номер провадження справи 13/99/15-27/23/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2016 Справа № 908/2269/15-г

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд рішення господарського суду Запорізької області за нововиявленими обставинами у справі № 908/2269/15-г

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком (87525 Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд. 2)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торг-Строй Компанія (83030 місто Донецьк, вул. Майська, буд. 86-А)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ОСОБА_2 (04073, м. Київ, пр. Московський, 9, корп. 5, офіс 101)

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи (заявника): ОСОБА_3, дов. № 24-12/15-1 від 24.12.2015р.

24.11.2015р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ОСОБА_2, м. Київ про перегляд судового рішення господарського суду Запорізької області від 17.06.2015р. у справі № 908/2269/15-г за нововиявленими обставинами

Ухвалою суду від 25.11.2015р. матеріали справи № 908/2269/15-г та заяву за нововиявленими обставинами у справі № 908/2269/15-г направлено за підсудністю до господарського суду Донецької області

Не погодившись з прийнятою ухвалою, третя особа звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій ухвалу господарського суду Запорізької області від 25.11.2015р. просить скасувати, справу № 908/2269/15-г передати на розгляд до господарського суду Запорізької області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 08.02.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ОСОБА_2, м. Київ, задоволено. Ухвалу господарського суду Запорізької області від 25.11.2015р. у справі № 908/2269/15-г скасовано. Справу № 908/2269/15-г повернуто до господарського суду Донецької області для подальшого направлення до господарського суду Запорізької області.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.02.2016р., справу № 908/2269/15-г передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 24.02.2016р. прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ОСОБА_2, м. Київ про перегляд судового рішення господарського суду Запорізької області від 17.06.2015р. за нововиявленими обставинами у справі № 908/2269/15-г до розгляду. Судове засідання призначено на 17.03.2016р.

17.03.2016р. до початку розгляду справи представник третьої особи заявив письмове клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та розяснено представнику третьої особи, який прибув в судове засідання, його права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

Заявник (третя особа) у судовому засіданні 17.03.2016р. підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у заяві про перегляд рішення господарського суду Запорізької області за нововиявленими обставинами у справі № 908/2269/15-г.

У судове засідання 17.03.2016р. позивач у справі та відповідач у справі не зявилися, про час та місце розгляду справи були попереджені належним чином. Поважні причини своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування ГПК України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Позивач та відповідач у справі належним чином були повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалу суду про прийняття заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ОСОБА_2, м. Київ про перегляд судового рішення господарського суду Запорізької області від 17.06.2015р. за нововиявленими обставинами у справі № 908/2269/15-г до розгляду та призначення судового засідання на 17.03.2016р. та було направлено на адреси позивача та відповідача у справі.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

У відповідності із ст. 33 ГПК України, обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно розяснень Вищого Господарського Суду України, які викладені в інформаційному листі від 15.03.2010 року № 01-08/140 Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві неявка в судові засідання учасників судового процесу (сторін), ненадання витребуваних судом документів та доказів, необхідних для повного розгляду справи подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, може розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Згідно п. 26.4.7-1 Розяснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002 р. Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких розяснень президії Вищого арбітражного суду України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Неявка позивача та відповідача в судове засідання не звільняє їх від виконання вимог суду, викладених в ухвалах суду і направлення суду витребуваних матеріалів.

Згідно Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014р. № 01-062052/14, якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. При цьому, слід мати на увазі, що згідно із статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

2) У разі, коли учасник судового процесу не значиться у згаданому

реєстрі, - якщо названу ухвалу господарським судом надіслано поштою за адресою, яку зазначено в заяві (скарзі), або за місцем проживання фізичної особи, або за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи (коли заяву пов'язано з його діяльністю).

3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не

вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 нього пункту, У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв'язку через неможливість вручення суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, - які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого суду, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо).

4) За неможливості здійсни їй повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час ї місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вичиняється його підпис.

Якщо господарським судом вжито відповідних заходів щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 11110 ГПК України.

Ухвала суду від 24.02.2016р. була розміщені на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Інформація про дату призначених судового засідання була розміщена на сторінці господарського суду Запорізької області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy).

