РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016Справа №910/32908/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
ДоПриватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»
Простягнення 24 308,30 грн.

Суддя Домнічева І.О.

Представники:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Цілик А.В. - за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування», позивач у справі, звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», відповідач у справі, про стягнення 24 308,30 грн.

Ухвалою від 30.12.2015 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 26.01.2016 р.

15.01.2016 р. від МТСБУ через відділ діловодства суду надійшла відповідь на ухвалу суду.

26.01.2016 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли документи на виконання ухвали суду.

Судове засідання 26.01.2016 р. не відбулося.

Наступне судове засідання було призначено на 09.02.2016 р.

Ухвалою від 09.02.2016 р. розгляд справи було відкладено на 23.02.2016 р.

23.02.2016 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли додаткові документи по справі.

23.02.2016 р. від відповідача через відділ діловодства суду надійшов відзив на позов.

Від сторін 23.02.2016 р. через відділ діловодства суду надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою від 25.02.2016 р. продовжено строк розгляду справи відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи призначено на 01.03.2016 р.

Ухвалою від 01.03.2016 р. розгляд справи відкладено на 10.03.2016 р. та зобов'язано позивача надати суду оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів справи Договору добровільного страхування від 02.12.2014 р. № 55644а4аа, який укладений між позивачем та ОСОБА_2

У призначене судове засідання представник позивача не з'явився, вимог ухвали суду від 01.03.2016 р. не виконав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила.

У судовому засіданні 10.03.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При розгляді матеріалів справи встановлено, наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 02.12.2014 р. між ним та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування № 55644а4аа відповідно до умов якого позивач застрахував майнові інтереси потерпілого пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу автомобіля «Ніссан», д.р.н. НОМЕР_1.

01.04.2015 р. у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Хонда», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 14.04.2015 р. ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні правопорушення за статтею 124 КУпАП.

Внаслідок вищезазначеної ДТП застрахований автомобіль «Ніссан», д.р.н. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Платіжним дорученням № 167 569 від 07.04.2015 р. позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 24 808,30 грн.

Таким чином, позивач керуючись статтями 993, 1187 Цивільного кодексу України, статтею 27 Закону України «Про страхування», статтями 22, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до суду з позовом до відповідача.

Дослідивши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд відмовляє у задоволенні позову виходячи з наступного.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Договір страхування повинен містити, зокрема, підписи сторін (стаття 16 Закону України «Про страхування»).

З наданої до позовної заяви копії зазначено договору вбачається, що договір підписаний лише з боку позивача.

Зважаючи на вищевикладене, ухвалою суду від 01.03.2016 р. позивача зобов'язано позивача надати суду оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів справи Договору добровільного страхування від 02.12.2014 р. № 55644а4аа, який укладений між позивачем та ОСОБА_2

Вимога ухвали суду залишена позивачем без виконання.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За змістом статті 36 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено укладення Договору добровільного страхування від 02.12.2014 р. № 55644а4аа.

За таких обставин та керуючись ст. ст. 33, 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 11.03.2016 р.

Суддя І.О. Домнічева