РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2016Справа №910/5477/15-г

За позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку

«Дніпровська набережна 26»

До 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам»

2. Дочірнього підприємства «Дарниця-1»

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Київська міська рада

Про припинення права, визнання права користування земельною ділянкою та зобов'язання вчинити дії

Представники учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. № Юр-1/2016 від 03.01.2016 року;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідачіа-2: Загорська А.Г. - дов. № 544/10 від 29.12.2015 року;

від третьої особи: Глобенко Л.В. - дов. № 225-КМГ-4408 від 15.12.2015 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровська набережна 26" (далі - позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло киянам" (далі - відповідач 1); Дочірнє підприємство "Дарниця - 1" (далі - відповідач 2 ); третя особа: Київська міська рада, про:

- припинення права Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» на користування земельною ділянкою кадастровий номер №:90:717:0004, загальною площею 3,6066 га, яка має цільове призначення - для будівництва комплексу багато поверхневих житлових будинків з об'єктами соціально-побутового призначення, на підставі договору про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки, укладеного Київською міською радою 08.08.2013р., в частині земельної ділянки на якій знаходиться будинок №26 по вул.Дніпровська Набережна в м.Києві, Дарницький район, та його прибудинкова територія, необхідна для утримання та обслуговування будинку, загальною площею 0,48642 га;

- визнання права Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» на користування частиною земельної ділянки, на якій знаходиться будинок №26 по вул..Дніпровська Набережна в м.Києві, Дарницький район, та його прибудинкова територія, необхідна для утримання та обслуговування будинку, загальною площею 0,48642 га, яка знаходиться в межах земельної ділянки кадастровий номер №:90:717:0004, загальною площею 3,6066 га та має цільове призначення - для будівництва комплексу багато поверхневих житлових будинків з об'єктами соціально-побутового призначення, на підставі договору про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки, укладеного Київською міською радою 08.08.2013р.;

- зобов'язання Дочірнього підприємства «Дарниця-1» у строк, що не перевищує п'ять днів з моменту набуття законної сили рішення суду, передати Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» обов'язкові для передачі з балансу на баланс документи, що стосуються будинку №26 по вул..Дніпровська Набережна в м.Києві, Дарницький район, а саме: технічний паспорт на будинок з допоміжними та технічними приміщеннями підвалу і горища включно, план земельної ділянки, на якій розташований будинок, план земельної ділянки з усіма будинками і спорудами, що на ній розташовані, виготовлений відповідно до вимог Інструкції з топографічого знімання у масштабі 1:2000, плани зовнішніх мереж, підведених до будинку, і необхідні Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» для подальшого утримання та обслуговування будинку та врегулювання відносин у встановленому законодавством порядку.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачі перешкоджають позивачу користуватися належним йому майном, а також необхідністю врегулювати земельні правовідносини з третьою особою.

Ухвалою суду від 11.03.2015 року (суддя Мельник В.І.) порушено провадження у справі № 910/5477/15-г та призначено розгляд на 20.04.2015 року.

17.04.2015 року відповідач 2 подав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи.

17.04.2015 року відповідач подав через канцелярію суду відзив на позов та документи по справі.

20.04.2015 року. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

20.04.2015 року представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача 1 у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Представник відповідача 2 заперечив проти позовних вимог.

Представник третьої особи надав усні та письмові пояснення по справі.

Суд задовольнив клопотання відповідача 1 та відклав розгляд справи на 29.05.2015р.

30.04.2015 року позивач подав через канцелярію суду заяву про забезпечення позову.

29.05.2015 року позивач подав заяву про зміну предмету позову та документи по справі, відповідно до змісту якої заявником заявлено вимоги про:

- припинення права Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» на користування земельною ділянкою кадастровий номер №:90:717:0004, загальною площею 3,6066 га, яка має цільове призначення - для будівництва комплексу багато поверхневих житлових будинків з об'єктами соціально-побутового призначення, на підставі договору про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки, укладеного Київською міською радою 08.08.2013р., в частині земельної ділянки на якій знаходиться будинок №26 по вул.Дніпровська Набережна в м.Києві, Дарницький район, та його прибудинкова територія, необхідна для утримання та обслуговування будинку, загальною площею 0,350664 га;

