ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.03.16р. Справа № 904/169/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-заготівельна фірма "Зоря Дніпропетровська", (с. Чумаки, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область)

до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Українські технологічні системи", (м. Дніпропетровськ)

про стягнення 118 442,88 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - представник (дов. № б/н від 19.01.16р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-заготівельна фірма "Зоря Дніпропетровська" (далі - позивач) звернулось до господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Українські технологічні системи" (далі - відповідач) про стягнення 118 442,88 грн.

Сума позову складається з наступних сум: 62 670,21 грн. - основний борг, 4 761,53 грн. - 3% річних, 4 156,12 грн. - штраф, 46 855,02 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором поставки товару № 36 від 01.07.2012р., в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-заготівельна фірма "Зоря Дніпропетровська" 20.01.2016 року подало до канцелярії суду клопотання, в якому зазначає, що в прохальній частині позовної заяви було допущено помилку, а саме, не зазначено суму судового збору у розмірі 1 776, 64 грн., а також просить позов задовольнити повністю.

Також, позивачем на виконання вимог ухвали від 18.01.16р. надано поштові докази направлення відповідачу акту звірки взаєморозрахунків сторін та оригінал витягу з Держреєстру на відповідача.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за № 21640763 станом 27.01.2016 року юридичне місцезнаходження відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Українські технологічні системи") - 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, Бабушкінський район, Запорізьке шосе, б. 38, кв. 181 - куди і направлялась ухвала суду.

Відповідач тричі у судове засідання не з'явився, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, причину неявки суду не повідомив, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що також підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулись до господарського суду та знаходяться в матеріалах справи.

За таких обставин господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-заготівельна фірма "Зоря Дніпропетровська", як постачальник, та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Українські технологічні системи", як покупець, було укладено договір поставки № 36.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2012 року (п. 6.1. договору).

Згідно п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупця певний товар, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і своєчасно оплатити товар на передбачених даним договором умовах.

Поставка товару покупцю здійснюється за замовленням покупця (п. 2.1. договору).

У відповідності до п. 3.1. договору, якість поставленої продукції повинна відповідати посвідченню якості.

Відповідно до п. 4.1. договору, розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в безготівковому порядку протягом 30 календарних днів.

Форма розрахунків - платіжне доручення, прибутковий ордер (п. 4.2. договору).

01 липня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-заготівельна фірма "Зоря Дніпропетровська", як постачальник, та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Українські технологічні системи", як покупець, було укладено додаткову угоду № 1 від 01.07.2012р. до договору поставки № 36.

У відповідності до п. 2.6. додаткової угоди, у разі порушення більше 5 календарних днів покупцем термінів оплати товару, поставленого і неоплаченого протягом попереднього звітного періоду, термін оплати якого не закінчився на останнє число попереднього звітного періоду, на обсяг якого покупцем отримана торгова знижка, Покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику штраф у розмірі 10% від вартості такого неоплаченого або несвоєчасно оплаченого товару.

За період з 15.04.2013 року по 01.07.2013 року позивач поставив товар відповідачу відповідно до умов договору поставки № 36 від 01.07.2012р. на загальну суму 62 811,20 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними:

- № РН-0001112 від 15.04.2013р. на суму 4 315,16 грн.;

- № РН-0001186 від 22.04.2013р. на суму 2 289,49 грн.;

- № РН-0001218 від 24.04.2013р. на суму 2 975,11 грн.;

- № РН-0001272 від 29.04.2013р. на суму 3 521,51 грн.;

- № РН-0001326 від 06.05.2013р. на суму 4 494,14 грн.;

- № РН-0001388 від 13.05.2013р. на суму 3 307,32 грн.;

- № РН-0001429 від 15.05.2013р. на суму 2 207,23 грн.;

- № РН-0001453 від 17.05.2013р. на суму 2 751,91 грн.;

- № РН-0001472 від 18.05.2013р. на суму 1 693,88 грн.;

- № РН-0001493 від 20.05.2013р. на суму 2 675,47 грн.;

- № РН-0001525 від 22.05.2013р. на суму 3 046,75 грн.;

- № РН-0001554 від 24.05.2013р. на суму 1 712,42 грн.;

- № РН-0001583 від 27.05.2013р. на суму 3 452,76 грн.;

- № РН-0001616 від 29.05.2013р. на суму 3 475,28 грн.;

- № РН-0001649 від 31.05.2013р. на суму 2 611,73 грн.;

- № РН-0001681 від 03.06.2013р. на суму 3 358,87 грн.;

- № РН-0001713 від 05.06.2013р. на суму 365,75 грн.;

- № РН-0001721 від 06.06.2013р. на суму 1 652,65 грн.;

- № РН-0001736 від 07.06.2013р. на суму 3 734,05 грн.;

- № РН-0001809 від 13.06.2013р. на суму 340,94 грн.;

- № РН-0001827 від 14.06.2013р. на суму 1 840,81 грн.;

- № РН-0001978 від 25.06.2013р. на суму 1 490,09 грн.;

- № РН-0001996 від 26.06.2013р. на суму 1 797,61 грн.;

- № РН-0002006 від 27.06.2013р. на суму 1 972,57 грн.;

- № РН-0002037 від 01.07.2013р. на суму 1 727,70 грн.

