УХВАЛА

14.03.2016Справа № 4/57

За скаргою Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

на дії відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві

у справі №4/57

За позовом Прокурора Святошинського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

До Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

Про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

Суддя Борисенко І.І.

Представники: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура Святошинського району міста Києва звернулась до суду в інтересах держави в особі Київської міської ради з позовом про зобов'язання Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею приблизно 0,07 га за адресою: перетин вулиці Пришвіна та проспекту Корольова у м. Києві, що використовується для розміщення та функціонування станції технічного обслуговування автотранспорту.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.09.2008 відмовлено позивачу в задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2008 рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2008 скасоване, прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.04.2009 постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2008 залишено без змін.

15.04.2010 по справі №4/57 Господарським судом міста Києва було видано наказ на примусове виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2008.

10.03.2016 до відділу діловодства господарського суду міста Києва від Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 надійшла скарга на дії відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до пункту 36 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008р. N01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року", а також відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. N14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" викладено правову позицію, згідно з якою скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями, зокрема, ГПК.

Відповідно до пункту 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Пунктом 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення статті 56 Господарського процесуального кодексу України, належним та допустимим доказом відправлення стягувачу, боржнику та ВДВС копії скарги та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Жодних доказів на підтвердження факту надіслання стягувачу та відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві копії скарги та доданих до неї документів скаржником суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на дії відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві у справі №4/57 повернути скаржнику без розгляду.

Суддя І.І. Борисенко