і достовірну інформацію (дислокацію об'єктів), яка є невід'ємною частиною договору щодо кількості та місцезнаходження всіх об'єктів водоспоживання, приєднаних до комунальних мереж, якими він користується на праві власності, оперативного управління або які знаходяться у його повному господарському віданні, тощо.

Обґрунтовуючи підставність позову, позивач посилався на те, що відповідач у порушення умов договору та чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання по оплаті наданих йому в період з 01.04.2013 по 30.06.2014 послуг з постачання питної води та приймання стічних вод, оскільки здійснив лише часткові розрахунки за спірні послуги на суму 9 215 843,30 грн., у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 2 046 474,22 грн. (додатково сплачену абонентом суму в розмірі 318 256,25 грн. було зараховано позивачем в рахунок погашення боргу відповідача, що утворився в попередній період). При цьому за уточненим розгорнутим розрахунком позовних вимог до боржника КП «Відрадненське», який доданий в якості додатку (далі розрахунок позивача), вищенаведена сума заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 2 046 474,22 грн. (основний борг) містить 235 666,29 грн. заборгованості за кодом 6-1569 (населення) та 1 810 880,17 грн. заборгованості за кодом 9-51569 (холодна вода на підігрів та стоки).

В свою чергу відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, посилався на безпідставність нарахування позивачем заборгованості за холодну воду, яка подається для виробництва гарячої води, оскільки договором № 08204-А/2-09 від 01.04.2008 не регулюються такі відносини сторін і у відповідача на балансі не перебувають теплові пункти (бойлери), а також на те, що кошти за отримані послуги з водопостачання споживачі (населення) сплачують самостійно через КП «ГІОЦ». За розгорнутим контррозрахунком відповідача по коду 6-1569 (населення), у нього відсутня заборгованість перед позивачем за послуги на підставі договору в період з 01.04.2013 по 30.06.2014, при цьому переплата складає 239 837,07 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір виник між сторонами у справі з підстав несплати відповідачем позивачу наданих останнім послуг, у зв'язку із чим позивачем заявлено до стягнення з відповідача наступну заборгованість: 235 666,29 грн. заборгованість за кодом населення 6-1569, 1 810 880,17 грн. заборгованість за кодом 9-51569 (холодна вода на підігрів та стоки), з яких: 1 070 589,36 грн. - вода на підігрів, 740 290,81 грн. - стоки, а також нараховані позивачем на загальну суму заборгованості штрафні санкції та пеня.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір № 08204-А/2-09 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 01.04.2008 за своєю правовою природою є договором про надання послуг, зокрема, послуг з водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов'язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених у договорі, якщо останнім передбачено надання такої послуги за плату.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Спір у справі в частині стягнення з відповідача вартості холодної води, яка була поставлена позивачем на теплові пункти для підігріву у розмірі 1 070 589,36 грн., судом не розглядається, оскільки рішенням господарського суду міста Києва від 02.06.2015 у цій частині позовних вимог відмовлено, і вказане рішення в цій частині залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 16.12.2015.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що сума у розмірі 239 837,07 грн., не підлягає зарахуванню в рахунок заборгованості за воду та стоки і підлягає стягненню з відповідача, виходячи з наступного.

У своєму контррозрахунку відповідач до суми нарахувань за водопостачання та водовідведення питної (холодної) води (код 9-1569) у розмірі 7 196 002,92 грн. додав суму нарахувань за водовідведення (стоки) гарячої води (код 9-51569) у розмірі 1 780 003,30 грн., у зв'язку із чим сума нарахувань по коду 9-1569 становила 8 976 006,23 грн. Крім того, по коду 9-1569 у розмірі 6 960 336,63 грн. відповідач додав суми сплат за постачання питної води на підігрів та стоків гарячого водопостачання (код 9-51569) у розмірі 2 255 506,67 грн., у зв'язку із чим сума сплачених коштів по коду 9-1569 становила 9 215 843,30 грн.

Таким чином, відповідач стверджує, що сума переплати по коду 9-1569 становить 239 837,07 грн. (9 215 843,30 грн. - 8 976 006,23 грн.).

Проте такі твердження відповідача спростовуються актами про зняття показань з приладів обліку, зведеними відомостями розщеплення сплат КП «ГІОЦ», банківськими виписками, реєстрами дебетових інформаційних повідомлень, реєстрами УПСЗН Солом'янського району м. Києва про погашення заборгованості КП «Відрадненське» та повними розшифровками рахунків.

Таких же висновків дійшов і Вищий господарський суд України у постанові від 16.12.2015, у якій, зокрема, зазначив про відсутність підстав здійснювати зарахування переплати у розмірі 239 837,07 грн. по коду 9-1569 в рахунок погашення заборгованості КП «Відрадненське» перед позивачем по сплаті за стоки по коду 9-51569.

