ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
____________________________________________________________________________ У Х В А Л А
15.03.16 Справа № 923/605/13
Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л.,розглянувши матеріали скарг Дочірнього підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Югтара" "Дніпрянська аграрна фірма ім. Солодухіна" на постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, поданих у справі
за позовом: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
відповідача-1 - Дочірнього підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Югтара" "Дніпрянська аграрна фірма ім. Солодухіна"
відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Югтара"
про стягнення 12 983 233,25 грн,
за участі представників сторін:
від позивача не зявився,
від відповідача-1 ОСОБА_1 (виконавчого директора),
від відповідача-2 ОСОБА_1 (директора),
від ДВС не зявився,
26.02.2016 ДП ТОВ "Югтара" "Дніпрянська аграрна фірма ім. Солодухіна" звернулося до суду зі скаргою на постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 18.02.2016 ВП № 49911702.
В свою чергу, ухвалою суду 29.02.2016 скаргу прийнято до розгляду в судовому засіданні, призначеному на 10 год 00 хв 15.03.2016.
02.03.2016 ДП ТОВ "Югтара" "Дніпрянська аграрна фірма ім. Солодухіна" звернулося до суду зі скаргою на постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору відд 18.02.2016 ВП № 49911702.
Ухвалою суду 03.03.2016 скаргу прийнято до розгляду в судовому засіданні, призначеному на 10 год 00 хв 15.03.2016.
03.02.2016 ДП ТОВ "Югтара" "Дніпрянська аграрна фірма ім. Солодухіна" звернулося до суду зі скаргою на постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 18.02.2016 ВП № 49911702.
Ухвалою суду 04.03.2016 скаргу прийнято до розгляду в судовому засіданні, призначеному на 10 год 00 хв 15.03.2016.
Таким чином, скаржником подано три скарги, дві з яких (а саме перші та третя) подані з оскарженням однієї і тієї ж постанови про арешт коштів від 18.02.2016, у звязку з чим скарга від 03.02.2016 (третя за рахунком) підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у провадженні суду є скарга між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.
Водночас, суд зазначає, що названі скарги (перша та друга) стосуються рішень державного виконавця, прийнятих в межах одного виконавчого провадження № 49911702, а тому з метою раціонального їх розгляду вони підлягають обєднанню в одне провадження.
В судове засідання, яке відбулися 15 березня представник позивача та ДВС не зявилися, а тому розгляд скарг проведено без їх участі.
Скаржник зазначає, що вказана постанова отримана ним 18.02.2016, але 12.02.2016 Господарським судом Херсонської області йому була надана відстрочка виконання судового рішення до 01.07.2016, проте, не дивлячись на це, державним виконавцем 18.02.2016 винесені оскаржувані постанови про арешт коштів боржника ВП № 49911702 та про стягнення виконавчого збору ВП № 49911702.
Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відзиви на скарги не надано та позиції відносно них не висловлено.
В свою чергу, ПАТ "Дельта Банк" надані відзиви на скарги, за змістом яких ним вони не визнаються з посиланням на наступні обставини.
Так, позивач вважає, що: 1) ДП ТОВ "Югтара" "Дніпрянська аграрна фірма ім. Солодухіна" не оскаржив постанову про відкриття виконавчого провадження, не виконав рішення суду у добровільному порядку, а тому державним виконавцем правомірно винесені оскаржувані постанови; 2) оскаржувані постанови винесені до зупинення виконавчого провадження, що відповідає правовим нормам.
Як слідує зі штемпельної відмітки на копії вказаної постанови, наданої скаржником, вона надійшла йому 02.02.2016 за вх. № 5/01-03.
В подальшому в межах названого виконавчого провадження державним виконавцем винесені постанови: 1) про стягнення з боржника виконавчого збору від 18.02.2016 ВП № 49911702; 2) про арешт коштів боржника від 18.02.2016 ВП № 49911702.