- визнання права Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» на користування частиною земельної ділянки, на якій знаходиться будинок №26 по вул..Дніпровська Набережна в м.Києві, Дарницький район, та його прибудинкова територія, необхідна для утримання та обслуговування будинку, загальною площею 0,350664 га, обліковий номер 90717101, з місцеположенням кутів J20 (X- 44826.50 Y-33853.14), J19 (Х-44847.47 Y-33844.17), J18 (Х-44839.79 Y-33825.41), J17 (Х-44879.40 Y -33809.42), J16 (Х-44891.04 Y-33837.48), J15 (Х44897.53 Y-33834.83), J14 (Х-44905.78 Y- 1-33855.46), J13 (Х-44904.60 Y-33858.31), J12 (Х-44900.25 Y-33860.08), J11 (Х-44902.72 Y- 33866.26), J10 (Х-44903.81 Y-33865.86), J10 (Х-44903.81 Y-33865.86), J8 (Х-44919.74 Y-33872.26), J7 (Х-44910.59 Y-33883.82), J6 (Х-44908.69 Y-33885.28), J5 (Х-44906.56 Y-33886.36), J4 (X- 44904.29 Y-33887.03), J3 (Х-44901.88 Y-33887.28), J2 (Х-44898.43 Y-33886.94), J1 (Х-44895.05 Y- 33886.19) та довжинами ліній між точками J20 - J19 22.80 м, J19 - J18 20.26 м, J18 - J17 42.71 м, J17 - J16 30.38 м, J16 - J15 7.01 м, J15 - J14 22.22 м, J14 - J13 3.09 м, J13 - J12 4.69 м, J12 - J11 6.66 м, J11 - J10 1.16 м, J10 - J8 17.17 м, J8 - J7 14.74 м, J7 - J6 2.40 м, J6 - J5 2.39 м, J5 -J4 2.37 м, J4 - J3 2.42 м, J3 - J2 2.42 м, J2 - J1 3.46 м, J1 - J20 76.10 м, яка знаходиться в межах земельної ділянки кадастровий №:90:717:0004, загальною площею 3,6066 га, та має цільове призначення - для будівництва комплексу багатоповерхових житлових будинків з об'єктами соціально-побутового призначення, що перебувала в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» на підставі договору про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки, укладеного з Київською міською радою 08.08.2013 р.;

- зобов'язання Дочірнього підприємства «ДАРНИЦЯ-1» у строк, що не перевищує 5 (п'ять) днів з моменту набуття законної сили рішенням суду, передати Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» обов'язкові для передачі з балансу на баланс документи, що стосуються будинку №26 по вул. Дніпровська набережна в м. Києві, Дарницький район, а саме: технічний паспорт на будинок з допоміжними та технічними приміщеннями підвалу і горища включно, план земельної ділянки на якій розташований будинок, план земельної ділянки з усіма будинками і спорудами, що на ній розташовані, виготовлений відповідно до вимог Інструкції з топографічного знімання у масштабі 1:2000, плани зовнішніх мереж підведених до будинку, і необхідні Об'єднанню для подальшого утримання та обслуговування будинку та врегулювання земельних відносин у встановленому законом порядку.

29.05.2015 року представник відповідача-1 у судовому засіданні заявив клопотання про зупинення провадження у справі, мотивуючи його тим, що господарським судом міста Києва розглядається пов'язана справа № 910/22711/14, предметом розгляду якої є усунення перешкод у користуванні будівельним майданчиком, який знаходиться на спірній земельній ділянці.

Представник позивача проти клопотання про зупинення провадження у справі заперечив.

Представник відповідача 2 надав пояснення по справі.

Представник третьої особи надав пояснення по справі.

Сторонами заявлено клопотання про продовження строку розгляду справи.

Суд вирішив відкласти розгляд справи, розгляд заяви про зупинення провадження у справі та розгляд заяви про забезпечення та про зміну предмету позову.

Судом задоволено клопотання сторін про продовження строку вирішення спору та відкладено розгляд справи на 10.07.2015 року.

10.07.2015 року відповідач 2 подав через канцелярію суду документи по справі.

10.07.2015 року судове засідання не відбулось, у зв'язку з лікарняним судді Мельника, у зв'язку з чим судове засідання було призначено на 27.07.2015 року, про що сторони повідомлені згідно розписок.

21.07.2015 року позивач подав через канцелярію суду клопотання про відкладення судового розгляду справи.

27.07.2015 року відповідач 1 подав через канцелярію суду відзив на позов.

27.07.2015 року представник позивача у судове засідання не з'явився.

Представник відповідача 1 надав пояснення по справі, просив суд задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі.

Представники відповідача 2 та третьої особи надали пояснення по клопотанню та не заперечували проти клопотання про зупинення провадження у справі.

Суд задовольнив клопотання відповідача 1 та зупинив провадження у справі до розгляду пов'язаної справи № 910/22711/14, в якій предметом розгляду є вирішення питання правомірності зайняття відповідачем 1 будівельного майданчику, який знаходиться на земельній ділянці, по якій позивач в даному позовному провадженні просить суд визнати за ним право користування, так як вказані справи пов'язані між собою.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2015 року ухвалу про зупинення провадження у справі від 27.07.2015 року скасовано, а справу направлено до господарського суду для здійснення подальшого розгляду по суті спору.

Ухвалою суду від 25.11.2015 року розгляд справи призначено на 11.12.2015 року.

08.12.2015 року позивач подав через канцелярію суду заяву про відвід судді.

09.12.2015 року позивач подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без участі його представника.

11.12.2015 року представники позивача та відповідачів у судове засідання не з'явились, відповідачі про причини своєї відсутності суд не повідомили.

Представник третьої особи надав пояснення по справі.

Судом оголошено про заяву про самовідвід судді Мельника В.І.

