Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

Іменем України
Р І Ш Е Н Н Я
"22" березня 2016 р. Справа № 927/166/16
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укркомплексбуд",
Відповідач: Приватне підприємство "Оптовичок",
Суддя Фетисова І.А.
Представники сторін:
Від позивача: ОСОБА_1 довіреність № б/н від 05.01.2016 р.
Від відповідача: не з'явився
02 березня 2016 року в судовому засіданні представником позивача подано оригінал платіжного доручення № 348 від 20.10.2015 року (його копія долучалась до матеріалів позовної заяви) та заяву з проханням направляти судову кореспонденцію як на юридичну адресу, так і на додаткову адресу відповідача.
22 березня 2016 р. в судовому засіданні представник позивача надав суду копію рахунку-фактури № СФ 000024 від 03.10.2015 р. та скріншот сторінки своєї електронної пошти, як доказ відправлення відповідачем на електронну адресу позивача гарантійного листа.
Відповідач відзив на позов не надав, повноважного представника у судові засідання не направив. Наданим законом правом участі в судовому засіданні не скористався.
За вказаною юридичною адресою направлена судом кореспонденція поверталась з відміткою відділення зв'язку "за закінченням терміну зберігання".
Крім того, за заявою позивача, поданою в судовому засіданні від 02.03.2016 року, судом були вчинені дії по направленню ухвали про відкладення розгляду справи від 02.03.2016 р. на додаткову адресу відповідача.
Відповідно до ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.
Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження по справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.
Ухвала суду від 02.03.2016 року, була направлена на додаткову адресу відповідача по заяві позивача, була отримана 03.03.2016 року.

В судове засідання 22.03.2016 року представник відповідача в судове засідання не зявився , своєї позиції по заявленому позову відповідач суду не надав, документального обґрунтування заперечень по заявленому позову також суду не направив.

Враховуючи, що в матеріалах справи є докази належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, явка відповідача обовязковою не визнавалась, суд приходить висновку про розгляд справи за наявними матеріалами та без участі представників відповідача.

Рішення приймається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на відсутність сформованого та наданого суду відповідачем відзиву на позов.

Розглянувши подані матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-000024 від 13.10.2015 р., копія якого наявна в матеріалах справи, позивачем 20.10.2015 р. здійснено передоплату у розмірі 20635,97 грн. на рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 348 від 20.10.2015 р. В призначенні платежу вказано: «Попередня оплата за брус, доску (Шевченка 105/ Чернігів) зг. р/ф від 13.10.15 в т.ч. ПДВ 20% - 3439,33».

Згідно ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчиняться усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України (далі ГК України) встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналогічні норми містить і ст. 207 ЦК України.

Виставлення відповідачем позивачу рахунку-фактури на попередню оплату товару з визначенням виду товару, а саме : брус 60*60*4500 15,58 м.п. в кількості 5610 м 3, доска 60*200*4500 100 м.п. в кількості 1200 м 3 , доска 30*200*4500 399 м.п в кількості 2390 м 3, доска 25*150*4500 48 м.п в кількості 180 м 3, по ціні 1833,33 грн. (без ПДВ) за м 3, та здійснення позивачем попередньої оплати рахунку на суму 20635,97 грн., згідно платіжного доручення № 348 від 20.10.2015 р., в призначенні платежу якого зазначено, що оплата здійснена згідно рахунку-фактури СФ 000024 від 13.10.2015 р., свідчить про укладення між сторонами договору поставки товару у спрощений спосіб.

Листом № 26/10 від 26 жовтня 2015 року Приватне підприємство «Оптовичок» (відповідач) гарантувало позивачу відправлення замовленої продукції 27 жовтня 2015 року, яке позивачем було отримано електронною пошту з електронної пошти адресату : ОСОБА_2. При цьому суд звертає увагу, що ОСОБА_3 , відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є керівником та засновником ПП « Оптовичок » .

Згідно з приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

04.11.2015 року позивач направив відповідачу лист № 79/15, в якому повідомив про актуальність заявки на матеріали до 11.11.2015 року та зазначив, що в разі неможливості поставки до вказаної дати, ПП «Оптовичок» повинен повернути суму попередньої оплати не пізніше 16.11.2015 року.

Відповідач не відреагував на вищевказаний лист, матеріали згідно рахунку-фактури не поставив, а грошові кошти у вигляді передоплати поставки матеріалів, не повернув.

Таким чином, здійснивши передоплату за поставку товару позивач вчинив належні дії, а відповідач, в свою чергу, не здійснив поставку товару, що свідчить про невиконання обовязку.

Доказів поставки відповідачем позивачу товару або повернення перерахованої суми передоплати суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на те, що відповідачем не надано доказів поставки позивачу товару, не надано доказів повернення позивачу суми попередньої оплати в розмірі 20635,97 грн., суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Керуючись ст.ст. 11, 205, 639, 638, 655, 692, 693 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 181, 193, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю

Стягнути з Приватного підприємства " Оптовичок ", (14000, м. Чернігів, пр-т. МираАДРЕСА_4, , р/р 6 в ПАТ «Полікомбанк», МФО 353100) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укркомплексбуд" (08113, Київська область, Києво - Святошинський район, м. Вишневе, вул. Балукова, буд. 1, , п/р 5179 в ТВБВ 10026/045 філії Головного управління по м. Києву та по Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669) 20 635,97 грн. суми попередньої оплати та 1378,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А.Фетисова