ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2016р. Справа№ 914/5/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», м.Львів

до відповідача: Державного підприємства Львівський державний центр науки, інновацій та інформатизації, м.Львів

про стягнення 69074,23грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю

від відповідача: не зявився

Суть спору: позов заявлено Публічним акціонерним товариством «Львівобленерго», м.Львів до Державного підприємства Львівський державний центр науки, інновацій та інформатизації, м.Львів про стягнення 69074,23грн. боргу за понаддоговірне споживання електроенергії.

Ухвалою суду від 05.01.2016р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.01.2016р. Ухвалою суду від 27.01.2016р. розгляд справи відкладено на 17.02.2016р. у звязку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 17.02.2016р. розгляд справи відкладено на 29.02.2016р. з підстав викладених в ній. Ухвалою суду від 29.02.2016р. строк вирішення спору за клопотанням позивача продовжено на 15 днів та відкладено розгляд справи на 14.03.2016р. для надання можливості відповідачу подати витребувані судом документи та забезпечити явку повноважного представника в судове засідання.

Представнику позивача розяснено його права, згідно ст.ст.20, 22 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні 14.03.2016р. позов підтримав повністю з мотивів, зазначених у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що між ПАТ «Львівобленерго» та відповідачем Львівський ЦНІІ в квітні 2009 року укладено договір, на виконання умов якого позивач здійснював постачання електроенергії відповідачу у визначеному обсязі. У квітні 2015 року відповідачем спожито електроенергію із перевищенням договірних величин споживання, встановлених додатком до вказаного договору. Відтак, на адресу Львівського ЦНІІ разом із повідомленням про перевищення договірної величини споживання електричної енергії за вказаний період, надіслано відповідний рахунок на суму 69074,23грн., який останнім не оплачено. Зазначені обставини зумовили звернення ПАТ «Львівобленерго» до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості у вказаному розмірі. Просив позов задоволити.

Відповідач явки повноважного представника в судовому засіданні 14.03.2016р. повторно не забезпечив, відзиву на позовну заяву та інших витребуваних судом документів не подав, вимоги ухвал суду не виконав, поважності причин неявки суду не повідомив, хоча про час і місце проведення судового засідання його повідомлено належним чином.

Відповідно до ст.75 ГПК України, суд, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в яких достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у звязку із чим передбачені у ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи не вбачаються.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено таке.

Між Відкритим акціонерним товариством «Львівобленерго» (після зміни найменування Публічне акціонерне товариство «Львівобленерго»;позивач по справі, постачальник за договором) та Державним підприємством Львівський державний центр науково-технічної і економічної інформатизації (після зміни найменування Державне підприємство Львівський державний центр науки, інновацій та інформатизації (відповідач по справі, споживач за договором) укладено договір про постачання електричної енергії №62241 від 13.04.2009р., за яким постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю зазначеною в додатку №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п.1.1). Окрім цього, 26.07.2012р., зважаючи на зміну найменування відповідача, сторонами підписано зміни до договору, також 22.08.2011р. та 11.07.2014р. сторонами підписано додаткові угоди про внесення змін до вказаного договору про постачання електричної енергії, яким окремі з додатків до договору викладено в іншій редакції.

Згідно з п.п.2.3.3 договору, споживач зобовязується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №2 «Порядок розрахунків» та №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Зокрема, додатком №2 передбачено, що розрахунковим періодом вважається період з 24 числа попереднього місяця до 23 числа поточного місяця (включно) та прирівнюється до календарного. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на зазначений у договорі поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії (п.2). Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках передбачених ПКЕЕ (п.5). Рахунки на оплату платежів, передбачених даним договором, виписуються постачальником електричної енергії та надаються споживачу. Тривалість періоду для оплати отриманих рахунків має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку (п.7).

Як вбачається з матеріалів справи, в лютому 2015 року подача електроенергії відповідачу припинялась у звязку із заборгованістю, що підтверджується актом про пломбування та відповідальність за збереження пломб при вимкненні споживача від 19.02.2015р. Електропостачання на обєкт Львівського ЦНІІ відновлено 21.04.2015р. після погашення заборгованості, про що зазначено у завданні ЛМЕМ «Енергозбут» та листі ПАТ «Львівобленерго» вих.№30-02898 від 03.11.2015р., адресованого директору Львівського ЦНІІ.

Відповідно до п.2.2 договору, постачальник зобовязався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток №1 до договору «Обсяги споживання електричної енергії споживачу та субспоживачу»).

Так, п.5.1 договору встановлено, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 15 листопада поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток №1 «Обсяги споживання електричної енергії споживачу та субспоживачу»).

На квітень 2015 року обсяги споживання електричної енергії споживачем, згідно із додатком №1 до договору, встановлено на рівні 80000 кВт/год.

Згідно з п.5.2 договору, договірні величини споживання визначаються на рівнях заявлених споживачем згідно із п.5.1 цього договору обсягів.

В той же час, відповідачем у вказаному розрахунковому періоді перевищено договірну величину споживання електроенергії та фактично спожито в квітні 2015 року 129300 кВт/год., що підтверджується актом про використану електричну енергію за розрахунковий період квітень 2015 року від 24.04.2015р., підписаним представниками сторін та скріпленим їх печатками.

Відповідно до п.5 додатку №2 «Порядок розрахунків», плата за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності проводяться споживачем на зазначений у договорі поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії.

Так, п.4.2.2 договору встановлено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

Зважаючи на це, сума перевищення договірної величини споживання електричної енергії за квітень 2014 року склала 69074,23грн. Зазначені обставини підтверджуються повідомленням №31-00905 від 03.11.2015р. про перевищення договірної величини споживання електричної енергії за розрахунковий період квітень 2015 року, листом №31-00907 від 03.11.2015р. про необхідність сплати рахунку за перевищення договірної величини споживання електричної енергії та рахунком від 03.11.2015р. Копії зазначених документів знаходяться в матеріалів справи.

Водночас, вартість спожитої електроенергії із перевищенням договірної величини споживання у квітні 2015 року відповідачем не сплачено, що зумовило звернення ПАТ «Львівобленерго» до суду із позовною заявою про стягнення 69074,23грн. заборгованості.

При вирішенні спору суд виходив з такого.

Згідно ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Постачання електричної енергії, як визначено у ст.1 Закону України «Про електроенергетику» це господарська діяльність, пов'язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору

У відповідності до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч.6 ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Проте, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши проведений позивачем розрахунок суми заборгованості з урахуванням тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Постанові від 26.03.2015р. № 947 «Щодо встановлення на квітень 2015 року роздрібних тарифів на електроенергію з урахуванням граничних рівнів тарифів при поступовому переході до формування єдиних роздрібних тарифів для споживачів на території України», суд дійшов висновку, що позов обґрунтований матеріалами справи, відповідачем не спростований та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Суд звертає увагу на те, що у спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №21701595, яки долучено до матеріалів справи, зазначено, що Львівський ЦНІІ перебуває з 03.11.2015р. в стані припинення за рішенням засновників. Водночас, на момент вирішення спору в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження внесення до державного реєстру відомостей про припинення юридичної особи відповідача по справі.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства Львівський державний центр науки, інновацій та інформатизації (м.Львів, просп.Чорновола, буд.57; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» (м.Львів, вул.Козельницька, буд.3; ) 69074,23грн. боргу за понаддоговірне споживання електричної енергії та 1218,00грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

4. Строк і порядок оскарження рішення суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 21.03.2016р.

Суддя Щигельська О.І.