Ухвалою суду від 11.12.2015 року заяву Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровська набережна 26" про відвід судді - залишено без задоволення, заяву судді Мельника В.І. про його самовідвід - задоволено.

Матеріали справи № 910/5477/15-г за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровська набережна 26" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло Киянам"; Дочірнього підприємства "Дарниця - 1", третя особа: Київська міська рада про припинення та визнання права на користування земельною ділянкою передати для повторного автоматичного розподілу.

Згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, проведеного 16.12.2015 року, справу №910/5477/15-г передано на розгляд судді Спичаку О.М.

Представник відповідача-1 в судове засідання 22.01.2016 року не з'явився, проте 22.01.2016 року через канцелярію суду подав клопотання про продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи.

Присутні в судовому засіданні 22.01.2016 року представники учасників судового процесу надали усні пояснення щодо клопотання відповідача-1 про продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи.

Суд, розглянувши клопотання відповідача-1, не знаходить підстав для його задоволення в частині відкладення розгляду справи зважаючи на те, що представником відповідача-1 не надано доказів, що підтверджують обставини, на які посилається позивач, обґрунтовуючи дане клопотання. В частині продовження строку вирішення спору суд вважає за доцільне задовольнити клопотання відповідача-1.

Одночасно, у судовому засіданні 22.01.2016р. судом було прийнято до розгляду заяву Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровська набережна 26" про зміну предмету позову. При цьому, суд зазначає наступне.

За приписами ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Одночасно, відповідно до п.3.11 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» Господарським процесуальним кодексом України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, тобто, спосіб захисту цього права чи інтересу. Одночасно, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. До підстав позову входять лише юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов'язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов'язків суб'єктів спірного матеріального правовідношення. Аналогічну правову позицію наведено у п.3.12 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» та постанові від 26.06.2014р. Вищого господарського суду України по справі №911/4611/13.

Враховуючи, що заява б/н від 29.05.2015р. відповідає приписам ст.22 Господарського процесуального кодексу України остання прийнята господарським судом.

Також, у судовому засіданні 22.01.2016 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача-2 у даному судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечував.

Представник третьої особи у даному судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору.

Ухвалою від 22.01.2016 р. було продовжено строк вирішення спору у справі №910/5477/15-г на 15 днів та відкладено розгляд справи на 19.02.2016 р.

Представником позивача 19.02.2016 р. через канцелярію господарського суду міста Києва подано клопотання про витребування доказів, зокрема, акту державної приймальної комісії з прийняття об'єкту нерухомого майна, а саме паркінгу по вул.Дніпровська набережна, 26 в місті Києві в експлуатацію, документу, який засвідчує реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» на підземну стоянку (паркінг) по вул.Дніпровська набережна, 26 в місті Києві, договору та/або акту про передачу на баланс або в управління паркінгу по вул.Дніпровська набережна, 26 від відповідача 1 відповідачу 2.

Представник відповідача 2 проти задоволення клопотання заявника в частині витребування документів у Дочірнього підприємства «Дарниця-1» надав заперечення, посилаючись на відсутність таких доказів у останнього та неможливість їх надання суду.

Відповідно до ст.38 Господарського процесуального кодексу України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

У відповідності до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, яке затверджене Постановою №294 від 09.07.2014 р. Кабінету Міністрів України Державна архітектурно-будівельна інспекція України приймає в установленому порядку в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти (видає відповідні сертифікати, реєструє декларації про готовність об'єкта до експлуатації та повертає такі декларації.

Враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, з огляду на заперечення висловлені відповідачем 2, з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення клопотання Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровська набережна 26" та витребування відомостей щодо введення в експлуатацію підземного паркінгу, що розташований за адресою: м.Київ, вул.Дніпровська набережна, 26, саме у Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Виходячи з того, що представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, враховуючи ненадання сторонами витребуваних судом документів та необхідність витребування нових доказів, ухвалою від 19.02.2016р. розгляд справи було відкладено на 09.03.2016р.

Під час розгляду спору у судовому засіданні 09.03.2016р. позивачем було підтримано заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача 1 у судове засідання 09.03.2016р. не з'явився, проте, через канцелярію господарського суду подав клопотання про колегіальний розгляд справи.

Представником третьої особи у було подано клопотання про доручення доказів, яке було розглянуто та задоволено судом.

Клопотання про призначення колегіального розгляду справи залишено судом без задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.46 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Відповідач 1, обґрунтовуючи свою заяву, посилається на суперечливість доказів, наданих позивачем, неоднаковість судової практики та складність спірних правовідносин.

Наразі, за висновками суду розглядувана справа не відноситься до категорії складних справ. Інших підстав для необхідності колегіального розгляду спору відповідачем не представлено, а судом не встановлено.

Крім того, на думку господарського суду, задоволення наведеного клопотання могло призвести до затягування строків розгляду спору.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Отже, враховуючи принципи справедливості та розумності строків розгляду справи, оскільки, за висновками суду, справа №910/5477/15-г не потребує колегіального розгляду, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» залишено без задоволення.