Тобто, позивач та відповідач були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує коло осіб, які можуть зявитися в судове засідання та представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком та Товариства з обмеженою відповідальністю Торг-Строй Компанія, згідно статті 28 ГПК України.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для вирішення спору по суті. Відповідач свої зобовязання не виконав, не скористався правом на захист своїх інтересів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи заявника (третьої особи), суд встановив, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню на наступних підставах.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Господарським судом встановлено, що рішенням господарського суду Запорізької області у справі № 908/2269/15-г від 17.06.2015р. задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком до Товариства з обмеженою відповідальністю Торг-Строй Компанія. Витребувано з Товариства з обмеженою відповідальністю Торг строй компанія на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком тягач сідельний марки MAN 18.413, номер шасі WMAH05ZZZ3G164469, реєстраційний номер НОМЕР_1, з незаконного володіння. Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що неповернення відповідачем предмету лізингу після спливу строку договору зберігання в даному випадку порушує право ТОВ Шляхове будівництво Альтком щодо взятого зобовязання перед ТОВ ОСОБА_1 ОСОБА_2 за договором фінансового лізингу L637-04/07 від 26.04.2007р. З огляду на відсутність правової підстави щодо незаконного утримання та неповернення відповідачем майна (предмету лізингу), вимога позивача про витребування з останнього тягач сідельний марки MAN 18.413, номер шасі WMAH05ZZZ3G164469, реєстраційний номер НОМЕР_1 з незаконного володіння та передачі його позивачу задоволена судом.

Під час розгляду справи № 908/2269/15-г, судом зясовано, що Товариство з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком набуло у володіння та користування на підставі, укладеного договору фінансового лізингу L637-04/07 від 26.04.2007р. з Товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ОСОБА_2 тягач сідельний марки MAN 18.413, номер шасі WMAH05ZZZ3G164469, реєстраційний номер АА03-62 СТ.

Передання Товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ОСОБА_2 відповідачу предмет лізингу підтверджується підписаним представниками сторін договору актом приймання-передачі предмета лізингу за Специфікацією від 22.06.2007р. (Додаток № 3 до договору фінансового лізингу).

03.06.2014р. між ТОВ Шляхове будівництво Альтком (поклажодавець) та ТОВ Торг строй компанія (зберігач) було укладено Договір зберігання, за умовами якого поклажодавець передає, а зЗберігач приймає на зберігання протягом строку дії цього договору рухоме майно (спеціальну будівельну техніку та автомобілі) на підставі Акту приймання-передачі, який є невідємною частиною до договору.

Відповідно до п. 1.2 договору зберігання, зберігання за цим договором є безоплатним.

Згідно з п. 2.1 договору зберігання, зберігач зобовязаний вживати всіх необхідних заходів для забезпечення схоронності майна протягом строку зберігання. Нести відповідальність за втрату (нестачу) або пошкодження майна поклажодавця, переданого на зберігання зберігачеві, у відповідності з цим договором та чинним законодавством України з моменту одержання майна від поклажодавця та до моменту його повернення поклажодавцеві (п. 2.1.3 договору зберігання).

Підтвердженням факту приймання на зберігання майна, зокрема тягача сідельного марки MAN 18.413, номер шасі WMAH05ZZZ3G164469, реєстраційний номер НОМЕР_1, є Акт приймання-передачі від 03.06.2014р., який підписаний та скріплений печатками обох сторін.

Як зазначено в рішенні господарського суду Запорізької області від 17.06.2015р. № 908/2269/15-г, відповідач передане на зберігання майно не повернув позивачу на його вимогу, акт приймання-передачі щодо повернення майна сторонами не підписаний.

