КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2016 р. Справа№ 910/29205/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Отрюха Б.В.

Михальської Ю.Б.

За участю представників сторін:

від позивача: Герасименко І.В. - представник

від віповідача: Поліщук Л.П. - представник

Експерт Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності: Віхляєв О.К.

розглянувши у відкрирому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал", Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

на рішення

Господарського суду м. Києва

від 13.03.2015р.

у справі № 910/29205/14 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

про стягнення 6 817 717,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" про стягнення 6 817 717,99 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.03.2015р. позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" 3774343 (три мільйони сімсот сімдесят чотири тисячі триста сорок три) грн. 13 коп. заборгованості, 427358 (чотириста двадцять сім тисяч триста п'ятдесят вісім) грн. 30 коп. інфляційних втрат, 42899 (сорок дві тисячі вісімсот дев'яносто дев'ять) грн. 23 коп. три відсотки річних, 193505 (сто дев'яносто три тисячі п'ятсот п'ять) грн. 14 коп. пені, 188717 (сто вісімдесят вісім тисяч сімсот сімнадцять) грн. 16 коп. штрафу та 49595 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 51 коп. витрат на сплату судового збору. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого суду скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне з»ясування обставин справи та неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вважає, що Господарським судом м. Києва під час прийняття оскаржуваного рішення у справі 910/29205/14 було неправильно застосовано положення п.3.13 Правил користування, внаслідок чого суд прийшов до хибного висновку про обов'язок власника (балансоутримувача) теплового пункту (котельні) розраховуватись за вартість питної води, що була використана для потреб гарячого водопостачання.

Апелянт вважає, що місцевим судом неправильно застосовано положення ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» ст. 275 Господарського кодексу України та положення п. п. 2, 6 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630, внаслідок чого дійшов до помилкового висновку, що чинним законодавством України не передбачено розподілу житлово-комунальних послуг в залежності від того, хто є їх виробником та суб'єктом господарювання, який здійснює їх надання.

Крім того, апелянт зазначає, що місцевий суд в оскаржуваному рішенні посилається на Постанову Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» далі - Постанова № 630). Відповідно до якої централізоване постачання холодної та гарячої води - це послуги спрямовані на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутріїиньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання.

Апелянт звертає увагу суду на те, що він не може використовувати внутрішньобудинкові мережі водопостачання та водовідведення, оскільки не є їхнім балансоутримувачем, адже відповідно до п. 1.3 Правил користування водоканал обслуговує лише ті вуличні, квартальні та дворові водопровідні й каналізаційні мережі, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі.

Апелянт зазначає, що ним було дотримано встановлений умовами договору порядок визначення обсягів наданих послуг та належними доказами підтверджено факт їх надання, в тому числі і обсягів поставленої питної води, що в подальшому була використана КП «ЦОС Шевченківського району» в його господарській діяльності для надання послуг з гарячого водопостачання. Звільнення відповідача від оплати вартості послуг в частині обсягів наданих послуг з постачання питної води, що в подальшому ним була використана в його господарській діяльності для потреб гарячого водопостачання та підігріта в теплових пунктах, що не перебувають у останнього на балансі договором не обумовлено, а отже, на думку апелянта це є порушенням ст. ст. 525, 629 ЦК України.

Також апелянт вважає, що Господарським судом м. Києва не враховано того факту, що спір у даній справі виник з приводу оплати послуг з постачання питної води та відведення стоків, обсяги яких сторонами визначено актами відповідно до умов договору, а не у зв'язку із оплатою обсягів води, яка використовується для гарячого водопостачання, як про це зазначив суд, при тому що умовами укладеного між сторонами договору не встановлено звільнення Абонента від сплати за надані йому послуги постачальником води, яка підігрівається в теплових пунктах, що не перебувають на балансі абонента, а відтак правовідносини сторін регулюються умовами договору, виходячи зі складених двосторонніх актів.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з»ясування обставин справи, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення та порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що місцевим судом в порушення норми процесуального права було відмовлено у призначенні судово-економічної експертизи та прийнято рішення лише на підставі наданих позивачем розрахункових документів, незважаючи на поданий відповідачем розгорнутий контррозрахунок та інші документи, які підтверджують відсутність заборгованості перед позивачем.