У судовому засіданні 09.03.2016р. судом було відмовлено в задоволенні заяви Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» про забезпечення позову шляхом заборони Київській міській раді приймати рішення щодо продовження договору оренди земельної ділянки, укладеного з відповідачем 1, заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» вчиняти будь-які дії з користування земельною ділянкою. При цьому, суд виходив з наступного.

Згідно із ст.66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 Господарського процесуального кодексу України заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За приписами ст.67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, в тому числі, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві та забороною на вчинення певних дій.

Відповідно до п.1 Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» визначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Проте, позивачем не було наведено жодних належних та допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів вчинення відповідачем дій, які б могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

Одночасно, господарський суд зауважує, що накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене. Аналогічну позицію наведено у п.7.1 Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову».

З огляду на викладене вище, враховуючи приписи ст.ст.4-3, 33, 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, зміст Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», приймаючи до уваги, що клопотання позивача позбавлене будь-якого доказового обґрунтування, останнє залишене судом без задоволення.

Як зазначалось вище, відповідач 1 в судове засіданні 09.03.2016р. не з'явився, представника не направив, всіма правами, що передбачені Господарським процесуальним кодексом України не скористався. Проте, за висновками суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» було належним чином повідомлене про час та місце розгляду справи виходячи з наступного.

За приписами ст.65 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до п.11 листа №01-8/123 від 15.03.2007р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно із ч.4 ст.89 вказаного Кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцем знаходження відповідача 1 є: 02098, м.Київ, Дарницький район, вул.Дніпровська набережна, буд.26Б.

На вказану адресу судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України було скеровано, в тому числі, ухвалу від 19.02.2016р. з метою повідомлення позивача та третіх осіб про час та місце розгляду справи.

Конверт із судовою кореспонденцією за 19.02.2016 р. до суду повернуто не було.

У відповідності до п.3.9.1 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

При цьому, судом прийнято до уваги, що попередня судова кореспонденція була вручена відповідачу 1.

За таких обставин, приймаючи до уваги направлення господарським судом поштової кореспонденції за адресою відповідача 1, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з огляду на позицію Вищого господарського суду України, суд дійшов висновку про належне повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» про дату, час і місце розгляду справи.

Наразі, суд зазначає, що інформація стосовно слухання судом справ є публічною та розміщується на офіційному сайті господарського суду м.Києва в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність у відповідача 1 можливості дізнатись про слухання справи за його участю.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне зауважити, що у відповідності до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Статтею 3 вказаного нормативно-правового акту передбачено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - це автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

У статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, з огляду на наведене вище, суд зазначає, що відповідач 1 не був позбавлений права та можливості ознайомитись, в тому числі, з ухвалою від 19.02.2016 р. у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З приводу неявки відповідача 1 в судове засідання господарський суд зазначає наступне.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 вказаного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

У ст.69 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У п.3 Постанови №11 від 17.10.2014р. Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010р., «Смірнова проти України» від 08.11.2005р., «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006р., «Літоселітіс Проти Греції» від 05.02.2004р.)

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому, як зазначено вище, господарський суд має право відкласти розгляд справи лише у межах строків, передбачених ст.69 Господарського процесуального кодексу України.

Суд наголошує, що строк вирішення спору фактично сплив, а отже у суду відсутня можливість відкладення розгляду спору на іншу дату.

До того ж, судом прийнято до уваги, що ухвалою від 19.02.2016 р. явка учасників судового процесу у судове засідання обов'язковою не визнавалась, а клопотань про відкладення розгляду спору не заявлялось.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, незважаючи на те, що відповідач 1 в процесі розгляду справи 09.03.2016 р. так і не скористався всіма правами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з огляду на приписи ст.69 вказаного нормативно-правового акту, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа підлягає розгляду за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 09.03.2016 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши всі представлені учасниками судового процесу докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням №19/179 від 26.09.2002р. Київської міської ради «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» затверджено проект відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» (позивачу) для будівництва комплексу багатоповерхових житлових будинків з об'єктами соціально-побутового призначення між пр. Миколи Бажана та вул.Завальною у Дарницькому районі м. Києва. Передано позивачу земельну ділянку площею 3,61 га для будівництва комплексу багатоповерхових житлових будинків з об'єктами соціально-побутового призначення між пр. Миколи Бажана та вул. Завальною у Дарницькому районі м. Києва в довгострокову оренду на 6 років за рахунок земель міської забудови (засвідчена копія наявна в матеріалах справи).

На підставі вказаного рішення, 11.03.2003р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» та Київської міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №307, за умовами якого на підставі рішення Київради від 26.09.2002 за №19/179, Київська міська рада передає, а позивач приймає у довгострокову оренду на 6 років земельну ділянку, місце розташування якої між пр-т. Миколи Бажана та вул. Завальною у Дарницькому районі м. Києва, розміром 3,6066 га для будівництва комплексу багатоповерхових житлових будинків з об'єктами соціально-побутового призначення у межах, які перенесені в натурі і зазначені на плані, що є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до договору б/н від 08.08.2013р. контрагентами досягнуто згоди щодо внесення змін до вказаного вище договору та викладення останнього в новій редакції.

