ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" березня 2016 р.Справа № 916/104/16

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Вишневий САД-2"

до відповідача: головного управління Держгеокадастру України в Одеській області

про скасування державного акту та запису про реєстрацію

та

За позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області

до відповідача: головного управління Держгеокадастру України в Одеській області

про скасування державного акту та запису про реєстрацію

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Вишневий САД-2", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до головного управління Держгеокадастру України в Одеській області, в якій просить суд:

- скасувати Державний акт на право колективної власності на землю серії ОД-06 від 23.10.1996 року зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №5172 наданий КСП "Україна";

- скасувати запис про реєстрацію Державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП "Україна" серії ОД-06 від 23.10.1996р., зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №5172;

- перевести до земель запасу державної форми власності Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області землі сільськогосподарського призначення площею 4 536,90 га, які увійшли до державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-06 від 23.10.1996 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю №5172 наданий КСП "Україна".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.01.2016р. позовну заяву (вх.№113/16) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/104/16 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.01.2016р. залучено Граденицьку сільську раду Біляївського району Одеської області до участі у справі №916/104/16 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.02.2016р. провадження у справі №916/104/16 в частині вимог про переведення до земель запасу державної форми власності Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області землі сільськогосподарського призначення площею 4536,90 га, які увійшли до державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-06 від 23.10.1996 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за№5172 наданий КСП "Україна" було припинено в порядку п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

19.02.2016р. на адресу господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№423/16) Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області до головного управління Держгеокадастру України в Одеській області в порядку ст.26 ГПК України, відповідно до якої Граденицька сільська рада Біляївського району Одеської області просить суд:

- скасувати Державний акт на право колективної власності на землю серії ОД-06 від 23.10.1996р. зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №5172 наданий КСП "Україна";

- скасувати запис про реєстрацію Державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП "Україна" серії ОД-06 від 23.10.1996р., зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №5172.

Ухвалою господарського суд Одеської області від 22.02.2016р. Граденицьку сільську раду Біляївського району було залучено до участі у справі №916/104/16 у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та прийнято до розгляду позовну заяву Граденицької сільської ради Біляївського району до головного управління Держгеокадастру України в Одеській області про скасування державного акту та запису про реєстрацію до спільного розгляду з первісним позовом у справі №916/104/16.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 10.03.2016р. не з'явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис уповноваженого представника позивача на розписці про відкладення розгляду справи від 13.02.2016р.

Представник відповідача в судові засідання не зявлявся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, відзив на позов та витребувані документи суду не надав, своїм правом на захист не скористався.

Представник третьої особи в судове засідання, призначене на 10.03.2016р. не з'явився, подав до суду клопотання (вх.№5740/16 від 09.03.2016р.) про розгляд даної справи без його участі, яке судом було задоволено.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, суд встановив:

23 жовтня 1996р. колективному сільськогосподарському підприємству "Україна" було видано державний акт на право колективної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за ОД-06 №5172.

В процесі реформування аграрного сектору економіки, відповідно до Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки" від 03.12.1999р. №1529/99, 10 лютого 2000р. відбулись загальні збори учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна"

Рішенням загальних зборів колективного сільськогосподарського підприємства відповідальністю "Україна", оформлене протоколом №1 було вирішено створити Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Україна", яке є правонаступником колишнього колективного сільськогосподарського підприємства "Україна".

10 травня 2007р. між Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області (Орендодавець) та фермерським господарством "Сади Градениці" (Орендар) було укладено договір оренди землі, згідно умов п.1.1. якого, Орендодавець надає, а Орендар приймає в короткострокове платне користування земельній ділянки сільськогосподарського призначення, які знаходяться за адресою: територія Граденицької сільської ради (не витребувані паї).

Відповідно до п.2. Договору в оренду передаються земельні ділянки, кадастрові номери: :01:002:0545, загальною площею 100 га ріллі.

Пунктом 7. Договору визначено, що Договір укладено на 30 (тридцять) років. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі, Орендар повинен не пізніше ніж за 90 (дев'яносто) днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

10 травня 2007р. Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі акту було передано фермерському господарству "Сади Градениці" земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та закладки саду.

