ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.02.2016 Справа № 905/3257/15

Господарський суд Донецької області у складі: судді Овсяннікової О.В.,

при секретарі судового засідання Вороній І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Верітас Сертифікейшн Україна», м. Київ

до Колективного підприємства «Донецьке підприємство охороно-пожежної сігналізації та протипожежної автоматики «Защіта», м. Донецьк

про стягнення 21 780,37 гривень, -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 22.02.2016)

від відповідача: не зявився

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бюро Верітас Сертифікейшн Україна» звернулось з позовом до Колективного підприємства «Донецьке підприємство охороно-пожежної сігналізації та протипожежної автоматики «Защіта» про стягнення 21 780,37 гривень заборгованості.

04 лютого 2016 року позивач надав заяву, за змістом якої просить вважати вірними вимоги про стягнення з Колективного підприємства «Донецьке підприємство охороно-пожежної сігналізації та протипожежної автоматики «Защіта» 21 780,37 гривень, з яких: 12 504,00 заборгованості, 1 525,15 гривень пені, 533,39 гривень річних, 7 217,83 гривень інфляційних втрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що зобовязання за договором ним були виконані, але в порушення умов договору відповідач за виконані роботи не розрахувався, тому за ним налічується борг за прострочку оплати якого нараховуються пеня за договором, інфляційні та річні на підставі ст.625 Цивільного кодексу України.

Відповідач відзиву по справі не надав, його представник у жодне судове засідання не з`явився. Про час і місце проведення судових засідань відповідач був повідомлений належним чином, тому суд розглядає справу в порядку статті 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В :

08 жовтня 2012 року між сторонами був укладений контракт № BVC-UKR3907/12KHR, згідно з п.1.1,1.2. якого Виконавець (позивач) зобовязався виконати послуги у відповідності з контрактом:

- проведення наглядових аудитів з метою здійснення періодичного нагляду за станом Системи Менеджменту Якості (СМЯ) для забезпечення її відповідності вимогам міжнародного стандарту ISO 9001:2008;

- перевірка результативності виконаних коригуючих дій спрямованих на усунення виявлених невідповідностей СМЯ.

Замовник зобовязався прийняти та оплатити ці послуги у відповідності з умовами контракту.

Виходячи зі змісту зазначеного контракту правовідносини, що склалися між сторонами є господарсько-правовими.

Строк дії контракту встановлений 3 роки з моменту його підписання, але не менше, ніж до повного виконання сторонами зобовязань. (п. 5.1., 5.3. договору)

Загальна вартість послуг за контрактом становить 25 008,00 гривень, у тому числі ПДВ. Вартість етапів послуг: 1-й етап 12 504,00 гривень, 2-й етап 12 504,00 гривень. (п.4.1. контракту)

Згідно п.4.1.1. контракту, Замовник оплачує послуги Виконавця шляхом здійснення 100% передоплати. Сума попередньої оплати по кожному етапу перераховується Замовником на рахунок Виконавця протягом 10-ти банківських днів з моменту виставлення рахунку за відповідним етапом послуг, але не пізніше ніж за 3 банківських дня до початку проведення наглядового аудиту.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач виконав передбачений контрактом другий етап послуг на суму 12 504,00 гривень, що підтверджується Актом приймання-здачі робіт № 46 350 від 20.09.2013, за змістом якого Замовник жодних претензій до здійснених робіт не має.

Акт підписаний Замовником без зауважень, тому суд вважає, що роботи були виконані належним чином.

Крім того, при підписанні Акту № 46 350 від 20.09.2013 Замовнику вручений рахунок на оплату № 46 350 від 09.09.2013 на суму 12 504,00 гривень, про що міститься запис у цьому акті.

Відповідач за виконані роботи не розрахувався, тому сума неоплачених робіт у розмірі 12 504,00 гривень є його боргом.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.610 ЦКУ порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 6.2. договору передбачено, що у разі недодержання Замовником строків оплати, зазначених у п.4.1.1. контракту, Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період її нарахування, від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Позивачем нарахована пеня в розмірі 1 525,15 гривень за період з 12.06.2014 по 11.12.2014 року.

Суд вважає, що пеня за період з 27.10.2014р. по 27.04.2015р. не може бути стягнута з огляду на наступне:

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Оскільки рахунок на оплату № 46 350 від 09.09.2013 був вручений Замовнику 20.09.2013, зобовязання з оплати мало бути виконано відповідачем до 04.10.2013 включно, а тому прострочка виконання почалась з 05.10.2013.

Згідно з ч.1 ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Період нарахування пені становить з 05.10.2013 до 05.04.2014.

Таким чином, нарахування пені припинилось 06.04.2014.

Зазначений позивачем період нарахування пені знаходиться за межами цього періоду.

Стаття 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що розмір річних не встановлений договором, вони підлягають нарахуванню відповідно до закону.

Позивачем нараховані 3% річних в розмірі 533,39 гривень за період з 12.06.2014 по 12.11.2015 року, інфляційні втрати в розмірі 7 217,83 гривень за період з 12.06.2014 по 12.11.2015 року.

Перевіривши арифметичний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон», враховуючи рекомендації Пленуму Вищого господарського суду України, викладені у постанові № 14 від 17 грудня 2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», інформаційного листа № 01-06/928/2012 від 17 липня 2012 року та приписи статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань», господарський суд дійшов висновків, що розмір нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат є вірним.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Беручи до уваги, що позовні вимоги частково обґрунтовані та відповідачем не оспорені, вони підлягають задоволенню в обґрунтованій частині.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, ст.ст. 253, 526, 510, 610, 625 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Верітас Сертифікейшн Україна» до Колективного підприємства «Донецьке підприємство охороно-пожежної сігналізації та протипожежної автоматики «Защіта» про стягнення 21 780,37 гривень задовольнити частково.

Стягнути з Колективного підприємства «Донецьке підприємство охороно-пожежної сігналізації та протипожежної автоматики «Защіта» (83016, місто Донецьк, вулиця Піонерська, будинок № 173-А; ; п/р 4642 в ПАТ «ВТБ Банк» м. Київ, МФО 321767) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Верітас Сертифікейшн Україна» (01042, місто Київ, вулиця Івана Кудрі, будинок № 39; р/р № 1386 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528; ) 12 504,00 заборгованості, 533,39 гривень річних, 7 217,83 гривень інфляційних втрат, 1 132,71 гривень судового збору.

Рішення господарського суду може бути оскаржене через господарський суд Донецької області до Донецького апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту підписання повного тексту. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 04.02.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 09.02.2016.

Суддя О.В. Овсяннікова