Згідно п.2.1 укладеного між відповідачем 1 та третьою особою правочину об'єктом оренди є земельна ділянка з наступними характеристиками:

- місце розташування - між просп. Миколи Бажана та вул. Завального у дарницькому районі м.Києва;

- розмір - 3,6066 га;

- цільове призначення - для будівництва комплексу багатоповерхових житлових будинків з об'єктами соціально-побутового призначення;

- кадастровий номер - :90:717:0004.

Згідно пункту 3.1. договору оренди в новій редакції, договір укладено до 19.03.2015.

Наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі підтверджується, що Київською міською радою було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» прийнято у своє володіння і користування вказану вище земельну ділянку. У зазначено акті сторонами було підтверджено, що об'єкт оренди знаходиться у придатному для використання стані.

Розпорядженням №302 від 30.03.2007р. Дарницької районної державної адміністрації було затверджено акт б/н від 29.03.2007р. державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, а саме будинку №1, розташованого по вул.Дніпровська Набережна,26 першої черги будівництва житлового комплексу з об'єктами соціально-побутового призначення.

Згідно рішення установчих зборів від 10.10.2009р. власниками квартир та нежитлових приміщень в багатоквартирному будинку №26 по вул.Дніпровська Набережна у м.Києві було створено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26».

16.11.2009р. проведено державну реєстрацію Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26», що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом серія А01 №343519 від 16.11.2009 про державну реєстрацію юридичної особи.

01.01.2010р. Дочірнім підприємством «Дарниця-1 було передано з балансу, а Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» прийнято на баланс активи житлового комплексу за адресою: вул. Дніпровська набережна, 26, про що складено акт приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс.

Одночасно, сторонами було складено та підписано додаток до вказаного акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу Дочірнього підприємства «Дарниця-1 на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26», відповідно до змісту якого разом з житловим комплексом передається така технічна документація: технічний паспорт (відсутній), плани поверхів, схеми інженерного обладнання, в тому числі, холодного та гарячого водопостачання, теплопостачання, електропостачання; план земельної ділянки (відсутній), оціночний акт.

Листом №27 від 10.03.2011р. Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» звернулось до відповідача 2 з вимогою надати технічний паспорт на будинок, план земельної ділянки та плани зовнішніх мереж.

28.01.2015р. Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» з проханням надати згоду на поділ земельної ділянки , яка має кадастровий номер №:90:717:0004, та виділення з неї частини для обслуговування житлового будинку №26 по вул.Дніпровська набережна.

Листом б/н від 16.02.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» було повідомлено позивача про те, що земельна ділянка №:90:717:0004 є будівельним майданчиком і на теперішній час з неї не може бути виділено частину.

Наразі, за твердженнями позивача, з огляду на ненадання відповідачами документів, що вимагались позивачем останній позбавлений можливості здійснювати користування земельною ділянкою №:90:717:0004, а саме є частиною на якій знаходиться будинок №26 по вул.Дніпровська Набережна в м.Києві, Дарницький район, та його прибудинковою територією, необхідною для утримання та обслуговування будинку, що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За приписами ст.42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

За приписами ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Отже, з аналізу наведених вище норм чинного законодавства України вбачається, що прибудинкова територія належить до сумісної власності власників квартир та приміщень у багатоквартирному будинку.

Частинами 1,2 ст.4 вказаного нормативно-правового акту передбачено, що власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об'єднань співвласників багатоквартирного будинку) (ст.9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Статтею 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

За приписами ст.4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об'єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом (ст.4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Права об'єднання співвласників визначено ст.16 вказаного нормативно-правового акту. Об'єднання має право відповідно до законодавства та статуту об'єднання, в тому числі, визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об'єднання; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об'єднання в порядку, визначеному законом; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності.

Об'єднання відповідно до Закону та статуту зобов'язане: забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам; забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна; припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласниками; у випадках, передбачених законодавством, статутом об'єднання, представляти інтереси співвласників відповідно до наданих повноважень у відносинах з третіми особами (ст.18 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Відповідно до змісту п. 2.1 статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» метою створення об'єднання є забезпечення захисту прав його членів та дотримання ними обов'язків щодо належного утримання та використання неподільного та загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Згідно п.2.2 статуту позивача завданням та предметом діяльності об'єднання є: належне утримання будинку та прибудинкової території, забезпечення реалізації прав власників приміщень будинку на володіння та користування спільним майном членів об'єднання.

Пунктом 2.6 статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» передбачено, що об'єднання зобов'язане забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан неподільного та загального майна, що належить членам об'єднання; забезпечувати дотримання інтересів всіх членів об'єднання, асоціації при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між членами об'єднання, асоціації витрат на експлуатацію та ремонт неподільного та загального майна.

Отже, з наведеного вбачається, що прибудинкова територія багатоквартирного будинку, що розташований у місті Києві по вул.Дніпровська набережна 26, належить до сумісної власності власників квартир та нежитлових приміщень вказаного будинку, забезпечення та реалізацію прав та законних інтересів яких, в тому числі на користування вказаною територією, здійснює в силу приписів чинного законодавства та статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26».

