ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" березня 2016 р. Справа № 922/52/15

Вх. номер 52/15

Суддя господарського суду Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши матеріали заяви про зміну способу виконання ухвали по справі за позовом: Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс", м.Харків

до ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир", м.Харків

про стягнення 3460000,00 гривень

за участю представників:

стягувача- Коваль А.М. (керівник);

боржника - ОСОБА_2 (керівник);

ДВС - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа №922/52/15.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.01.2015 р. заяву Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс" про видачу виконавчого документу на виконання рішення постійно діючого третейського суду при Товарній біржі "Всеукраїнський торгівельний центр" у складі третейського судді Макаренко П.Д. від 30 червня 2014 року по справі №19/06-01/14 - було задоволено. Ухвалено видати на виконання рішення постійно діючого третейського суду при Товарній біржі "Всеукраїнський торгівельний центр" від 30 червня 2014 року по справі №19/06-01/14 (третейський суддя Макаренко П.Д., президент ТБ "ВТЦ" ОСОБА_3В.) накази наступного змісту:

"Стягнути з ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" (, адреса: АДРЕСА_1) на користь Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс" (, адреса: м.Харків, вул.Чернишевська, 65, оф.4) заборгованість в розмірі 3460000,00 гривень.".

"Стягнути з ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" (, адреса: АДРЕСА_1) на користь Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс" (, адреса: м.Харків, вул.Чернишевська, 65, оф.4) 1827,00 гривень судового збору.".

20.01.2015 р. на виконання вищезазначеної ухвали видано відповідні накази.

02.03.2016 р. стягувач надав до суду заяву (вх.№7128) про зміну способу виконання ухвали, в якій просить суд змінити спосіб виконання рішення з стягнення з ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" () на користь Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс" () заборгованості в розмірі 3460000,00 гривень за наказом господарського суду Харківської області по справі №922/52/15 від 20.01.2015 року - на звернення стягнення на майно ПП фірма "Альтаир" ():

- квартира №4, загальною площею 115,3 кв.м., житловою площею 87,8 кв.м., за адресою: Харківська область, м.Харків, вул. Чернишевська, буд.65;

- нежитлові приміщення 3-го поверху №7-11 житлового будинку літ.А-3, загальною площею 72,4 кв.м., за адресою: Харківська область, м.Харків, вул.Чернишевська, буд.65.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.03.2016 р. було прийнято до розгляду заяву стягувача (вх.№7128) про зміну способу виконання ухвали, розгляд заяви призначено на 14.03.2016р.

14.03.2016 р. стягувач надав до суду наступні документи:

- заяву про долучення документів до справи(вх.№8432);

- супровідним листом (вх.№8455) ухвалу постійно діючого третейського суду при Товарній біржі "Всеукраїнський торгівельний центр" від 09.032016 року по справі №19/06-01/14 про зміну спосібу виконання рішення від 30.06.2014 року.

14.03.2016 р. боржник надав до суду заяву про долучення документів до справи(вх.№8357) та заяву (вх.№8371), в якій не заперечує проти задоволення заяви стягувача про зміну способу виконання.

Судом були досліджені та долучені до матеріалів справи всі надані документи.

14.03.2016 р. державний виконавець надав до суду клопотання про розгляд заяви про зміну способу виконання ухвали без його участі (вх.№8313), яке судом досліджено, долучено до матеріалів справи, та задоволено.

В судовому засіданні 14.03.2016 р. стягувач підтримав заяву про зміну способу виконання рішення, просив її задовольнити.

В судовому засіданні 14.03.2016 р. боржник не заперечував проти задоволення заяви стягувача про зміну способу виконання рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що заява про зміну способу виконання ухвали підлягає задоволенню, з наступних підстав.

11.02.2016р. було відкрито виконавче провадження на підставі вищезазначеного наказу про стягнення 3460000,00 гривень з ПП фірми "Альтаир" на користь ІП "Омбілік Інвестментс".

Після відкриття ВК боржник повідомив ДВС та стягувача про неможливість виконання рішення у добровільному порядку через відсутність на рахунках грошових коштів, у зв'язку з чим, стягувач просить суд звернути стягнення замість коштів в розмірі 3460000,00 гривень на майно ПП Фірма "Альтаир", а саме: квартира №4, загальною площею 115,3 кв.м., житловою площею 87,8 кв.м., за адресою: Харківська обл., м.Харків, вул.Чернишевська, б.65; нежитлові приміщення 3-го поверху №7-11 житлового будинку літ.А-3, загальною площею 72,4 кв.м., за адресою: м.Харків, вул.Чернишевська, б.65, яке належить на праві власності боржнику.

Вищезазначені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Ухвалою постійно діючого третейського суду при Товарній біржі "Всеукраїнський торгівельний центр" у складі третейського судді Макаренко П.Д. від 09.03.2016 р. по третейській справі №19/06-01/14 змінено спосіб і порядок виконання рішення постійно діючого третейського суду при Товарній біржі "Всеукраїнський торгівельний центр" у складі третейського судді Макаренко П.Д. від 30 червня 2014 року по справі №19/06-01/14. наступним чином:

"Звернути стягнення в межах сум боргу у розмірі 3460000,00 грн. на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" () на користь Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс" ():

- квартиру №4, загальною площею 115,3 кв.м., житловою площею 87,8 кв.м., за адресою Харківська обл., м.Харків, вул. Чернишевська, б.65;

- нежитлові приміщення 3-го поверху №7-11 житлового будинку літ. А-3, загальною площею 72,4 кв.м., за адресою м.Харків, вул.Чернишевська, 65."