17 липня 2015р. між фермерським господарством "Сади Градениці" (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Вишневий САД-2" (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, згідно умов п.1. якого, фермерське господарство "Сади Градениці" передає у власність, а товариство з обмеженою відповідальністю "Вишневий САД-2" приймає: нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, Граденицька сільська рада, комплекс будівель та споруд №8 (вісім) та складається з однієї нежитлової будівлі, зазначеної на плані літерою: "А" будівлі складу, нежитловою площею 34,60 кв. метрів, розташованих на земельній ділянці, площею 149,9998 гектарів, яку надано у короткострокове платне користування ФГ "Сади Градениці" на підставі Договору оренди землі з Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області від 10.05.2007 року, зареєстрованого в ДП "ЦДЗК" ОРФБіляївський реєстраційний офіс, про що у книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 21 травня 2007 року, №7, кадастровий номер земельної ділянки :001:0459.

Відповідно до п.2. Договору, зазначена нежитлова будівля, належить продавцю на підставі: свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії САК №887051, виданого Реєстраційною службою Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 30 червня 2015 року, індексний номер: 39854222, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухому майно за №10222742, державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 від 26 червня 2015 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 10.

Надалі позивач звернувся до відповідача з листом, згідно якого просив укласти договір оренди із позивачем на земельну ділянку, загальною площею 149,9998 гектарів, кадастровий номер :01:001:0459 на 49 років.

Зі змісту листа головного управління Держгеокадастру в Одеській області надало відповідь, що в ході опрацювання наданих документів встановлено, що у договорі оренди землі від 21.05.2007р. №7, зареєстрованого Біляївським реєстраційним офісом Одеської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" зазначено, що земельна ділянка за рахунок не витребуваних паїв та відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-06 від 23.10.1996р., зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №5172 відноситься до земель колективної власності колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна", а в головного управління Держгеокадастру відсутні права на розпорядження цими земельними ділянками.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.11.2015р. у справі №31-17-7-32-2/346-06-12020 затверджено ліквідаційний баланс Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Україна та зобов'язано Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області провести державну реєстрацію припинення юридичної особи Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Україна та внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Україна.

З підстав того, що позивачем було придбано у власність нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, Граденицька сільська рада, комплекс будівель та споруд №8 (вісім) та складається з однієї нежитлової будівлі, зазначеної на плані літерою: "А" будівлі складу, нежитловою площею 34,60 кв. метрів, розташованих на земельній ділянці, площею 149,9998 гектарів, на яку існує чинний державний акт на права колективної власності СТОВ "Україна", яке було за рішення суду припинено, позивач фактично позбавлений права користування ділянкою та відповідно оформити перехід прав на неї від попереднього користувача, що і стало підставою для ТОВ "Вишневий САД-2" звернутись до суду із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Граденицька сільська рада Біляївського району Одеської області в обґрунтування позову зазначає, що оспорюваний державний акт належить СТОВ "Україна", яке у відповідності до ухвали господарського суду Одеської області від 11.11.2015р. у справі №31-17-7-32-2/346-06-12020 було припинено.

Поряд з цим, Граденицька сільська рада Біляївського району Одеської області зазначає, що земельні ділянки загальною площею 149,9998 гектарів, які не підлягали паюванню, на даний час формально знаходяться у колективній власності СТОВ "Україна", яке на момент розгляду даної справи є припиненим, а відповідно до п.11 ч.1 ст.346 Цивільного кодексу України припинення юридичної особи чи смерть власника є підставою для припинення права власності.

Отже на думку позивача за позовом третьої особи, Державний акт на право колективної власності на землю серії ОД-06 та запис про реєстрацію зазначеного Державного акту мають бути скасовані, а земельна ділянка за зазначеним Державним актом має бути передана її власнику - Граденицькій сільській раді Біляївського району Одеської області, оскільки знаходиться в межах с. Градениці, що і стало підставою для Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

Щодо первісного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Вишневий САД-2", судом встановлено, що він не підлягає задоволенню з наступних правових підстав:

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до пунктів 2-4 частини 2 статті 129 Конституції України, ст.ст.4-2,4-3, 33 ГПК України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст.43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи і їх сукупності, керуючись законом.

Законодавець визначив, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін.

Докази мають особливо важливе значення в господарському судочинстві, тому що без них неможливо правильно вирішити спірне питання.

Сторони можуть вільно надавати докази суду відповідно до принципів рівноправності, законності та змагальності.