Таким чином, враховуючи вищевказане суд дійшов висновку щодо наявності у Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» права користування територією навколо вказаного вище багатоквартирного будинку у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

При цьому, з приводу меж земельної ділянки право користування якою в силу означених приписів чинного законодавства має Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» суд зазначає таке.

Згідно п.п.2-4, 8 до Методичних рекомендацій щодо визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків, затверджених Наказом №389 від 29.12.2011р. Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, до складу прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку можуть входити (у разі наявності): вимощення навколо житлового будинку;смуга озеленення вздовж стін житлового будинку, місцевий проїзд, тротуар та смуга вздовж фасаду без входів, яка забезпечує проїзд пожежних машин; майданчики, які призначені для обслуговування мешканців тільки цього будинку, для відпочинку біля входів в житловий будинок, для ігор дітей дошкільного і молодшого шкільного віку, відпочинку населення, занять фізкультурою, а також території зелених насаджень, пішохідні доріжки, що сполучують вказані майданчики між собою; майданчики для сміттєзбірників; майданчики для господарських будівель та споруд; спеціально обладнані майданчики для паркування автомобілів, що належать мешканцям будинку; в'їзди та виїзди підземних гаражів і автостоянок (у разі їх наявності). У межах кожної прибудинкової території не обов'язково можуть бути розміщені всі зазначені нормативні її елементи, але мінімально допустима величина прибудинкової території не може бути меншою за територію технічного обслуговування відповідного багатоквартирного житлового будинку, якщо зазначене можливе в існуючій забудові. На території технічного обслуговування багатоквартирного будинку доцільно створити умови щодо забезпечення: технічної безпеки виконання робіт з утримання, поточного ремонту конструктивних елементів будинку та інженерних мереж; вільного доступу комунальних та інших служб для утримання будинку, ремонту інженерних мереж, ліквідації аварійних та надзвичайних ситуацій. Ініціювання питань щодо визначення прибудинкової території можуть здійснювати підприємства, організації, які утримують та обслуговують житловий фонд, об'єднання співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельні кооперативи або інші юридичні чи фізичні особи, які за дорученням власника виконують функції з управління будинком.

Наказом №56 від 26.02.2014р. Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України прийнято з наданням чинності з 01.10.2014р. року національний стандарт ДСТУ-Н Б Б.2.2-9:2013 «Настанова щодо розподілу територій мікрорайонів (кварталів) для визначення прибудинкових територій багатоквартирної забудови».

Положення цього стандарту застосовуються відповідними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, суб'єктами господарювання при розробленні проектів розподілу територій мікрорайонів (кварталів) та визначенні прибудинкових територій багатоквартирних будинків. Формування та надання земельних ділянок з прибудинковими територіями здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Відповідно до означеного стандарту розмір та конфігурація прибудинкової території багатоквартирного будинку відображаються відповідно до будівельних норм, з урахуванням планування мікрорайону (кварталу), забезпечення належного функціонування житлового будинку та можливості його технічного обслуговування.

Згідно змісту наявного в матеріалах справи технічного звіту по земельно-кадастровій зйомці Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» прибудинкова територія, необхідна для утримання та обслуговування будинку по вул..Дніпровська набережна, 26 має площу 0,350664 га (обліковий номер 90717101), з місцеположенням кутів J20 (X- 44826.50 Y-33853.14), J19 (Х-44847.47 Y-33844.17), J18 (Х-44839.79 Y-33825.41), J17 (Х-44879.40 Y -33809.42), J16 (Х-44891.04 Y-33837.48), J15 (Х44897.53 Y-33834.83), J14 (Х-44905.78 Y- 33855.46), J13 (Х-44904.60 Y-33858.31), J12 (Х-44900.25 Y-33860.08), J11 (Х-44902.72 Y- 33866.26), J10 (Х-44903.81 Y-33865.86), J10 (Х-44903.81 Y-33865.86), J8 (Х-44919.74 Y-33872.26), J7 (Х-44910.59 Y-33883.82), J6 (Х-44908.69 Y-33885.28), J5 (Х-44906.56 Y-33886.36), J4 (X- 44904.29 Y-33887.03), J3 (Х-44901.88 Y-33887.28), J2 (Х-44898.43 Y-33886.94), J1 (Х-44895.05 Y- 33886.19) та довжинами ліній між точками J20 - J19 22.80 м, J19 - J18 20.26 м, J18 - J17 42.71 м, J17 - J16 30.38 м, J16 - J15 7.01 м, J15 - J14 22.22 м, J14 - J13 3.09 м, J13 - J12 4.69 м, J12 - J11 6.66 м, J11 - J10 1.16 м, J10 - J8 17.17 м, J8 - J7 14.74 м, J7 - J6 2.40 м, J6 - J5 2.39 м, J5 -J4 2.37 м, J4 - J3 2.42 м, J3 - J2 2.42 м, J2 - J1 3.46 м, J1 - J20 76.10 м, яка знаходиться в межах земельної ділянки кадастровий №:90:717:0004, загальною площею 3,6066 га.