З видаткових накладних, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 29-52) вбачається, що відповідачем отримано товар за період з 15.04.2013 року по 01.07.2013 року.

Відповідачем здійснена часткова сплата боргу в розмірі 140,99 грн. згідно платіжного доручення № 147 від 17.05.13р.

З урахуванням часткової оплати, сума заборгованості відповідача перед позивачем за даними видатковими накладними становить у розмірі 62 670,21 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-заготівельна фірма "Зоря Дніпропетровська" та Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Українські технологічні системи" 31.04.2014р. склали та належним чином засвідчили акт звірки взаєморозрахунків за договором поставки № 36 від 01.07.12р. на суму заборгованості у розмірі 62 670,21 грн., вищевказаний акт знаходиться в матеріалах справи (а.с. 27-28).

22 жовтня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-заготівельна фірма "Зоря Дніпропетровська" направило Товариству з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Українські технологічні системи" претензію з проханням сплатити суму боргу за поставлену продукцію.

Відповідачем надана відповідь на претензію позивача, як вбачається зі змісту листа № 31/10 від 31.10.2013р. Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Українські технологічні системи" зобов'язується погасити кредиторську заборгованість в сумі 62 670,21 грн. в строк до 31.12.2013 року.

Однак, станом на день подання позовної заяви сума боргу за поставлену продукцію відповідачем так і не сплачена.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлену продукцію у розмірі 62 670,21 грн.

Доказів виконання по оплаті за договором поставки № 36 від 01.07.2012р. на загальну суму 62 670,21 грн. на момент розгляду спору відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Частиною 6 ст. 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений строк оплати товару.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства. Якщо у зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Викладене є підставою для задоволення позову в частині стягнення основного боргу у сумі 62 670,21 грн.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов'язань протягом дії даного договору винна сторона сплачує штраф в розмірі 0,3% від суми поставки за кожен день прострочки платежу.

На підставі п. 7.2. договору, позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 4 156,12 грн., згідно розрахунку, який вказаний у позовній заяві (а.с. 4-6).

За ст.ст. 611, 549, 551 ЦК України, у разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно вимог статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" розмір пені, передбачений статтею 1 вказаного закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно наданого розрахунку, який вказаний в позовній заяві сума 4 156,12 грн. є фактично пенею, оскільки розрахована за кожен день прострочення.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства.

При викладених обставинах вимога позивача щодо стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню у повному обсязі в сумі 4 156,12 грн.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у сумі 4 761,53 грн. та інфляційних втрат у сумі 46 855,02 грн., згідно розрахунку, який вказаний у позовній заяві (а.с. 6-7).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим, вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у сумі 4 761,53 грн. та інфляційних втрат у сумі 46 855,02 грн. слід визнати обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

16 лютого 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-заготівельна фірма "Зоря Дніпропетровська" подало до канцелярії суду заяву про вжиття заходів щодо забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Українські технологічні системи", які обліковуються на рахунку № 801, відкритому в ПАТ Банк "Кредит-Дніпро" (МФО 305749, ОКПО 25535676) та на всіх інших поточних рахунках, відкритих в банках та інших кредитно-фінансових установах, виявлених органами державної виконавчої служби України в межах суми позовних вимог 118 442,88 грн. та судового збору в розмірі 1 776,64 грн.

Заява позивача задоволенню не підлягає, оскільки умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що грошові суми або майно, які є у відповідача, на момент подання позову можуть зникнути, зменшитись за кількістю, або погіршитись за якістю на момент виконання рішення - будь-яких обґрунтувань та доказів, які б їх підтверджували, суду позивачем надано не було.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі слід покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 629, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 218, 232, 265 Господарського кодексу України, ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Українські технологічні системи" (49000, м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, б. 38, кв. 181; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-заготівельна фірма "Зоря Дніпропетровська" (52000, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Чумаки, вул. Центральна, б. 1; ) - 62 670 (шістдесят дві тисячі шістсот сімдесят) грн. 21 коп. - основного боргу, 4 156 (чотири тисячі сто п'ятдесят шість) грн. 12 коп. пені, 4 761 (чотири тисячі сімсот шістдесят одна) грн. 53 коп. 3% річних, 46 855 (сорок шість тисяч вісімсот п'ятдесят п'ять) грн. 02 коп. інфляційних втрат, 1 776 (одна тисяча сімсот сімдесят шість) грн. 64 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 14.03.16р.

Суддя ОСОБА_2