номер провадження справи 27/8/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016 Справа № 908/133/16

За позовом: Комунального підприємства Водоканал (69002 м. Запоріжжя, вул. Артема, 61)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельна компанія Економ Плюс (69002 м. Запоріжжя, Грязнова, б. 10а)

про стягнення 25 461 грн. 47 коп.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 5 від 05.01.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. б/н від 01.07.2015р.

Господарським судом Запорізької області розглядається позов Комунального підприємства Водоканал, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельна компанія Економ Плюс, м. Запоріжжя про стягнення 25 461 грн. 47 коп. заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2016р., справу № 908/133/16 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 14.01.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/133/16, присвоєно справі номер провадження 27/8/16 та призначено судове засідання на 01.02.2016р.

Ухвалою суду від 01.02.2016р. розгляд справи відкладався на 22.02.2016р., у звязку з неявкою у судове засідання представника відповідача.

У судовому засіданні 22.02.2016р. оголошувалася перерва до 10.03.2016р., для необхідності надання сторонами додаткових доказів та документів, які необхідні для повного, всебічного та обєктивного розгляду справи по суті.

10.03.2016р. продовжено судовий розгляд справи № 908/133/16.

До початку розгляду справи представник відповідача заявив клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та розяснено представникам сторін, які прибули в судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 10.03.2016р. представник позивача підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у позовній заяві та поясненнях, наданих до канцелярії суду 01.02.2016р. та 09.03.2016р. (приєднані до матеріалів справи). Просить суд стягнути з відповідача 25 461 грн. 47 коп. заборгованості.

Відповідач у судовому засіданні 10.03.2016р. підтримав свої заперечення на позовну заяву, викладені у письмовому відзиві, наданому до канцелярії суду 22.02.2016р. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, вислухавши позивача та відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 4-1 ГПК України господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження.

Позов це вимога позивача про захист порушеного або оспорюваного субєктивного права чи охоронюваного законом інтересу, яка здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Згідно з господарським процесуальним законодавством предмет позову це матеріально правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен винести рішення. Матеріальноправова вимога позивача повинна опиратися на певні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме на підставу позову.

Згідно з ст. 20 ГК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Господарським судом встановлено, що 01.08.2006р. між КП Водоканал (водоканал) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговельна компанія Економ Плюс (абонент) укладено договір про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації № 7693.

Правовідносини сторін врегульовано договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 1.1 договору КП Водоканал забезпечує абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчика вул. Гаврилова, 16, вул. Північно-Кільцева, 17, вул. Комсомольська, 13, вул. Олімпійська, 20 А, вул. Анголенко 14-А, вул. Запорізька, 11, вул. Грязнова, 10А.

Крім умов договору, сторони керуються Законом України Про питну воду та питне водопостачання, Правилами користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя, Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скидання промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до умов п. 6.1 договору сторони несуть відповідальність за невиконання зобовязань у відповідності з чинним законодавством та вказаними у цьому договорі нормативними документами».

Договір було підписано сторонами без заперечень.

Керуючись умовами договору та нормативно - правовими актами України,

представниками водоканалу була проведена перевірка водогосподарської діяльності відповідача за результатами якої складено акт б/н від 08.04.2015р. та акт б/н від 09.04.2015р.

В акті б/н від 08.04.2015р. зазначено, що питна вода на обєкт постачається із міської

мережі водопостачання через загальний ввід житлового будинку, діаметр вводу 80мм. В ході

проведення обстеження водопровідних мереж абонента був зафіксований факт порушення

цілісності опломбування обвідної лінії (зрив пломби).

Представником позивача було проведено перепломбування приладу обліку, встановлена пломба Vod 12072220.

Акт підписано уповноваженою особою абонента без заперечень.

Відповідно до п. 15.2 Правил користування, виробники та споживачі зобов'язані забезпечити охорону і цілісність систем централізованого питного водопостачання та водовідведення, які перебувають у них на балансі (трубопроводи, споруди, засоби обліку, люки, колодязі, гідранти тощо), не допускати їх пошкодження, затоплення й розморожування, очищати від льоду та снігу ляди колодязів, стежити за цілісністю встановлених пломб, забезпечувати відведення поверхневих вод від колодязів.

