ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.03.16р. Справа № 904/8044/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ",м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЖГАЗ", м. Кривий Ріг

про стягнення 38 458 656,34 грн.

Головуючий колегії ОСОБА_1

Суддя Новікова Р.Г.

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - представник (дов. № 14-138 від 13.05.2015)

від відповідача: ОСОБА_3 - представник (дов. № 33-Д від 01.02.2016)

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЖГАЗ" про стягнення заборгованості у розмірі 38 458 656,34 грн. за договором купівлі-продажу природного газу № 13-156-ВТВ від 04.01.2013, з яких: 23 393 875,49 грн. основна заборгованість, 6 280 938,20 грн. пеня, 8 249 431,78 грн. інфляційні втрати, 534 410,87 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу № 13-156-ВТВ від 04.01.2013, в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений природний газ за період січень 2013 - листопад 2014.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2015 порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 09.11.2015.

09.11.2015 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову, з огляду на те, що враховуючи положення п.п. 6.1 та 11 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 22.12.2014, сторонами було змінено порядок розрахунків, а отже, з урахуванням вказаних положень договору відповідачем не було прострочено виконання грошових зобов'язань, а позовні вимоги щодо стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасну оплату поставленого газу є безпідставними.

У судовому засіданні було оголошено перерву з 09.11.2015 на 23.11.2015, з 23.11.2015 на 07.12.2015 та з 07.12.2015 на 22.12.2015.

22.12.2015 представник позивача подав письмові пояснення, в яких зазначає, що у будь-якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ здійснюється покупцем не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу.

22.12.2015 представник відповідача подав клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2015 продовжено строк розгляду спору на 15 днів до 06.01.2016 та відкладено розгляд справи на 24.12.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2015 призначено колегіальний розгляд справи.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 24.12.2015 колегіальний розгляд справи призначено у складі: головуючий колегії - ОСОБА_1, суддя Мельниченко І.Ф., суддя Панна С.П.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2015 справу прийнято до розгляду колегіально у складі трьох суддів та призначено її розгляд на 21.01.2016.

21.01.2016 у судовому засіданні оголошено перерву на 16.02.2016.

16.02.2016 представник відповідача подав клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2016 продовжено строк розгляду спору на 15 днів до 02.03.2016 та відкладено розгляд справи на 02.03.2016.

02.03.2016 представник відповідача подав письмові пояснення, в яких зазначає, що остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ здійснюється покупцем не пізніше 20.01.2016. Таким чином, відповідач не прострочив виконання грошового зобовязання.

Відповідач зазначає, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2013 по справі № 38/904/208/2013 порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ "Криворіжгаз" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а тому відповідно до ч.3 ст. 19 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не нараховуються неустойка (штраф, пеня) та не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань.

Також відповідачем подано докази оплати за договором.

02.03.2016 автоматизованою системою документообігу було проведено повторний розподіл справи між суддями, у зв'язку з перебуванням судді Мельниченко І.Ф. у відпустці та тимчасовою непрацездатністю судді Панни С.П.

Протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів від 02.03.2016 колегіальний розгляд справи призначено у складі: головуючий колегії - ОСОБА_1, суддя Новікова Р.Г., суддя Ярошенко В.І.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2016 справу прийнято до розгляду колегіально у складі трьох суддів та призначено її розгляд на 22.03.2016.

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 22.03.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2013 між Публічним акціонерним товариством Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дніпрогаз" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 13-156-ВТВ (т.1 а.с.39).

Відповідно до п.1.1 договору, продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що продавець передає покупцеві у 2013 році газ в обсязі до 16 391,100 тис.куб.

Згідно з пунктом 11 договору, договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 січня 2013 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно з пунктом 3.3 договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Сторонами були підписані акти приймання-передачі природного газу за період січень 2013 листопад 2014 (т.1 а.с.57-79), відповідно до яких позивач поставив відповідачу природний газ на суму 118 379 998,57 грн. у обсязі 23 474,360 тис.куб.м.

22.12.2014 між Публічним акціонерним товариством Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дніпрогаз" (покупець) було укладено додаткову угоду № 11 до договору (т.1 а.с.55), відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти п.п. 1.1, 2.1, 6.1, 11 у наступній редакції:

„1.1 Продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2013-2015 роках природний газ, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах договору.

2.1 Продавець передає покупцеві у період з 01.01.2013 по 31.12.2015 газ в обсязі до 46 082,447 тис.куб.

6.1 Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень пункту 6.2. договору.

Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між продавцем та покупцем.

У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється покупцем на підставі акту приймання-передачі до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У будь якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу.

11. Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 січня 2013 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення..

Таким чином, сторони домовились щодо строків розрахунку у додатковій угоді № 11 від 22.12.2014.

Відповідач оплатив поставлений товар на суму 94 986 123,08 грн.

За розрахункам позивача, відповідачем не оплачено природний газ на суму 23 393 875,49 грн., що і є причиною виникнення спору. Заперечуючи проти позову відповідач вказує на те, що на день звернення позивача з позовом строк виконання зобов'язання щодо оплати не настав.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Підписавши додаткову угоду № 11 від 22.12.2014 сторони змінили умови договору щодо оплати (в тому числі щодо строків такої оплати).

Відповідно до пункту 1 статті 653 Цивільного кодексу України, у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Договір № 13-156-ВТВ на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013 та додаткові угоди до нього, в тому числі додаткова угода №11 від 22.12.2014 за своєю правовою природою є договором купівлі - продажу, підписані повноважними представниками сторін, що відповідає вимогам, передбаченим статтями 628, 639, 655 Цивільного кодексу України щодо змісту та форми договору, крім того, не розірвані сторонами та не визнані недійсними в установленому законом порядку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України.

Договір в частині поставки газу діє до 31 грудня 2015, відповідно, остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ має бути проведений до 20 січня 2016.

В матеріалах справи містяться докази оплати відповідачем за поставлений у період з січня 2013 по листопад 2014 природний газ у повному обсязі до 20.01.2016, що підтверджується банківськими виписками та платіжними дорученнями (т.2 а.с.3-55, 192-200, т.3 а.с. 1-68).

Враховуючи зазначене, позовна вимога про стягнення 23 393 875,49 грн. задоволенню не підлягає.

Враховуючи той факт що відповідач по справі не прострочив виконання грошового зобов'язання, а отже не може наступити відповідальність за неналежне виконання договору, позивачем безпідставно заявлена вимога щодо стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасну оплату поставленого газу.

Відповідно частини 2 статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, господарський суд не знаходить підстав для задоволення позову, оскільки факт неналежного виконання відповідачем умов договору № 13-156-ВТВ на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013 позивачем не доведений.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається при відмові в позові на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 85, 115 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 24.03.2016.

Головуючий колегії ОСОБА_1

Суддя Р.Г. Новікова

Суддя В.І. Ярошенко