РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2016Справа №910/486/16

За позовомПублічного акціонерного товариства «БГ Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БГ Банк»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Торг АРТ»
пророзірвання договору
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Гузієнко Я.М.
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БГ Банк» (надалі - «Банк») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг АРТ» (надалі - «Товариство») про розірвання договору.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 06.11.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №8779, у зв'язку з невиконанням Товариством зобов'язань з внесення орендної плати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.01.2016 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 08.02.2016 р.

Ухвалами господарського суду міста Києва від 08.02.2016 р. та 24.02.2016 р. розгляд справи відкладався на 24.02.2016 р. та 14.03.2016 р. відповідно у зв'язку з неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №690.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2014 р. між Банком (орендодавець) та Товариством (орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №8779 (надалі - «Договір»), за змістом п. 1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов'язується передати орендареві у строкове платне користування майно, що визначене у цьому договорі (нежитлове приміщення), з наступним переходом права власності на майно від орендодавця до орендаря (згідно умов визначених в п. 32 цього договору), а орендар зобов'язується прийняти майно у строкове платне користування, а згодом і у власність, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Пунктом 2 Договору передбачено, що предметом його договору є наступне майно - нежитлове приміщення загальною площею 238,60 кв.м, яке розташоване в нежитловій будівлі (літ. «А-9»), яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гончара Олеся, буд. №1а/42а, приміщення 500. Договірна вартість 2 253 300,00 грн.

Відповідно до п. 9 Договору за користування зазначеним нежитловим приміщенням орендар сплачує орендодавцю орендну плату в розмірі 75 110,00 грн. на місяць. Орендна плата сплачується не пізніше 15 числа кожного місяця за попередній місяць.

Згідно з п. 11 Договору передання орендарю нежитлового приміщення оформляється актом приймання-передачі, який підписується сторонами даного договору. З моменту підписання зазначеного акта починається обчислення строку даного договору і нарахування орендної плати.

Спір у справі виник у зв'язку із існуванням, на думку позивача, підстав для розірвання договору.

Договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пунктом 25 Договору передбачено, що орендодавець має право відмовитися від даного договору і вимагати повернення орендованого нежитлового приміщення, якщо орендар не вносить плату за користування орендованим нежитловим приміщенням протягом 3 місяців підряд.

26.10.2015 р. позивачем на адресу відповідача у справі було направлено повідомлення про відмову від Договору у зв'язку з невнесенням Товариством орендної плати протягом більш ніж 11 місяців.

В якості доказу своєчасного повідомлення про розірвання Договору шляхом відмови орендодавця позивачем надано суду копію опису вкладення у цінний лист від 26.10.2015 р. та копію поштової квитанції №6399 від 26.10.2015 р., які визнають належними доказами повідомлення відповідача про розірвання Договору.

Згідно з п.п. 59, 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Факт надання послуг поштового зв'язку підтверджує розрахунковий документ, встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) (п.2 Правил).

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем належним чином підтверджено факт направлення повідомлення відповідача про розірвання Договору цінним листом з описом вкладення від 26.10.2015 р.

За змістом п. 25 Договору у разі відмови орендодавця від даного договору договір є розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору.

Як вбачається із сервісу «Відстеження пересилання поштових відправлень» на офіційному веб-сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», поштове відправлення позивача про відмову від договору (№373) було отримано відповідачем 01.12.2015 р.

З огляду на викладене, з урахуванням приписів ст. 651 Цивільного кодексу України та п. 25 Договору, Договір вважається розірваним з ініціативи орендодавця з 01.12.2015 р.

В той же час, із позовною заявою №15-29 від 12.01.2016 р. про розірвання Договору позивач звернувся до суду 14.01.2016 р., що підтверджується вхідним штампом канцелярії суду.

Згідно з п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 р. господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 11 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

З огляду на викладене, в задоволенні позовних вимог про розірвання Договору необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БГ Банк» відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.03.2016 р.

Суддя В.П. Босий