Крім того відповідачем не надано ні платіжних доручень, ні платіжних реєстрів або інших документів, які б підтверджували переплату по коду 9-1569 в розмірі 239 837,07 грн.

Також, доказами, наявними в матеріалах справи підтверджується, що під час укладення спірного договору відповідачем згідно п.п. 3.3.1 п. 3.3. договору було надано позивачу дислокацію житлового фонду об'єктів КП «Відрадненське» Солом'янського району м. Києва станом на 01 квітня 2008 р. (в т.ч. з переліком теплових пунктів), відповідно до якої відповідачем було визначено об'єкти водоспоживання, на підставі яких позивач і зареєстрував за відповідачем водолічильники. Наведена дислокація відповідно до п.п. 3.3.1 п. 3.3 договору є його невід'ємною частиною, при цьому сторони підтвердили, що зміни до дислокації (в т.ч. і щодо зазначених в них теплових пунктів) в порядку п. 5.11 договору (шляхом підписання додаткової угоди) не вносились.

Судом встановлено, що КП «Відрадненське» є споживачем питної води лише для власних потреб по коду 9-1651 та для орендаторів відповідно до укладених з ними договорів по коду 9-1652. За спожиту воду по вказаним кодам відповідач сплачує кошти з власного рахунку.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що споживачами питної води та водовідведення по коду 9-1569 є населення (мешканці будинків). Кошти, сплачені мешканцями за питну воду на рахунки КП «Відрадненське» (відповідача) не надходять, а спрямовуються на транзитний рахунок КП ГІОЦ, який розщеплює ці кошти безпосередньо ПАТ «АК «Київводоканал» за холодну воду та водовідведення холодної води, холодну воду для підігріву, водовідведення гарячої води, а тому відповідач не може нести відповідальність у вигляді стягнення заборгованості населення, оскільки вказані кошти до нього не надходять.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «АК «Київводоканал» в частині стягнення на його користь 235 666,29 грн. основного боргу по коду 9-1569 задоволенню не підлягають, як безпідставні та такі, що не відповідають умовам договору та встановленим обставинам справи.

Стосовно вимог позивача в частині стягнення з відповідача вартості водовідведення (стоків, які утворюються внаслідок споживання гарячої води) по коду 9-51569 в сумі 740 290,81 грн., то враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності вказаної заборгованості, а також відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів щодо оплати відповідачем вказаної заборгованості за надані позивачем послуги з водовідведення (стоки) по коду 9-51569 (1 780 003,30 грн. нарахувань - 1 039 712,49 грн. сплачених коштів = 740,290,81 грн.), позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, у зв'язку із неналежним виконання зобов'язань за договором на послуги водопостачання та водовідведення, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати у розмірі 255 511,46 грн., 3% річних у розмірі 43 443,32 грн., пеню в розмірі 106 114,87 грн., штраф у розмірі 102 323,71 грн.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Частиною третьою статті 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

За безпідставну відмову оплатити направлений рахунок, або вимогу щодо оплати, абонент сплачує постачальнику штраф у розмірі 5 % від суми, яку відмовився сплатити (пункт 4.6. договору).

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення штрафу) відповідно до умов п. 4.6 договору та захисту майнових прав та інтересів позивача.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за договором, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають частковому задоволенню у розмірі 37 014,54 грн. (5% від суми заборгованості), у зв'язку із чим в решті вимог про стягнення штрафу слід відмовити за необґрунтованістю.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних, пені та інфляційних нарахувань, суд дійшов висновку про залишення вказаних вимог без розгляду, оскільки з наданих позивачем розрахунків неможливо виокремити щомісячну заборгованість за стоки гарячої води, розмір здійснених оплат тощо. При цьому позивач, незважаючи на неодноразові вимоги суду, детального розрахунку не надав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. ст. 82,84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Відрадненське» Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації» (03141, м. Київ, вул. Михайла Донця, буд. 15-А, код 35756950) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, код 03327664) заборгованість за надані послуги у розмірі 740 290 (сімсот сорок тисяч двісті дев'яносто) грн. 81 коп. (стоки гарячого водопостачання), штраф у розмірі 37 014 (тридцять сім тисяч чотирнадцять) грн. 54 коп., витрати зі сплати судового збору у розмірі 15 546 (п'ятнадцять тисяч п'ятсот сорок шість) грн. 11 коп. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті вимог позову про стягнення заборгованості за надані послуги та штрафу - відмовити.

4. У частині позовних вимог про стягнення з Комунального підприємства «Відрадненське» Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації» інфляційних втрат у розмірі 255 511,46 грн., пені у розмірі 106 114,87 грн., 3 % річних у розмірі 43 433,32 грн. - позов залишити без розгляду.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене та підписане 21.03.2016

Суддя В.О. Демидов