ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.03.2016 Справа № 920/1892/15
Господарський суд Сумської області, у складі головуючого судді Зайцевої І.В., суддів: Костенко Л.А., Сопяненко О.Ю. при секретарі судового засідання Пономаренко Т.М., розглянувши матеріали справи № 910/1892/15:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Лангр, м. Суми,

до відповідача: Сумської автомобільної школи товариства сприяння оборони України, м. Суми,

про визнання недійсним договору оренди,

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 25.05.2015),

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № б/н від 04.12.2015),

Суть спору: позивач просить суд визнати недійсним договір № 3 від 01.06.2015 оренди нежитлового приміщення за адресою: м. Суми, пров. Громадянський,1, укладений між сторонами даного спору та стягнути з відповідача судові витрати, повязані з розглядом справи.

01.02.2016 Сумська автомобільна школа товариства сприянняони України звернулась до суду з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лангр» про визнання права власності.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 02.02.2016 зустрічну заяву № б/н від 01.02.2015 Сумської автомобільної школи товариства сприяння оборони України повернуто без розгляду.

11.06.2016 представник відповідача подав до суду клопотання про витребування доказів, в якій просить суд витребувати з Управління майна комунальної власності Сумської міської ради інвентаризаційну справу на майновий комплекс, розташований за адресою: м. Суми, пров. Громадянський, 1.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 11.02.2016 відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання 3 б/н від 11.02.2016 про витребування доказів.

11.02.2016 представник відповідача в обгрунтування своєї позиції по справі подав заперечення на позовну заяву.

24.02.2016 представник відповідача подав до суду клопотання про витребування доказів, в якій просить суд витребувати з Управління майна комунальної власності Сумської міської ради інвентаризаційну справу на майновий комплекс, розташований за адресою: м. Суми, пров. Громадянський, 1.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 25.02.2016 частково задоволено клопотання відповідача від 24.02.2016 про витребування доказів та зобовязано Управління Майном комунальної власності Сумської міської ради подати суду дані щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, що належить Сумській автомобільній школі товариства сприяння оборони України, відповідно до «Сводного оценочного акта по домовладению № 1» на побудову « 3-I основное».

25.02.2016 представник позивача в обгрунтування своєї позиції по справі подав додаткові письмові обгрунтування позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 25.02.2016 призначено розгляд справи № 920/1892/15 колегіально у складі 3 суддів.

10.03.2016 Управління майна комунальної власності на виконаня вимог ухвали господарського суду Сумської області від 25.02.2016 по справі № 920/1892/15 надало довідку про наявність зареєстрованого майна за адресою: м. Суми, пров. Громадянський, 1 з матеріалів інвентаризаційних справ станом на 29.12.2012.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.Крім того подав до суду заяву при приєднання до матеріалів справи положення про управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 31.07.2013 та зміни та доповнення від 06.05.2015 до Положення про управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 31.07.2013.

Представник відповідача проти позову заперечує, і вважає, що вимоги позивача про визнання договору оренди недійсним з підстав недотримання відповідачем вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є безпідставними.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази, суд встановив:

01.06.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю «Лангр» (позивачем) та Сумською автомобільною школою ТСО України (відповідачем) було укладено договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до умов якого відповідач зобовязався передати у строкове платне користування не житлове приміщення по провулку Громадянському, 1, м. Суми, загальною площею 406 кв. м., а позивач в свою чергу зобовязався сплачувати орендну плату в розмірі 23 грн. 00 коп за один квадратний метр.

Згідно п. 3.1 договору термін дії договору оренди встановлюється з 01.06.2015 до 31.05.2016.

Частиною 1 статті 760 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень правочини щодо нерухомого майна вчиняються, якщо право власності на це майно зареєстровано відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень відповідна державна реєстрація офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Як свідчать матеріали справи, а саме пояснення відповідача та довідка Управління майна комунальної власності від 10.03.2016, відповідачем не здійснювалась державна реєстрація нежитлового приміщення під літ «З-1».

Таким чином, відсутність державної реєстрації права власності на вказане вище нерухоме майно за відповідачем позбавляє його вчиняти дії по здійсненню даного права.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Пунктом 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013 визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

За змістом пункту 2.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013, відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Отже, враховуючи той факт, що відповідачем не було надано суду жодного доказу в підтвердження реєстрації права власності на нежитлове приміщення під літ «З-1», яке було надане в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Лангр» за договором оренди нежитлового приміщення від 01.06.2015, суд вважає позовні вимоги правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, сума сплаченого судового збору в розмірі 1 218 грн. 00 коп. відшкодовується позивачеві за рахунок відповідача відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір № 3 від 01.06.2015 оренди нежитлового приміщення за адресою: м. Суми, пров. Громадянський,1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лангр» (40000, м. Суми, пров. Громадянський, 1, літ. «З», і.к. 37430609) та Сумською автомобільною школою ТСО України (40000, м. Суми, пров. Громадянський, 1 і.к. 02723107).

3. Стягнути з Сумської автомобільної школи ТСО України (40000, м. Суми, пров. Громадянський, 1 і.к. 02723107) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лангр» (40000, м. Суми, пров. Громадянський, 1, літ. «З», і.к. 37430609) 1218 грн. 00 коп. судового збору.

Повне рішення складено 21.03.2016 року.

Головуючий суддя І.В. Зайцева

Суддя Л.А. Костенко

Суддя О.Ю. Сопяненко