Наразі, господарським судом прийнято до уваги, що означений звіт складено Центром судових досліджень «Експерттранссервіс», а саме Тереховою М.М., яка має кваліфікаційний сертифікат інженера-геодезіста №010688 від 19.04.2013р.

За таких обставин, враховуючи все вищенаведене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» в частині визнання права Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» на користування частиною земельної ділянки, на якій знаходиться будинок №26 по вул.Дніпровська Набережна в м.Києві, Дарницький район, та його прибудинкова територія, необхідна для утримання та обслуговування будинку, загальною площею 0,350664 га, обліковий номер 90717101, з місцеположенням кутів J20 (X- 44826.50 Y-33853.14), J19 (Х-44847.47 Y-33844.17), J18 (Х-44839.79 Y-33825.41), J17 (Х-44879.40 Y -33809.42), J16 (Х-44891.04 Y-33837.48), J15 (Х44897.53 Y-33834.83), J14 (Х-44905.78 Y- 33855.46), J13 (Х-44904.60 Y-33858.31), J12 (Х-44900.25 Y-33860.08), J11 (Х-44902.72 Y- 33866.26), J10 (Х-44903.81 Y-33865.86), J10 (Х-44903.81 Y-33865.86), J8 (Х-44919.74 Y-33872.26), J7 (Х-44910.59 Y-33883.82), J6 (Х-44908.69 Y-33885.28), J5 (Х-44906.56 Y-33886.36), J4 (X- 44904.29 Y-33887.03), J3 (Х-44901.88 Y-33887.28), J2 (Х-44898.43 Y-33886.94), J1 (Х-44895.05 Y- 33886.19) та довжинами ліній між точками J20 - J19 22.80 м, J19 - J18 20.26 м, J18 - J17 42.71 м, J17 - J16 30.38 м, J16 - J15 7.01 м, J15 - J14 22.22 м, J14 - J13 3.09 м, J13 - J12 4.69 м, J12 - J11 6.66 м, J11 - J10 1.16 м, J10 - J8 17.17 м, J8 - J7 14.74 м, J7 - J6 2.40 м, J6 - J5 2.39 м, J5 -J4 2.37 м, J4 - J3 2.42 м, J3 - J2 2.42 м, J2 - J1 3.46 м, J1 - J20 76.10 м, яка знаходиться в межах земельної ділянки кадастровий №:90:717:0004, загальною площею 3,6066 га, та має цільове призначення - для будівництва комплексу багатоповерхових житлових будинків з об'єктами соціально-побутового призначення, що перебувала в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» на підставі договору про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки, укладеного з Київською міською радою 08.08.2013 р.

З приводу позовних вимог про припинення права Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» на користування земельною ділянкою кадастровий номер №:90:717:0004, загальною площею 3,6066 га, яка має цільове призначення - для будівництва комплексу багато поверхневих житлових будинків з об'єктами соціально-побутового призначення, на підставі договору про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки, укладеного Київською міською радою 08.08.2013р., в частині земельної ділянки на якій знаходиться будинок №26 по вул.Дніпровська Набережна в м.Києві, Дарницький район, та його прибудинкова територія, необхідна для утримання та обслуговування будинку, загальною площею 0,350664 га, суд зазначає наступне.

Частинами 1, 2 1ст.16 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування (ч.1 ст.123 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст.125 Земельного кодексу України).

Як було встановлено вище, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» та Київської міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №307, за умовами якого на підставі рішення Київради від 26.09.2002р. за №19/179, Київська міська рада передає, а позивач приймає у довгострокову оренду на 6 років земельну ділянку, місце розташування якої між пр-т. Миколи Бажана та вул. Завальною у Дарницькому районі м. Києва, розміром 3,6066 га для будівництва комплексу багатоповерхових житлових будинків з об'єктами соціально-побутового призначення у межах, які перенесені в натурі і зазначені на плані, що є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно пункту 3.1. договору оренди в новій редакції, договір укладено до 19.03.2015.

Наразі, належних та допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів пролонгації строку дії означеного правочину матеріали справи не містять.

До того ж, судом прийнято до уваги пояснення №08/230 від 20.04.2015р. Київської міської ради, відповідно до змісту яких Київською міською радою не приймалось рішення про продовження договору оренди, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам».

Отже, фактично на теперішній час у суду відсутні підстави вважати наявним у Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» права користування земельною ділянкою 0,350664 га, що входить до складу земельної ділянки кадастровий номер №:90:717:0004, загальною площею 3,6066 га, що має цільове призначення - для будівництва комплексу багатоповерхневих житлових будинків з об'єктами соціально-побутового призначення, що свідчить про неможливість його припинення.

З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровська набережна 26" про припинення права Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» на користування земельною ділянкою.

Щодо позовних вимог Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» до Дочірнього підприємства «Дарниця-1» суд зауважує наступне.