Крім того, апелянт зазначає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про обов'язок відповідача вносити плату за стоки води, яка була використана для підігріву, вартість яких за розрахунком суду становить 1 137 624,68 грн., оскільки відповідач фактично не може приймати стоки гарячої води, не має за них розраховуватись, оскільки їх вартість включена до тарифу гарячого водопостачання. Крім того, відповідач зазначає, що він не є виконавцем послуг з гарячого водопостачання та водовідведення, не здійснює збір, облік та нарахування за ці послуги, не отримує 4% винагороди, яка закладена у тариф з гарячого водопостачання та водовідведення гарячої води, не здійснює діяльності щодо забезпечення ітиймання стічних вод у будинкові мережі та їх скид у приєднанні до будинку мережі, не отримує кошти за утримання будинкових мереж водовідведення, які закладені у тариф на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідач зазначає, що укладений між позивачем та відповідачем договір № 05618/02-10 від 20.04.2005 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі має певну специфіку, яка полягає в забезпеченні комунальними послугами населення району, ж також власників та орендарів нежитлових приміщень, для яких строки оплаті затверджуються на рівні Київської міської державної адміністрації. Так кошти, які сплачують споживачі, надходять на транзитний рахунок КП ГІОЦ КМДА після чого розщеплюються у відсотковому співвідношенні та надхо безпосередньо на розрахункові рахунки виробників послуг (в даному випадку послугу водопостачання та водовідведення - на розрахунковий рахунок позивача).

На думку відповідача висновок суду першої інстанції про те, що настання строку виконання грошового зобов'язання є останній місяць надання спірних послуг не відповідає дійсності оскільки відповідно до п. 2.2.2 договору у разі утворення боргу, оплата за надані послуги, що надходить від КП УЖГ незалежно від призначення платежу першочергово зараховується ВАТ «АК «Київводоканал» в погашення боргу. Зазначений пункт договору є чинним, позивач не звертався до відповідача з вимогою про зміну умов діючого договору.

Відповідач вважає, що на момент звернення з позовом до суду позивачу завідомо було відомо про те, що заборгованість за спірний період погашена в повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія встановила наступне.

20.04.2005 між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (перейменоване на Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал", далі - позивач, постачальник) та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної в м. Києві ради (перейменоване у Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", далі - абонент, відповідач) був укладений Договір № 05618/2-10 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, сторони погодили, що даний договір укладається у відповідності із Законом України "Про питну воду та питне водопостачання".

За цим договором постачальник зобов'язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та на підставі пред'явленого абонентом дозволу на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва приймати від нього стічні води у систему каналізації м. Києва відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Києва, а абонент зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 року № 65, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 22.07.1994 року за № 165/374 (далі - Правила приймання), правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 року за № 403/6691, а також дотримуватись норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим Договором.

Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України № 65 від 01.07.1994 р., втратили чинність 18.10.2008 р., у зв'язку з набуттям чинності Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України від 27.06.2008 р. № 190 (надалі - Правила № 190).

Пунктами 3.1, 3.7 Правил № 190 було передбачено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюється на основі показів засобів обліку. Розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

Згідно з п. 2.1.1. Договору облік поставленої питної води та кількість прийнятих стоків здійснюється за показаннями лічильника, зареєстрованого у постачальника, окрім випадків, передбачених правилами користування. У випадку наявності у абонента декількох об'єктів водоспоживання, облік спожитої ним води здійснюється з урахуванням показань всіх лічильників, зареєстрованих за абонентом. Обсяг наданої води для поливу визначається за показаннями лічильника. В разі технічної неможливості встановлення лічильника, кількість поставленої для поливу води може визначатися за узгодженим з постачальником розрахунком на підставі наданих абонентом офіційних документів, якими визначена площа поливу.

Пунктом 2.1.2. Договору передбачено, що зняття показників лічильника (-ів) здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника у присутності представника абонента у строки згідно з графіком обслуговування постачальника. Для абонента із стабільним об'ємом водоспоживання (до 30 м.куб. із незначним коливанням) зняття показань з лічильника може здійснюватися постачальником поквартально, при цьому останній направляє абоненту щомісячно розрахункові документи на оплату наданих послуг, виходячи з його середньодобового споживання води. Показання лічильника за відповідний період можуть бути прийняті до розрахунків постачальником від абонента в письмовому вигляді. В разі, якщо абонент не забезпечить присутності свого представника для зняття показань, дані, що зняті постачальником, є підставою для виставлення розрахункових документів на оплату наданих послуг.