Вирішуючи скаргу по суті, суд зазначає, що умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Зокрема, за частиною 1 статті 6 цього Закону державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Приписами частини 2 статті 25 Закону встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.
Згідно з частиною 1 статті 31 того ж Закону копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Поряд з цим, у відповідності до частини 1 статті 35 Закону у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.
Частиною 1 ст. 27 Закону передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною 2 статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.
Одним із засобів примусового виконання у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 32 Закону є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, яке полягає за частинами 1 та 2 статті 52 закону в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. При цьому стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.
На виконання положень Закону України «Про виконавче провадження» наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5 затверджено «Інструкцію про проведення виконавчих дій», п. 4.1. якої передбачено, що постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, за умов, передбачених для вручення судових повісток. У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, установленому статтею 32 Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.
З аналізу викладених правових норм вбачається, що примусове виконання судового рішення можливе лише після спливу встановленого семиденного строку для його добровільного виконання, у звязку з чим постанови про арешт коштів боржника та про стягнення з боржника виконавчого збору мають виноситися лише після закінчення такого строку.
В даному випадку строк на добровільне виконання судового рішення сплив 02.02.2016, а тому з наступного дня державний виконавець мав право вживати заходи по виконанню судового рішення.
Проте, ухвалою Господарського суду Херсонської області від 12.02.2016 у даній справі ДП ТОВ "Югтара" "Дніпрянська аграрна фірма ім. Солодухіна" надано відстрочку виконання судового рішення до 01.07.2016, чим, фактично, на цей час призупинено примусове стягнення заборгованості на користь позивача.
Водночас, державним виконавцем 18.02.2016, тобто після наданої судом відстрочки, винесено оскаржувані постанови про арешт коштів боржника та стягнення виконавчого збору, у звязку з чим нівелюється сам факт наданої відстрочки та можливість здійснювати господарську діяльність підприємством з метою отримання прибутку для погашення заборгованості.
За змістом пункту 13 частини 1 статті 37 та частини 2 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку надання судом відстрочки виконавче провадження підлягає зупиненню, а за частиною 4 цієї ж статті 39 накладений державним виконавцем арешт на кошти боржника не знімається.
Як слідує з викладеного, арешт на кошти боржника накладено після наданої судом відстрочки, що не відповідає положенням названих статей 37 та 39 Закону про виконавче провадження та суперечить приписам пункту 1 частини 1 статті 32 того ж Закону, за яким накладення арешту на грошові кошти є одним із засобів примусового виконання рішення, яке в даному випадку відстрочено.
Відповідно до частини 1 статті 28 Закону, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню.
Судом попередньо констатовано, що державним виконавцем постанова про стягнення виконавчого збору винесена після наданої судом відстрочки, а як зазначено у названій частині статті 28, така постанова може виноситися лише у разі невиконання боржником рішення у встановлений строк для добровільного виконання, але саме виконання рішення в даному випадку відстрочено.
На підставі викладеного винесення оспорюваних постанов про арешт коштів боржника та про стягнення виконавчого збору є передчасним.
За таких обставин, скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Заперечення позивача до уваги судом не приймаються, оскільки вони проаналізовані у викладених обставинах та, фактично, суперечать їм.
На підставі викладеного та керуючись статтями 81, 86, 121-2 ГПК України,
1. Скаргу ДП ТОВ "Югтара" "Дніпрянська аграрна фірма ім. Солодухіна" від 03.02.2016 на постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 18.02.2016 ВП № 49911702 залишити без розгляду.
2. Скарги Дочірнього підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Югтара" "Дніпрянська аграрна фірма ім. Солодухіна" на постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення з боржника виконавчого збору від 18.02.2016 ВП № 49911702 та про арешт коштів боржника від 18.02.2016 ВП № 49911702 задовольнити.
3. Скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення з боржника виконавчого збору від 18.02.2016 ВП № 49911702.
4. Скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 18.02.2016 ВП № 49911702.
Суддя М.К. Закурін