Згідно зі ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Виходячи зі змісту ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Однак, наявність права на пред'явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

Наразі, суд зауважує, що способи захисту за своїм призначенням можуть вважатись визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Тобто, метою застосування судом певного способу захисту прав та законних інтересів осіб є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб'єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Отже, останнє направлене на настання певних юридичних наслідків. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у листі від 01.04.2014р. «Аналіз практики застосування судами ст.16 Цивільного кодексу України».

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Наразі, суд зазначає, що при зверненні до суду з вимогами про зобов'язання відповідача 2 передати певну документацію позивачем повинно бути доведено обставини щодо наявності у Дочірнього підприємства «Дарниця-1» вказаної документації та обов'язку передати її Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26».

Зі змісту ст.6 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» вбачається, що колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об'єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об'єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів при передачі будинку №26 по вул.Дніпровська набережна з балансу Дочірнього підприємства «Дарниця-1» на баланс Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» в додатку до акту приймання-передачі позивачем та відповідачем 2 було визначено, що у попереднього балансоутримувача відсутній технічнийй паспорт та план земельної ділянки.

Вказані обставини було підтверджено представниками Дочірнього підприємства «Дарниця-1» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» під час розгляду справи.

Одночасно, відповідачами було підтверджено, що після введення об'єкту в експлуатацію вказані документи Дочірньому підприємству «Дарниця-1» не передавались.

Крім того, суд зауважує, що при прийнятті на баланс житлового будинку заявник був обізнаний щодо відсутності у відповідача 1 наведеної документації, що фактично підтверджується змістом договору б/н від 11.12.2009р., який було укладено між позивачем та відповідачем 2 у зв'язку з прийманням-передачею будинку.

До того ж, суд також вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що у відповідності до приписів ч.5 ст.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» замовник будівництва або попередній власник будинку зобов'язаний передати один примірник технічної документації на будинок згідно з переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, співвласникам в особі їх об'єднання або особі, уповноваженій співвласниками у передбаченому цим Законом порядку. У разі якщо об'єднання співвласників багатоквартирного будинку не створено та уповноважену особу не визначено, примірник технічної документації на будинок передається управителю, якщо його обрано відповідно до закону.

Отже, враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги, встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають залишенню без задоволення.

За таких обставин, з огляду на все вищенаведене, суд дійшов висновку щодо частково задоволення позову Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровська набережна 26" до відповідача 1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло киянам" та відповідача 2, Дочірнього підприємства "Дарниця - 1".

Всі інші доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Судовий збір згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.32,33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати право Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» на користування частиною земельної ділянки, на якій знаходиться будинок №26 по вул.Дніпровська Набережна в м.Києві, Дарницький район, та його прибудинкова територія, необхідна для утримання та обслуговування будинку, загальною площею 0,350664 га, обліковий номер 90717101, з місцеположенням кутів J20 (X- 44826.50 Y-33853.14), J19 (Х-44847.47 Y-33844.17), J18 (Х-44839.79 Y-33825.41), J17 (Х-44879.40 Y -33809.42), J16 (Х-44891.04 Y-33837.48), J15 (Х44897.53 Y-33834.83), J14 (Х-44905.78 Y- 33855.46), J13 (Х-44904.60 Y-33858.31), J12 (Х-44900.25 Y-33860.08), J11 (Х-44902.72 Y- 33866.26), J10 (Х-44903.81 Y-33865.86), J10 (Х-44903.81 Y-33865.86), J8 (Х-44919.74 Y-33872.26), J7 (Х-44910.59 Y-33883.82), J6 (Х-44908.69 Y-33885.28), J5 (Х-44906.56 Y-33886.36), J4 (X- 44904.29 Y-33887.03), J3 (Х-44901.88 Y-33887.28), J2 (Х-44898.43 Y-33886.94), J1 (Х-44895.05 Y- 33886.19) та довжинами ліній між точками J20 - J19 22.80 м, J19 - J18 20.26 м, J18 - J17 42.71 м, J17 - J16 30.38 м, J16 - J15 7.01 м, J15 - J14 22.22 м, J14 - J13 3.09 м, J13 - J12 4.69 м, J12 - J11 6.66 м, J11 - J10 1.16 м, J10 - J8 17.17 м, J8 - J7 14.74 м, J7 - J6 2.40 м, J6 - J5 2.39 м, J5 -J4 2.37 м, J4 - J3 2.42 м, J3 - J2 2.42 м, J2 - J1 3.46 м, J1 - J20 76.10 м, яка знаходиться в межах земельної ділянки кадастровий №:90:717:0004, загальною площею 3,6066 га, та має цільове призначення - для будівництва комплексу багатоповерхових житлових будинків з об'єктами соціально-побутового призначення, що перебувала в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» на підставі договору про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки, укладеного з Київською міською радою 08.08.2013 р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам» (02098, м.Київ, Дарницький район, вул.Дніпровська набережна, буд.26Б, ) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» (02132, м.Київ, Дніпровська набережна, буд.26, ) судовий збір в розмірі 1218 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

14.03.2016

Суддя О.М. Спичак