Згідно п.2.1.3. якщо лічильник не працює не з вини Абонента, кількість поставленої води визначається, виходячи із середньодобової витрати Абонента, яка визначається за показаннями працюючого лічильника в останні два розрахункові місяці. У випадку, коли лічильник працював менше двох місяців, кількість води визначається за її середньодобовою витратою не менше 10-ти днів. Облік води за таким порядком здійснюється до встановлення працюючого (повіреного) лічильника, перерахунки за відповідний період не проводяться;

Відповідно до п. 2.1.4. Договору кількість стічних вод, які надходять у міську каналізаційну мережу, визначається за показаннями лічильників стічних вод, або за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання згідно з показаннями лічильників води та/або іншими способами визначення об'ємів стоків у відповідності до розділу 21 Правил користування та місцевих правил приймання.

Абонент веде первинний облік водоспоживання та водовідведення у журналі обліку споживання води (пронумерований, прошитий та скріплений печаткою), який заповнюється абонентом та представником постачальника; облікові дані абонента щодо кількості та вартості спожитих ним послуг підлягають обов'язковому звірянню у постачальника ( п.2.1.5 договору)

Згідно п .2.1.6 договору абонент щоквартально, не пізніше 10-го числа наступного за звітним кварталом місяця та в інші строки (за письмовою вимогою постачальника) направляє до останнього письмовий звіт по обсягах наданих послуг (за встановлено постачальником формою) та проводить з останнім звіряння обсягів наданих послуг у відповідному обліковому періоді, а також звіряння по проведених розрахунках за надані послуги; для проведення звіряння абонент направляє свого представника до постачальника із необхідними для цього обліковими та бухгалтерськими документами; звіряння вважається проведеним з моменту отримання постачальником підписаного повноважними особами акту звіряння розрахунків; в разі невиконання абонентом цього пункту договору, облікові дані постачальника щодо кількості та вартості наданих послуг та проведених абонентом розрахунків вважаються безумовно погодженими абонентом.

Пунктом 2.1.7. договору передбачено, що в разі прострочення абонентом термінів повірки лічильника обсяг наданих послуг визначається постачальником за середньодобовою витратою абонента. Такий порядок розрахунків обсягів наданих послуг проводиться, за погодженням з постачальником, до дня встановлення абонентом повіреного лічильника перерахунки за період здійснення розрахунків за середньодобовими витратами абонента не проводяться.

Пунктом 2.2.1. Договору сторони погодили, що постачальник щомісячно направляє до банківської установи абонента розрахункові документи (в електронному вигляді дебетові повідомлення або у паперовому вигляді вимоги-доручення тощо) для оплати за поставлену воду та прийняті стічні води відповідно до встановлених тарифів. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно із чинним законодавством та не підлягають узгодженню сторонами. В разі зміни тарифів у період дії цього договору, постачальник доводить абоненту нові тарифи у розрахункових документах без внесення додаткових змін до цього договору стосовно строків їх введення та розмірів.

Згідно з п. 2.2.2. Договору у розрахункових документах зазначаються вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, а також розмір діючих тарифів. Оплата вартості послуг здійснюється абонентом щомісячно у безготівковій формі у десятиденний термін з дня направлення постачальником розрахункового документа до банківської установи абонента. За згодою постачальника оплата може здійснюватися іншими способами, що не суперечать чинному законодавству України. В разі утворення боргу оплата за надані послуги, що надходить від абонента, незалежно від зазначеного в платіжному документі платежу, позачергово зараховується постачальником в погашення боргу.

В разі неотримання від постачальника поточного щомісячного розрахункового документа, абонент здійснює оплату вартості наданих йому послуг, не пізніше 5-го числа наступного місяця, платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості спожитої води (п. 2.2.3. Договору).

Відповідно до п. 2.2.4 Договору у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, абонент зобов'язаний у десятиденний термін з дня направлення постачальником розрахункового документа письмово повідомити про це постачальника та у цей же термін направити представника з обгрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова абонента оплатити розрахунковий документ постачальника вважатиметься безпідставною.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором про надання послуг, зокрема, послуг з водопостачання та водовідведення.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов'язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 ст. 903 ЦК України встановлює обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених у договорі, якщо останнім передбачено надання такої послуги за плату.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Позивач зазначає, що на виконання умов укладеного Договору № 05618/2-10 відповідачу було надано послуги з постачання води та приймання стічних вод за період з 01.10.2013 по 30.06.2014 на загальну суму 32885466,63 грн.