Під час розгляду заяви про перегляд рішення господарського суду Запорізької області за нововиявленими обставинами у справі № 908/2269/15-г, судом зясовано, що господарським судом Донецької області, під час прийняття рішень у справах №№ 908/2897/15, 908/2899/15, 905/678/15, 905/680/15 та 905/94/15 за позовами ТОВ ШБ Альтком до ТОВ Торг-Строй Компанія про витребування майна з чужого незаконного володіння та за зустрічними позовами ТОВ Торг-Строй Компанія до ТОВ ШБ Альтком про стягнення 12000,00 грн. завданих збитків та за позовами третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ТОВ ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання договору зберігання б/н від 03.06.2014 р. недійсним та витребування майна, при розгляді вимог третьої особи з самостійними вимогами, встановлено: відсутність у позивача за первісним позовом (покалажодавець) правових підстав для володіння спірним майном; безоплатність договору між двома господарюючими суб'єктами, а також відсутність даних, щодо відображення безоплатних послуг зберігання у їх бухгалтерському та податковому обліках; факт фіксації представниками третьої особи перебування майна, яке начебто було передано за договором зберігання, у володінні позивача за первісним позовом на території відмінної від місця зберігання за договором. На підставі зазначеного, судом зроблено висновок, що спірний договір зберігання не був спрямований на настання реальних правових наслідків виникнення обовязку відповідача за первісним позовом здійснювати заходи по збереженню майна, а спрямований на створення юридичних умов для подовження противоправного володіння спірним майном з боку позивача за первісним позовом. Судом визначено, що договір зберігання від 03.06.2014р. укладений між ТОВ Шляхове будівництво АЛЬТКОМ та ТОВ ТОРГ-СТРОЙ КОМПАНІЯ відповідає ознакам фіктивності, що зумовлює визнання його судом недійним.

Зазначенні рішення господарського суду Донецької області оформлені та підписанні 19.10.2015р., набрали законної сили 30.10.2015р.

Встановлені в господарських справах №№ 908/2897/15, 908/2899/15, 905/678/15, 905/680/15 та 905/94/15 обставини спростовують факт наявності господарських зобовязань ТОВ ШБ Альтком та ТОВ Торг-Строй Компанія за умовами договору зберігання б/н від 03.06.2014р., та, як наслідок, підтверджують відсутність права позивача на витребування майна, що йому не належить, та відсутність обовязку відповідача повертати саме позивачу обумовлене договором зберігання майно.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, їх істотність для розгляду справи (їх врахування мало б наслідком прийняття іншого рішення).

Згідно з заявою ТОВ ОСОБА_1 ОСОБА_2 нововиявленими обставинами є прийняття господарським судом Донецької області рішень, якими визнано недійсним договір зберігання б/н від 03.06.2014р., укладений ТОВ ШБ Альком та ТОВ Торг-Строй Компанія.

Згідно до положень ст.ст. 202, 203 ЦК України правочином є погоджені дії осіб спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, зміст якого не суперечить законодавству та інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, та спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені таким правочином.

Відповідно до положень ст.ст. 203, 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК.

Згідно із частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність -правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована-особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний право чин).

Статтею 234 ЦК України передбачено, що правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися ним, є фіктивним, та такий правочин визнається судом недійсним.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані із його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

Матеріали справи не підтверджують наявності у позивача правових підстав для звернення з позовом до суду про витребування майна з чужого незаконного володіння, внаслідок відсутності порушення його прав та законних інтересів діями або бездіяльністю відповідача на підставі договору зберігання б/н від 03.06.2014 р., оскільки даний договір визнаний судом недійсним та не породив жодних юридичних наслідків, крім тих, що повязані із його недійсністю.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що доводи заявника про відсутність правових підстав у позивача для витребування з чужого незаконного володіння майна на підставі договору зберігання б/н від 03.06.2014р. є обґрунтованими, а наведені в заяві обставини є нововиявленими, тому рішення господарського суду Запорізької області від 17.06.2015р. у справі № 908/2269/15-г підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у позові.

Відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями усім належним їй майном.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, ст. 34 ГПК України.

Судовий збір, на підставі ст. 49 ГПК України, покладається на позивача, оскільки в позові відмовлено.

Враховуючи обставини заяви та справи в цілому, суд дійшов висновку судовий збір за перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 33,35, 49, 75, 82- 85, 114 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у справі № 908/2269/15-г від 17.06.2015р. задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/2269/15-г від 17.06.2015 р. скасувати.

Прийняте нове рішення в позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво АЛЬТКОМ (87525 Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ОСОБА_2 (04073 м. Київ, пр. Московський, 9, корп. 5, офіс 101, ) 2 009 (дві тисячі девять) грн. 70 коп. судового збору за перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 18.03.2016р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.