Разом з цим, обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві мірі належної поведінки особи, що бере участь в судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має на меті усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для вирішення спору.

Одночасно, суд, перевіривши доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дійшов висновку про відсутність підстав для правового захисту його інтересів в межах даного спору, з огляду на те, що товариством з обмеженою відповідальністю "Вишневий САД-2" не доведено у встановленому законом порядку обставини на які останнє посилається в позовній заяві, а також не подано до матеріалів справи належних і допустимих доказів того, що саме діями відповідача, які полягають у не наданні згоди на укладання договору оренди земельної ділянки порушуються права позивача, що в свою чергу зумовило його звернення до суду саме з такими позовними вимогами, у зв'язку з чим у задоволенні первісного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Вишневий САД-2" суд відмовляє.

Щодо позову Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області, судом встановлено, що він підлягає задоволенню з наступних правових підстав:

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Згідно ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст.142 Конституції України, ст.60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме та нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкт їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Статтею 143 Конституції України та п.3 ст.60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно ст.30 Земельного кодексу України при ліквідації сільськогосподарських підприємств несільськогосподарські угіддя, що перебували у їх власності, розподіляються відповідно до установчих документів цих підприємств або за згодою власників земельних часток (паїв).

У разі недосягнення згоди це питання вирішується в судовому порядку.

Земельні ділянки державної і комунальної власності, які перебували у користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, що ліквідуються, включаються до земель запасу або передаються у власність чи користування відповідно до цього Кодексу.

Крім того, згідно ст.78 Земельного кодексу України земля може знаходитися у державній, комунальній або приватній власності .

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності (із змінами та доповненнями) з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

У державній власності залишаються: а) розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна державної власності; які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук; які належать до земель оборони; б) земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; в) землі зон відчуження та безумовного (обов'язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; г) усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу.

Відповідно до приписів ст.12 земельного кодексу України зокрема, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

Частина 2 ст.83 Земельного кодексу України, передбачає, що в комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів відповідних рад.

Відповідно до п.34, ч.1 ст.26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення у відповідності до закону питань регулювання земельних відносин віднесено до власних (самоврядних) повноважень міської ради.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно ст.31 Закону України „Про колективні сільськогосподарські підприємства (у редакції станом на 21.11.1996р.) при перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права та обовязки колишнього підприємства.

За таких обставин, до СТОВ "Україна" перейшло право колективної власності на земельні ділянки, що належали КСП „Україна на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-06, виданого Граденицькою сільською Радою народних депутатів 23.10.1996р., у зв'язку з чим, зазначена у вищенаведеному державному акті на даний час знаходяться формально знаходяться у колективній власності СТОВ "Україна", яке на момент розгляду даної справи є припиненим.

Відповідно до ч.4 ст.91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно п.11 ч.1 ст.346 Цивільного кодексу України припинення юридичної особи чи смерть власника є підставою для припинення права власності.

За переконанням суду, скасування Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-06 та запису про реєстрацію зазначеного Державного акту є засобом усунення невизначеності у взаємовідносинах субєктів права державної та комунальної власності, що дасть в свою чергу можливість ефективно використовувати земельні ділянки з метою наповнення місцевих бюджетів.

За таких обставин, позовна заява Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, у зв'язку з чим підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ст.ст.32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що суть позову Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області зводиться до захисту порушеного права позивача, тобто до питання набуття, реалізації та припинення права власності, одним з етапів якого є реєстрація права власності на нерухоме майно.

Отже, спір у цій справі є спором про право, який виникає з відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, у зв'язку з чим та з урахуванням приписів ст.ст.1, 12 ГПК України, суд вважає, що зазначений спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, зважаючи на те, що публічно-правовий спір у даній справі відсутній.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов беззаперечного висновку, що позовні вимоги Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області обґрунтовані, законні, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Вишневий САД-2" відмовити повністю.

2. Позов Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області задовольнити повністю.

3. Скасувати Державний акт на право колективної власності на землю серії ОД-06 від 23.10.1996р. зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №5172 наданий КСП "Україна".

4. Скасувати запис про реєстрацію Державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП "Україна" серії ОД-06 від 23.10.1996р., зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №5172.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 15 березня 2016 р.

Суддя О.В. Цісельський