Відповідно до п.7.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012, якщо у відповідача відсутні кошти на рахунку в банку або коли їх не вистачає для покриття заборгованості, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про звернення стягнення на його майно. Оскільки майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення, визначається державним виконавцем у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", господарський суд у своєму наказі не зобов'язаний зазначати конкретне майно, а має вмістити в ньому лише вказівку про звернення стягнення на майно у сумі, що підлягає стягненню за рішенням господарського суду. Наведене не виключає права господарського суду з метою захисту у найбільш ефективний та справедливий спосіб порушених відповідачем майнових прав позивача зазначити у виданому ним наказі й конкретне майно відповідача, на яке слід звернути стягнення, якщо в розпорядженні суду є достовірні дані про його наявність у відповідача.

Відповідно до статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п.7.1.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. (п. 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012).

Згідно з п.7.1.3 постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012р. під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Згідно з практикою Європейського суду, право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (див. справу "ОСОБА_4 проти Італії", заява № 22774/93, ЄСПЛ 1999-V, § 66). Суд дотримується думки, що неможливість заявника домогтися виконання рішення протягом п'ятнадцяти місяців становить втручання у його право на мирне володіння своїм майном у сенсі пункту 1 статті 1 Протоколу №1 до Конвенції. (Справа "Шмалько проти України" заява №60750/00). Обов'язок забезпечувати ефективну реалізацію прав, захищених цим документом, має бути результатом позитивних обов'язків держави (див. серед інших рішення у справі "X і Y проти Нідерландів" від 26 березня 1985 року, пп. 22 - 23, Серія A №90, с. 11), ці позитивні зобов'язання повинні встановлювати певні засоби, потрібні для захисту права на власність (див., mutatis mutandis рішення у справі "Лопез Остра проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, п. 55, Серія A № 303-C, с. 55), навіть у справах, де судове провадження стосується приватних осіб або підприємств (див. справу "Совтрансавто-Холдинг проти України" № 48553/99, п. 96, ЄСПЛ 2002-VII). Це означає, що держава, зокрема, має обов'язок забезпечувати, щоб процедура, закріплена у законодавстві про виконання рішень, що набрали законну силу, була підконтрольною.

Таким чином, згідно з практикою Європейського суду, позитивним обов'язком держави є забезпечення ефективної реалізації прав осіб на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку та встановлення певних засобів, потрібних для захисту права власності.

Європейським судом 15 жовтня 2009 року, та набуло статусу остаточного 15 січня 2010 року, було прийнято рішення у справі ОСОБА_5 проти України. Судді вказали на системні порушення Державою Україна Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Страсбург наголосив на системному невиконанні Україною рішень своїх судів та зобовязав її запровадити ефективний засіб забезпечення достатньої компенсації за невиконання чи затягування з виконанням рішень вітчизняних судів.

Згідно з ч.1 ст.4-5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.

Статтею 115 ГПК України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги згоду боржника, суд дійшов висновку про неможливість виконання рішення без зміни способу його виконання.

Крім того, суд враховує інтереси боржника, та для запобігання подвійного стягнення, вважає за необхідне зобов'язати стягувача повернути до суду наказ від 20.01.2015 р. про стягнення 3460000,00 гривень.

На підставі викладеного та керуючись статтями 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву стягувача про зміну способу і порядку виконання рішення.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення постійно діючого третейського суду при Товарній біржі "Всеукраїнський торгівельний центр" у складі третейського судді Макаренко П.Д. від 30 червня 2014 року по справі №19/06-01/14, визначений ухвалою господарського суду Харківської області від 20.01.2015 р. по справі №922/52/15.

Звернути стягнення в межах суми боргу у розмірі 3460000,00 гривень на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" (, адреса: АДРЕСА_1) на користь Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс" (, адреса: м.Харків, вул.Чернишевська, б.65, оф.4):

- квартиру №4, загальною площею 115,3 кв.м., житловою площею 87,8 кв.м., за адресою Харківська обл., м.Харків, вул. Чернишевська, б.65;

- нежитлові приміщення 3-го поверху №7-11 житлового будинку літ.А-3, загальною площею 72,4 кв.м., за адресою м.Харків, вул.Чернишевська, б.65.

Видати відповідний наказ після закінчення строку на оскарження відповідної ухвали.

Зобов'язати Іноземне підприємство "Омбілік Інвестментс" повернути до суду оригінал наказу від 20.01.2015 р. по справі №922/52/15 про стягнення з ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" (, адреса: АДРЕСА_1) на користь Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс" (, адреса: м.Харків, вул.Чернишевська, 65, оф.4) заборгованості в розмірі 3460000,00 гривень.

Попередити учасників процесу, що в разі ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторони, суд має право стягувати в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ст.83 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Аріт К.В.