Однак, відповідачем було не в повному обсязі сплачено за спожиті послуги, чим порушено умови Договору у зв'язку із чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані з 01.10.2013 р. по 30.06.2014 р. послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 5593518,84 грн., інфляційні втрати в розмірі 609472,38 грн., три проценти річних в розмірі 60954,96 грн., пеню в розмірі 274095,87 грн., штраф в розмірі 279675,94 грн. відповідно до договору № 05618/2-10 від 20.04.2005 р.

Місцевий суд дійшов висновку, що позивачем безпідставно включено до розрахунку основного боргу суму заборгованості за надані послуги з постачання холодної води для її підігріву стосовно теплових пунктів (бойлерів), які не перебувають на балансі відповідача, у зв'язку з чим суд визнає недоведеним факт наявності у відповідача боргу, що обліковується за кодами 10-50050, 10-50070, 1050151, 10-50464, 10-50727, 10-50970, 10-51005, 29-51238, 29-51247, 29-51440, 29-51474, 29-51542, 29-51550, 29-52089, 8-51069 в частині постачання питної води, що використовується для підігріву та про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вартості холодної води, яка іде на підігрів, на загальну суму 1819175,70 грн.

При цьому чісцевим судом було враховано, що коди 10-50050, 10-50070, 1050151, 10-50464, 10-50727, 10-50970, 10-51005, 29-51238, 29-51247, 29-51440, 29-51474, 29-51542, 29-51550, 29-52089, 8-51069 включають в себе як послугу з постачання питної води, що йде на підігрів, так і послугу з приймання стічних вод (стоки).

Умовами укладеного сторонами договору передбачено не лише надання послуг з постачання питної води, але і приймання стічних вод у міську каналізаційну мережу.

Надання послуг із приймання стічних вод (у тому числі, гарячого водопостачання) регулюється умовами укладеного сторонами договору, а вартість таких послуг підлягає оплаті абонентом (яким є відповідач) на користь Водоканалу (позивача).

З наданого позивачем розгорнутого розрахунку по кодами 10-50050, 10-50070, 1050151, 10-50464, 10-50727, 10-50970, 10-51005, 29-51238, 29-51247, 29-51440, 29-51474, 29-51542, 29-51550, 29-52089, 8-51069 вбачається, що сума заборгованості відповідача за послуги з приймання стоків питної води, що використовується для приготування гарячої води, становить 1137624,68 грн.

За таких обставин суд першої інстанції визнав доведеним факт наявності у відповідача боргу у розмірі 1137624,68 грн., що обліковується за кодами 10-50050, 10-50070, 1050151, 10-50464, 10-50727, 10-50970, 10-51005, 29-51238, 29-51247, 29-51440, 29-51474, 29-51542, 29-51550, 29-52089, 8-51069 (послуги із приймання стічних вод гарячого водопостачання), у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині було задоволено.

В той же час заборгованість відповідача, яка обліковується за кодами 8-1069, 8-1327, 10-50, 10-70, 10-94, 10-151, 10-464, 10-727, 10-970, 10-1005, 10-2360, 10-2361, 10-2362, 10-2363, 10-2364, 10-2365, 10-2368, 10-2369, 10-2370, 10-2371, 10-2374, 10-2375, 10-2378, 10-2379, 10-2381, 29-369, 29-370, 29-371, 29-372, 29-373, 29-374, 29-376, 29-377, 29-378, 29-379, 29-380, 29-381, 29-382, 29-1238, 29-1247, 29-1440, 29-1474, 29-1542, 29-1550, 29-2089 на суму 2636718,45 грн., щодо надання послуг з холодного водопостачання, то суд визнав доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечуючи проти рішення суду, відповідач вважає, що при вирішенні питання щодо стягнення заборгованості за обсяги води, яка використовується для підігріву та стоків гарячої води, місцевий господарський суд безпідставно виходив з того, що заборгованість відповідача за період з 01.10.2013 по 30.06.2014 підтверджується поясненнями представника позивача, довідками та розрахунками, наданими ПАТ АК «Київводоканал» які, на думку відповідача, не можуть підтверджувати наявність заборгованості.

Крім того, відповідачем через відділ документального забезпечення суду букло подано клопотаннн про призначення судової експертизи в якому відпвоідач зазначає, що позивачем в обґрунтування позовних вимог надав суду розрахунок позовних вимог, відповідно до якого сума нарахувань не відповідає сумам вказаних в первісних документах.

