ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Справа № 5015/4299/12
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач у справі),
Коваленка В.М.,
Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційну скаргу гр. ОСОБА_4, м. Львів
на ухвалу від 25.06.2015 господарський суд Львівської області
та постановувід 19.10.2015 Львівського апеляційного господарського суду (в частині розгляду позову гр. ОСОБА_4.)
у справі№ 5015/4299/12 господарського суду Львівської області
за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "В.І.П.С.", м. Львів (голова комітету кредиторів)
про банкрутствовідкритого акціонерного товариства "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління", м. Львів
ліквідаторБурма С.В., м. Чернівці
представники сторін у судове засідання не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 15.10.2012 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "В.І.П.С." порушено провадження у справі №5015/4299/12 про банкрутство відкритого акціонерного товариства "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" в порядку загальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду Львівської області від 27.03.2013 за результатами підготовчого засідання визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора до боржника, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядника майна та інше.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 20.06.2013 за результатами попереднього засідання затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, до якого, зокрема включено грошові вимоги ОСОБА_4 в сумі 160 812 грн. з виплати заробітної плати станом на вересень 2011 року та судового збору.

Постановою господарського суду Львівської області від 08.12.2014 визнано боржника банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора та інше.

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до боржника в межах справи про банкрутство з позовною заявою про стягнення 227 147, 40 грн. заборгованості по заробітній платі за період з вересня 2011 року по травень 2015 року (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Ухвалою господарського суду Львівської області від 25.06.2015 (суддя Цікало А.І.), зокрема, в задоволенні позову ОСОБА_4 про стягнення з боржника заборгованості по заробітній платі в сумі 227 147,40 грн. відмовлено. Ухвала в зазначеній частині мотивована тим, що трудові відносини між ОСОБА_4 та боржником фактично були припинені з 26.07.2012, що встановлено в судових рішеннях між тими ж сторонами у цивільній справі, а спір щодо стягнення зарплати з вересня 2011 року до моменту припинення трудових відносин між сторонами вже було вирішено на користь позивача за іншим рішенням суду цивільної юрисдикції.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.10.2015 (судді: Зварич О.В. - головуючий, Хабіб М.І., Юрченко Я.О.) вказану ухвалу залишено без змін із тих же підстав.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_4 та передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 129 Конституції України, ст. ст. 43, 101 Господарського процесуального кодексу України. Доводи касаційної скарги зводяться до заперечення висновків судів попередніх інстанцій про припинення трудових відносин між сторонами спору.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У силу приписів ст. ст. 1115, 1117 ГПК України, що визначають повноваження суду касаційної інстанції та межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, касаційна інстанція не має процесуальних повноважень самостійно встановлювати обставини справи, а на підставі обставин, встановлених судами попередніх інстанцій, перевіряє застосування судами норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 01.07.2006 між ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" в особі Спостережної ради та ОСОБА_4 укладено контракт на управління підприємством на термін з 01.07.2006 по 01.07.2007.

В пункті 1.2 контракту на управління підприємством від 01.07.2006 зазначено, що цей контракт є трудовим договором, на підставі якого виникають трудові стосунки між Головою Правління і підприємством.

Після закінчення дії зазначеного контракту ОСОБА_4 продовжував працювати на посаді Голови правління ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління", у зв'язку з чим відповідно до ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) трудові відносини між сторонами продовжили існувати.

Однак Рішенням Спостережної ради боржника від 26.07.2012 ОСОБА_4 було відкликано з посади Голови правління, про що цього ж дня було видано наказ № 02-К про звільнення вказаної особи на підставі п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Одночасно рішенням Спостережної ради ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" від 26.07.2012 на посаду Голови правління боржника призначено ОСОБА_8, який виконував дані обов'язки до моменту його звільнення у зв'язку з визнанням 08.12.2014 боржника банкрутом і відкриття щодо нього ліквідаційної процедури.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14.08.2013 у справі №463/1409/13, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16.01.2014, визнано нечинним наказ № 02-К від 26.07.2012 з особового складу ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" про звільнення ОСОБА_4 з посади Голови правління боржника.

Проте після прийняття вищезазначеного судового рішення ОСОБА_4 на виконання вимог ст. 235 Кодексу законів про працю України на займаній посаді у встановленому порядку поновлений не був, як і не звертався до суду з відповідною позовною вимогою щодо поновлення його на роботі у ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" на попередній чи будь-якій іншій посаді.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 24.09.2014 у справі за позовом ОСОБА_9 до ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" про стягнення заборгованості по заробітній платі (справа № 2-4739/11) встановлено, що ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах із боржником у період з 01.07.2006 по 26.07.2012, працюючи на посаді Голови правління. Зазначений факт в силу ч. 2 ст. 35 ГПК України не потребує повторного доведення при розгляді спору між тими ж сторонами.

Отже, встановлені судами попередніх інстанцій обставини свідчать про припинення трудових відносин між ОСОБА_4 та боржником з 27.07.2012, тому позовна вимога про стягнення заробітної плати у період після вказаної дати є безпідставною.

Стосовно вимоги про стягнення заробітної плати у період з вересня 2011 року по 27.07.2012, то спір між сторонами щодо заробітної плати за цей період вже вирішений в судовому порядку, а саме: заборгованість за цей період стягнута з боржника на користь ОСОБА_4 за рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14.12.2012 у справі № 2/1312/2231/12.

За таких обставин висновки судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог, як безпідставних, є законними та обгрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувані судові рішення у частині розгляду позову ОСОБА_4 прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не вбачається.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 24, 235 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 35, 1115, 1117, 1119 - 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу гр. ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 25.06.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.10.2015 у справі № 5015/4299/12 в частині розгляду позовної заяви гр. ОСОБА_4 про стягнення з відкритого акціонерного товариства "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" 227 147, 40 грн. заборгованості по заробітній платі залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич