РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2016Справа № 910/3296/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Коновалова С.О., розглянувши матеріали справи за позовом приватного акціонерного товариства "ОТІС" (далі - Товариство) до комунального підприємства "Господар Дарницького району міста Києва" (далі - Підприємство) про стягнення 6 707,62 грн.,

за участі представників:

позивача: Мацюка В.В. за довіреністю від 29 січня 2016 року № 8,

відповідача: Лісовського Ю.В. за довіреністю від 08 травня 2015 року № 3268,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2016 року Товариство звернулось до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що на виконання умов договору D2 1T № 216/6 на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфта, укладеного 10 вересня 2014 року між Підприємством та позивачем, останній у вересні 2014 року здійснив виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфта. Оскільки відповідач взяте на себе за вказаним договором зобов'язання з оплати даних робіт не виконав, заборгувавши таким чином позивачу 6 707 грн. 62 коп., останній, посилаючись на статті 15, 525, 526, 629, 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтю 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просив суд стягнути з Підприємства вищезазначену суму боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29 лютого 2016 року за вищезазначеним позовом порушено провадження в справі № 910/3296/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 17 березня 2016 року.

У судовому засіданні 17 березня 2016 року представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у даному судовому засіданні надав усні пояснення щодо заявлених позовних вимог, проти задоволення позову не заперечував та зазначив про наявність непогашеної заборгованості Підприємства.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність наявних у матеріалах справи копій поданих учасниками процесу документів їх оригіналам, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2014 року між Підприємством та Товариством укладено договору D2 1T № 216/6 на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфта, за умовами якого замовник доручає, а підрядник забезпечує виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфта (заміна привода дверей кабіни «Магнус» на блок керування «Магнус-21»), розташованого за адресою: провулок Волгодонський, 17 (3 під. - реєстр. № 27674), а замовник зобов'язується сплатити підряднику вартість матеріалів та робіт, яка визначена в договірній ціні.

Вказана угода підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками цих юридичних осіб.

Згідно з пунктом 2.3 цього договору виконання робіт оформляється актом приймання виконаних робіт за формою КБ-2в та довідкою за формою КБ-3 не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.

Пунктом 2.1 договору сторони погодили, що договірна ціна визначається на основі твердого кошторису, складеного за Правилами визначення вартості будівництва ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 (із змінами та доповненнями), що є невід'ємною частиною договору. Договірна ціна складає: 6 707 грн. 62 коп. з ПДВ.

Відповідно до пункту 2.4 договору оплата вартості відновлювальних робіт з ремонту ліфтів, згідно пункту 2.1 договору, здійснюється замовником на умовах відстрочки платежу на 120 банківських днів з дня підписання відповідних актів виконаних робіт.

Судом встановлено, що позивач у вересні 2014 року в повному обсязі виконав обумовлені в даній угоді відновлювальні роботи з ремонту ліфта (заміна привода дверей кабіни «Магнус» на блок керування «Магнус-21»), на підтвердження чого Товариство надало до суду акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в на загальну суму 6 707 грн. 62 коп., а також відповідну довідку про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року. Вказані документи підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками цих юридичних осіб.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором D2 1T № 216/6 на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфта від 10 вересня 2014 року також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення виконавцем умов даної угоди.

Проте, як зазначено вище, відповідач взяте на себе за вказаним договором зобов'язання по оплаті робіт не виконав, заборгувавши таким чином Товариству 6 707 грн. 62 коп. Даний факт не заперечувався представником відповідача в судовому засіданні.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1, 2 статті 837 ЦК України унормовано, що за договором підряду одна сторона зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (стаття 846 ЦК України).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи те, що сума основного боргу відповідача за договором D2 1T № 216/6 на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфта від 10 вересня 2014 року, яка складає 6 707 грн. 62 коп., підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, про що останній не заперечував, однак на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача до Підприємства про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв'язку з чим даний позов підлягає задоволенню.

За частиною 1 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з комунального підприємства «Господар Дарницького району міста Києва» (02096, місто Київ, Дарницький район, вулиця Заслонова, будинок 3, ідентифікаційний код 14315687) на користь приватного акціонерного товариства «ОТІС» (03062, місто Київ, вулиця Чистяківська, будинок 32, ідентифікаційний код 14357579) 6 707 (шість тисяч сімсот сім) грн. 62 коп. основного боргу, а також 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18 березня 2016 року

Суддя Є.В. Павленко