Відповідач звертає увагу суду на те що позивачем до матеріалів справи було долучено копії нарядів на встановлення лічильників води, однак на жодному акту наданому позивачем немає ні підпису співробітника відповідача ні відтиску печатки підприємства відповідача.

Відповідач просить винести на розгляд питання щодо існування заборгованості на дату звернення позивача до суду, обгрунтовуючи клопотання тим, що відповідно до умов договору, а саме п. 2.2.2 договору №05618/2-10 від 20.04.2005 р., передбачено, що у разі утворення боргу, оплата за надані послуги, що надходить від відповідача незалежно від призначення платежу, першочергово зараховується ПАТ "АК"Київводоканал" в погашення боргу.

Відповідач зазначає, що відповідно до довідки від нарахування ПАТ "Київводоканал" і оплати КП "ЦОС Шевченківського району" згідно договору №05618/2-10 від 20.04.2005 р., на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі за період з 01.10.2013 року по 30.06.2014 року (без урахування послуги вода для підігріву) заборгованість відповідача перед позивачем, без врахування умов 2.2.2 договору становить - 623 446,56 грн.

Відповідач поставив питання на експертизу, чи існує заборгованість на дату призначення експертизи, оскільки кошти першочергово зараховуються в погашення боргу. Тобто, якщо навіть існувала заборгованість за спірний період вона вже була зарахована на рахунок позивача подальшими оплатами КП "ЦОС Шевченківського району", і стягнення зазначеної в позовній заяві суми призведе до подвійного стягнення коштів.

Постачання холодної води для приготування гарячої є окремою послугою і що умовами чинного і єдиного договору № 05618/2-10 від 20.04.2005 р. не передбачено послуги вартості води, що використовується для підігріву.

Окрім того, відповідачем були надані додаткові пояснення та докази, щодо відсутності у позивача права вимоги за послуги, які не передбачені умовами договору.

Відповідач вважає, що обов'язок по оплаті за воду, яка використовується для підігріву покладається на суб'єктів господарювання, у яких теплові пункти призначені для виробництва гарячої води, перебувають на балансі або у власності.

Вищим Господарським судом України у справах № 5011-14/17670-2012 від 04.09.2013 року, 5011-65/18027-2012 від 22.07.2013 року; 5011-26/17228-2012 від 13.06.2013 року; 5011-1/18108-2012 від 07.08.2013 року зазначено щодо відсутності зобов'язань з оплати води на приготування гарячої підприємств, у яких немає на балансі чи в господарському віданні котелень і теплових пунктів викладена в справах

Відповідач зазначає, що в наданих позивачем розрахунках загального обсягу та вартості води, останній включив обсяг та вартість води, що використовується на підігрів та її стоки, що не є правомірним.

Відповідно до статті 1 Закону судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування ( п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи»).

Враховуючи великий обсяг розрахунків та складність справи, колега прийшла до висновку про те, що для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи необхідні спеціальні знання, а саме необхідний висновок спеціаліста з спеціальними економічними знаннями, проте клопотання про призначення експертизи судом першої інстанції було відхилено.

З метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2015р. було призначено судову економічну експертизу у справі № 910/29205/14, проведення якої було доручено експертам Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності. На вирішення експертів, крім інших, поставлені питання щодо існування документально підтвердженої заборгованості КП "ЦОС Шевченківського району" перед ПАТ АК "Київводоканал" за послуги водопостачання та водовідведення відповідно до умов договору №05618/2-10 від 20.04.2005р. станом на дату звернення до суду, а саме 29.12.2014р. та станом на дату призначення судової експертизи.

Висновком № 119/15 судово-економічної експертизи від 07.12.2015р. встановлено наступне.

Згідно позову ПАТ «АК «Київводоканал» до КП «ЦОС Шевченківського району» по послугах за період 01.10.2013р.- 30.06.2014 р. (Додаток 1 до експертного висновку) нараховано послуг водопостачання/водовідведення стоків в об'ємі 10 137 251м.куб., на суму 32 885 466,63 грн. (ряд. 10 кол.7, 8); зараховано платежів за поточний період з 01.06.2013 р. по 30.06.2014 р. (з розрахункового рахунку КП «ЦОС Шевченківського району» за орендарів та за послуги на власні потреби; від мешканців та орендарів через КП «ГІОЦ»; зараховано суми пільг та субсидій) на суму 27 292 381,53 грн. (ряд. 10 кол.12); донараховано по перерахунках (без посилання на документи) на суму 433,73 грн. (ряд. 10 кол.17); заборгованість за період 01.10.2013 р. - 30.06.2014 р. склала 5 593 518,84 грн., в т.ч. за постачання/відведення холодної води в сумі 2 636 718,45 грн., постачання/відведення води на підігрів в сумі 2 956 800,39 грн. (ряд. 10 кол. 18,19,20); за даними позову ПАТ «АК «Київводоканал» погашення заборгованості КП «ЦОС Шевченківського району» по послугах водопостачання/відведення за спірний період, оплачені в періоді 01.07.2014 р.- 29.12.2014 р. (по дату позову) не враховано (див. ряд. 1-10 кол. 12).