Відповідно до п. 5.18 Правил користування, споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування.

Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника.

У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Відповідно до п. 3.3 Правил користування, у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу, за математичною формулою:

Q = Пхdхd:4хVхТ, де

Q - витрати за добу

П-3,14

D - діаметр труби (м)

V - швидкість руху води = 2 м/сек

Т - час = 24х3600сек

Відповідно до п. 3.4 договору розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Актом б/н від 09.04.2015р. визначено період безоблікового водокористування на підставі п. 3.3, 3.4, 15.18 Правил користування, а саме: з 11.03.2015р. по 08.04.2015р.

Витрати води за період з 11.03.2015 по 08.04.2015р. складають 2458,620м3.

На підставі вищезазначених актів технічного обстеження водопроводу відповідача, позивачем було виписано акт-рахунок № 7693/2 від 09.04.2015р. на суму 25461,47грн., в т.ч. ПДВ 4243,58грн.

Розрахунок суми по акту-рахунку, яка підлягає сплаті: кількість води 2458,620 м3 х 5,14 = 12637,31грн., кількість води 2458,620 м3 х 3,49 = 8580,58грн., ПДВ 4243,58грн. Всього 25 461,47грн.

Відповідно до п. 5.1 договору основним документом на оплату є акт. Акти за питну воду та послуги стічних вод виписуються основному Абоненту з позначенням споживачів представником Водоканалу, при наявності особистого посвідчення. Абонент зобовязаний на протязі трьох банківських днів з дня виписки акта перерахувати кошти на розрахунковий рахунок Водоканалу у сумі, вказаній в акті. Якщо Абонент відмовляється підписати акт, він підписується представником Водоканалу, а в акті робиться відповідний запис про таку відмову. Оформлений таким чином акт є обовязковим для виконання у вказаний в ньому термін, а також є підставою для розрахунків за питне водопостачання та приймання стічних вод.

Зазначені акт технічного обстеження б/№ від 09.04.2015р. та акт-рахунок були направлені відповідачу поштою у звязку із відмовою від їх підпису, лист від 17.04.2015р. № 4171, що підтверджується квитанцією поштового відправлення та описом від 20.04.2015р.

Отже, позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі належним чином.

Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо сплати отриманих послуг своєчасно та у повному обсязі не виконав, в результаті чого сума заборгованості склала 25 461 грн. 47 коп.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, порушення зобов'язань однією із сторін договору зволікає як правові наслідки можливість розірвання договору, вимагати відшкодування завданих збитків, а також стягнення неустойки.

Ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідачем не надано доказів, в підтвердження відсутності вини та доказів вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання у повному обсязі.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов договору, за надані послуги з питного водопостачання та приймання стічних вод відповідач у встановлені договором строки та в повному обсязі з позивачем не розрахувався.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в силу приписів п. 5.18 Правил користування позивачем в ході перевірки водогосподарської діяльності відповідача було зафіксовано факт порушення цілісності опломбування.

На підставі п. 3.3 Правил користування було виконано розрахунок витрат води на суму 25 461,47грн., в т. ч. ПДВ 4243,58грн. за період з 11.03.2015р. по 08.04.2015р.

Отже, відповідач взяті на себе зобовязання згідно умов договору № 7693 від 01.08.2006р. належним чином та в повному обсязі не виконав, чим порушив вимоги чинного законодавства.

Станом на час звернення позивача до суду з даним позовом заборгованість відповідача склала 25 461 грн. 47 коп.

Заперечення відповідача спростовуються вищевикладеним.

З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельна компанія Економ Плюс, м. Запоріжжя 25 461 грн. 47 коп. заборгованості, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями усім належним їй майном.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, ст. 34 ГПК України.

На підставі статті 85 ГПК України 10.03.2016року прийнято рішення, позов задоволено.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір до суду доведений з його вини.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства Водоканал, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельна компанія Економ Плюс, м. Запоріжжя задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельна компанія Економ Плюс (69002 м. Запоріжжя, Грязнова, б. 10а, ) на користь на користь Комунального підприємства Водоканал (69002 м. Запоріжжя, вул. Артема, 61, ) 25 461 (двадцять пять тисяч чотириста шістдесят одна) грн. 47 коп. заборгованості, 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 16.03.2016р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.