Щодо відображення в обліку КП «ЦОС Шевченківського району» господарських операцій по взаєморозрахунках з ПАТ «АК «Київводоканал» по договору №05618/2-10 від 20.04.2005р., експертним висновком встановлено, що згідно даних, зазначених в зведених відомостях «Розшифровка табуляграм Київводоканал» та «Розшифровках рахунків абонента» за 01.10.2013р. - 30.06.2014р. (додаткові документи КП «ЦОС Шевченківського району» та ПАТ «АК «Київводоканал») нараховано послуг з постачання/відведення холодної і води на підігрів в обсязі 10 137 251 м.куб., на суму 32 885 466,35 грн. ( Додаток 2 до експертного висновку ряд. 10 кол.11, 12) в тому числі по місяцях:

- за жовтень 2013 р. в обсязі 1121255м.куб., на суму 3624646,69 грн., постачання/відведення води на підігрів/її стоків в обсязі 326364м.куб., на суму 1037837,52грн. (ряд. 1 кол. 11,12, 3,4);

- за листопад 2013 р. в обсязі 1155667м.куб., на суму 3735469,65грн., постачання/відведення води на підігрів/її стоків в обсязі 346886м.куб., на суму 1103097,48грн. (ряд. 2 кол. 11,12, 3,4);

- за грудень 2013 р. в обсязі 1127618м.куб., на суму 3645546,44грн., постачання/відведення води на підігрів/її стоків в обсязі 345784м.куб., на суму 1099593,12грн. (ряд. З кол. 11,12, 3,4);

- за січень 2014 р. в обсязі 1204566м.куб., на суму 3894017,46грн., постачання/відведення води на підігрів/її стоків в обсязі 363484м.куб., на суму 1155879,12грн. (ряд. 4 кол. 11,12, 3,4);

- за лютий 2014 р. в обсязі 1180467м.куб., на суму 3814914,82грн., постачання/відведення води на підігрів/її стоків в обсязі 354049м.куб., на суму 1125875,82грн. (ряд. 5 кол. 11,12, 3,4);

- за березень 2014 р. в обсязі 1086668м.куб., на суму 3528468,78грн., постачання/відведення води на підігрів/її стоків в обсязі 342810м.куб., на суму 1090135,80грн. (ряд. 6 кол. 11,12, 3,4);

- за квітень 2014 р. в обсязі 1122771м.куб., на суму 3663227,77грн. постачання/відведення води на підігрів/її стоків в обсязі 356946м.куб., на суму 1 135088,28грн. (ряд. 7 кол. 11,12, 3,4);

- за травень 2014 р. в обсязі 1120249м.куб., на суму 3652022,83грн. постачання/відведення води на підігрів/її стоків в обсязі 343637м.куб., на суму 1092765,66грн. (ряд. 8 кол. 11,12, 3,4);

- за червень 2014 р. в обсязі 1017990м.куб., на суму 3327151,91грн. постачання/відведення води на підігрів/її стоків в обсязі 278844м.куб., на суму 886723,92грн. (ряд. 9 кол. 11,12, 3,4).

Експертним дослідженням наданих на дослідження регістрів КП «ЦОС Шевченківського району» Оборотно-сальдові відомості по рахунку 63 ПАТ «АК Київводоканал» за період 01.10.2013р. - 30.04.2015р. (щодо сум нарахувань за послуги водопостачання/відведення, сум оплати за вказані послуги, розміру заборгованості перед ПАТ «АК «Київводоканал» за 01.10.2013р.- 30.04.2015р. Додаток 3 до експертного висновку встановлено, що за даними бухгалтерському обліку КП «ЦОС Шевченківського району» сальдо взаєморозрахунків з ПАТ «АК «Київводоканал» станом на 01.10.2013р. складає 503423,92 грн. по дебету рахунку 63 (переплата) (див. Додаток 3 ряд. 1);

в бухгалтерському обліку КП «ЦОС Шевченківського району» відображено послуг водопостачання/відведення від ПАТ «АК «Київводоканал» за 01.10.2013р. - 30.06.2014р. в загальній сумі 32 885900,36 грн. (постачання/відведення холодної води 23 157 488,54 грн., води на підігрів 9 728 411,82 грн.);

згідно з бухгалтерською довідкою №559 від 31.10.2013 р. (за рішеннями господарських судів по справі №13/400) в жовтні 2013 р. здійснено зменшення (списання) суми нарахувань за послуги водопостачання в сумі 2138774,95грн. (ряд. 2 кол.5). Згідно листа №08/6194 від 09.12.2013р. на ім'я директора КП «ЦОС Шевченківського району»: «Розрахунковим департаментом ПАТ «АК «Київводоканал» було розглянуто Ваш лист від 27.11.2013 за №4810 щодо приведення облікових даних у відповідність до рішень суду різних інстанцій у справі №13/400. В жовтні 2013 року облікові дані КП «ЦОС Шевченківського району» приведено у відповідність до рішень суду у вищезазначеній господарській справі. Зазначене коригування має своє відображення в розрахункових листах у графі перерахунки, а саме заборгованість зменшено на загальну суму 2 138 774,95грн.»;

за умови врахування суми 2 138774,95грн. списання по господарській справі №13/400, в бухгалтерському обліку нараховано послуг водопостачання/відведення від ПАТ «АК «Київводоканал» за 01.10.2013р.- 30.06.2014р. на загальну суму 30 747 125,41 грн. (ряд. 11 кол.6), в т.ч. по постачанню/відведенню холодної води 21 018 713,59грн., води на підігрів 9 728 411,82 грн.;

за поточний період 01.10.2013 р. - 30.06.2014 р. перераховано/зараховано платежів (від мешканців через КП «ГІОЦ», орендарів, на власні потреби, зараховано суми пільг та субсидій) на суму 27 048 173,16 грн. (див. ряд. 2-11 кол. 17), в т.ч. по місяцях: за жовтень 2013 р. на суму 2 770 354,22грн.; за листопад 2013 р. на суму 2 893 831,34грн.; за грудень 2013 р. на суму 4 111 557,48грн.; за січень 2014 р. на суму 2 786 314,10грн.; за лютий 2014 р. на суму 2 647 793,61грн.; за березень 2014 р. на суму 3 236 540,04грн.; за квітень 2014 р. на суму 2 843 081,41грн.; за травень 2014 р. на суму 3 001 143,50грн.; за червень 2014 р. на суму 2 757 557,46грн.

Згідно з бухгалтерською довідкою №585 від 29.11.2013 р. (за рішеннями суду) в листопаді 2013 р. здійснено зменшення суми зарахувань за послуги в сумі 244 201,97грн. (бухгалтерська проводка ДтбЗІ 1 Кт717 методом сторно)(ряд. 3 кол. 16 Додатку 3 до експертного висновку);

заборгованість за період з 01.10.2013 р. - 30.06.2014 р. за послуги водопостачання/відведення станом на 01.07.2014 р. склала 3 698 952,25 грн. (ряд. 11 кол.25 Додатку 3 до експертного висновку);

за період з 01.07.2014 р. по 31.12.2014 р. (дата подання позову 29.12.2014 р.), відповідно до п.2.2.2 договору №05618/2-10 КП «ЦОС Шевченківського району» здійснено оплати в рахунок заборгованості за спірний період в сумі 4 617 007,25 грн. (ряд.18 кол.22);

після здійснення оплат за послуги за спірний період відповідно до п.2.2.2 договору в сумі 4 617 007,25 грн., заборгованість КП «ЦОС Шевченківського району» за послуги водопостачання/відведення станом на 31.12.2014 р. (подача позову 29.12.2014 р.) є погашеною (3 698 952,25грн.- 4 617 007,25грн.) (ряд.18 кол.25);

за період з 01.01.2015 р. по 30.04.2015 р. (дата призначення експертизи 23.04.2015 р.), відповідно до п.2.2.2 договору №05618/2-10 КП «ЦОС Шевченківського району» здійснено коригування (збільшення) заборгованості за спірний період в сумі 12 583,85 грн. (ряд. 23 кол.22).

На підставі вищевикладеного експерти дійшли висновку про те, що заборгованість КП «ЦОС Шевченківського району» за послуги водопостачання/відведення станом на 30.04.2015р. (дата призначення експертизи 23.04.2015 р.) є погашеною ( 3 698 952,25 грн.- 4 617 007,25 грн.+12 583,85 грн.).

Таким чином, як вбачається з висновку комісійної судово- економічної експертизи заборгованість КП «ЦОС Шевченківського району» перед ПАТ АК «Київводоканал» за послуги водопостачання та водовідведення відповідно до умов договору №05618/2-10 від 20.04.2005р. за період 01.10.2013 р. - 30.06.2014 р. склала 3 698 952,25 грн. ( Додаток 3 до висновку експертів).

За період з 01.07.2014 р. по 31.12.2014 р. (дата подання позову 29.12.2014 р.), відповідно до п.2.2.2 договору №05618/2-10 від 20.04.2005р. КП «ЦОС Шевченківського району» здійснено оплати в рахунок заборгованості в сумі 4 617 007,25 грн. (Додаток 4 до висновку експертів).

Крім того, згідно експертного висновку станом на 31.12.2014р. (позов подано 29.12.2014р.) за послуги водопостачання/відведення КП «ЦОС Шевченківського району» заборгованість є погашеною. Переплата складає 905 471,15 грн.

Таким чином, на момент пред»явлення позову заборгованість у відповідача перед позивачем відсутня.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції були викликані експерти Науково - дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної вланості Віхляєв О.К. та Сьоміна М.О., які скаладали висновок № 119/15 від 07.12.2015р. для дачі пояснень щодо складених висновків.

В судове засідання з»явився експерт Віхляєв О.К. та пояснив, що в матеріалах справи № 910/29205/14 та в додаткових документах, наданих ПАТ «АК «Київводоканал» на клопотання в експертизі, не міститься регістрів бухгалтерського обліку щодо господарських операцій по договору №05618/2-10 від 20.04.2005р. по взаємовідносинах з КП «ЦОС Шевченківського району» за період 01.10.2013р. - 30.06.2014р. та станом на 29.12.2014р. та 23.04.2015р. У зв'язку з ненаданням на клопотання в експертизі підтверджуючих облікових та інших документів з боку ПАТ «АК «Київводоканал» документально підтвердити заборгованість КП «ЦОС Шевченківського району» згідно даних ПАТ «АК «Київводоканал» не видається за можливе. Експертиза була проведена за наявними в матеріалах справи та додатково витребуваними експертом доказами.

Крім того, в судовому засіданні експерт пояснив, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Так, з бухгалтерського обліку господарських операцій підприємства вбачається наявність як дебіторської так і кредиторської заборгованості, а тому посилання позивача на те, що експертом під час складання висновку було зменшено розмір заборгованості на суму 2 138 774, 95 грн., яка була предметом розгляду у справі № 13/4200 та на думку позивача, не пов»язана із даною справою, спростовується інформацією, що міститься в бухгалтерських документах, витребуваних експертом для проведення експертного дослідження. Експерт зауважив, що висновок було здійснено на підставі принципу безперервності бухгалтерського обліку, а тому доводи позивача є необгрунтованими.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Аналізуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є необґрунтованими, такими, що не підтверджуються матеріалами справи, зібраними у справі доказами та не підлягають задоволенню в повному об'ємі.

З огляду на вищезазначене, колегія приходить до висновку про те, що місцевий суд при прийняті рішення недоведені обставини, що мають значення для справи, визнав доведеними, дійшов до висновків, які не відповідали обставинам справи та чинному законодавству, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно п. 2 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави для скасування чи зміни рішення, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Аналізуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню, а рішення Господарського суду м. Києва не відповідає дійсним обставинам справи та підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" підлягає задоволенню.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал", оскільки апелянтом не надано суду відповідних доказів, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи.

У відповідності до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

На підставі ст. 49 ГПК України витрати відповідача на оплату судової експертизи та апеляційної скарги підлягають відшкодуванню позивачем.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" залишити без задоволенння.

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" задовольнити повністю.

Рішення Господарського суду м. Києва від 13.03.2015р. у справі № 910/29205/14 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, Печерський р н, вул. Лейпцизька, 1-а, ) на користь Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, 10/8, ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 36540, 00 грн. та витрати по оплаті експертного дослідження у розмірі 23 063, 04 грн.

Видати наказ.

Видачу наказів доручити Господарському суду м. Києва.

Матеріали справи № 910/29205/14 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Б.В. Отрюх

Ю.Б. Михальська