КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2016 р. Справа№ 910/24038/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників cторін:

позивача: Полонська Н.В., довіреність № 1 від 09.02.2016,

Колосов І.В., довіреність б/н від 01.02.2016,

відповідача: Некрасов Д.А., довіреність № 2-06 від 11.01.2016.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2015

у справі № 910/24038/15 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Домус-Проект"

до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 666722, 27 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Домус-Проект" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" про стягнення 666722, 27 грн., з яких: 349269,10 грн. заборгованості, 211798,23 грн. інфляційних, 91030,98 грн. пені, 14623,97 грн. 3% річних за прострочення виконання зобов'язання за договором на проектно-вишукувальні роботи № від 30.12.2013.

В процесі розгляду справи, заявою від 10.11.2015 позивач зменшив розмір позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача 349269,10 грн. заборгованості, 211798,23 грн. інфляційних, 22070,83 грн. пені, 14639,54 грн. 3% річних за прострочення виконання зобов'язання.

Судом вищевказана заява позивача була прийнята до розгляду, у зв'язку із чим має місце нова ціна позову, з якої підлягає вирішенню спір у даній справі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі №910/24038/15 позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1; ідентифікаційний код 30019801) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Домус-Проект" (49000, м. Дніпропетровськ, пров. Добровольців, б. 6, кв. 217; ідентифікаційний код 35202644) 349269 (триста сорок дев'ять тисяч двісті шістдесят дев'ять) грн. 10 коп. заборгованості, 14639 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять дев'ять) грн. 54 коп. 3% річних, 211798 (двісті одинадцять тисяч сімсот дев'яносто вісім) грн. 23 коп. інфляційних, 22070 (двісті одинадцять тисяч сімсот дев'яносто вісім) грн. 83 коп. пені та витрати на сплату судового збору в сумі 8966 (вісім тисяч дев'ятсот шістдесят шість) грн. 66 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі №910/24038/15. Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Домус-Проект" до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в стягненні суми боргу за Договором № від 30.12.2013. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на позивача.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував і порушив норми матеріального та процесуального права.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт зазначив, що фінансові плани відповідача підлягають затвердженню у порядку, встановленому наказом Міністерства економіки України "Про затвердження порядку складання, затвердження та контролю виконання фінансових планів державних підприємств, акціонерних, холдингових компаній та інших суб'єктів господарювання, у статутному фонді яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) належать державі, та їх дочірніх підприємств" №173 від 21.06.2005.

Розповсюдження положень цього Порядку на відповідача визначено п. 1 вказаного наказу, де зазначено про те, що цей Порядок затверджений, в тому числі, для складання, затвердження та контролю виконання фінансових планів суб'єктів господарювання, у статутному фонді яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) належать державі, та їх дочірніх підприємств, яким для НАК "Нафтогаз України" є відповідач.

За таких обставин, до моменту погодження фінансового плану відповідача на 2013 рік, останній був позбавлений можливості здійснення у 2013 році фінансування оплати вартості товару, поставленого відповідно до умов Договору, оскільки таке фінансування не було погоджено засновником (НАК "Нафтогаз України") та не затверджено у встановленому порядку (аналогічна ситуація склалась із фінансовим планом відповідача на 2014 рік). Тому, як зазначив скаржник, реальне фінансування видатків відповідача протягом 2013-2014 років, на які припадає момент виконання відповідачем зобов'язань згідно умов Договору № на проектно-вишукувальні роботи по об'єкту "Капітальний ремонт "Севєродонецьк", з незалежних від ПАТ "Укртрансгаз" причин, було неповним та недостатнім. Отже, на думку апелянта, зобов'язання відповідача в частині сплати коштів за спірним договором були змінені, внаслідок незалежних від нього причин, що полягали у недостатності грошових коштів для виконання витратних частин фінансових планів ПАТ "Укртрансгаз" на 2013-2014 роки.

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив апеляційний господарський суд залишити рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі №910/24038/15 без змін, з огляду на його законність та обґрунтованість, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" без задоволення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/24038/15 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.01.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 04.02.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2016 розгляд справи відкладено на 10.03.2016.

Представник позивача в судовому засіданні, яке відбулось 10.03.2016, просив апеляційний господарський суд у задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні, яке відбулось 10.03.2016, підтримав апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" та просив апеляційний господарський суд її задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.12.2013 між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (відповідач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Домус-Проект" (позивач, підрядник) було укладено договір № на проектно-вишукувальні роботи по об'єкту "Капітальний ремонт аеропорту "Сєвєродонецьк" (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій ризик власними силами і засобами виконати відповідно до умов договору проектно-вишукувальні роботи по об'єкту "Капітальний ремонт аеропорту "Сєверодонецьк" (далі - роботи) в повному обсязі відповідно до вимог чинних нормативних документів, завданню на розробку проектної документації на стадії "Проект (П)" та "Робоча документація (Р)", а замовник зобов'язується прийняти ці роботи та оплатити їх.

Склад, вартість та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені зведеним кошторисом на виконання робіт (додаток № 1 до договору), протоколом узгодження договірної ціни (додаток № 3 до договору), які є невід'ємною частиною цього договору (п. 1.3 договору).

Згідно з п. 2.1 договору вартість робіт за договором визначається з урахуванням діючих на час складання кошторисів норм. Договірна вартість робіт відповідно до зведеного кошторису на виконання робіт та протоколу узгодження договірної ціни складає 1980000,00 грн., включно з ПДВ.

Відповідно до п. 2.3 договору, оплата за виконані роботи здійснюється замовником поетапно згідно календарного графіку виконання робіт на підставі підписаного акту здавання-приймання виконаних робіт в строк не пізніше 30 календарних днів з дати їх підписання уповноваженими представниками сторін. При цьому 5% від суми кожного акту утримується від сплати до моменту отримання позитивних висновків усіх необхідних експертиз. Остаточний розрахунок здійснюється після отримання замовником позитивного висновку ДП "Укрдержбудекспертиза" протягом 30 календарних днів. Проведення експертизи здійснюється за рахунок замовника.

Пунктом 7.1 договору визначено, що за порушення строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, з яких допущено порушення строку надання, за кожний день такого прострочення, а за прострочення надання послуг понад тридцять днів підрядник додатково сплачує штраф у розмірі семи відсотків вартості послуг, з яких допущено порушення. Сплата пені та/або додаткового штрафу не звільняє підрядника від виконання зобов'язання.

Згідно з п. 8.1 договору, договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31.12.2014, а в частині здійснення розрахунків - до повного виконання.

В подальшому, відповідно до умов договору, позивачем виконано обумовлені договором роботи на загальну суму 611862,21 грн., що підтверджується актами здавання-приймання виконаних робіт № 1/02 від 17.02.2014, № 2/03 від 17.03.2014, № 3/04 від 30.04.2014, та накладними № 1/02 від 17.02.2014, № 2/03 від 17.03.2014, № 3/04 від 30.04.2014, підписаними повноважними представниками та скріпленими печатками сторін.

Відповідач, в свою чергу, виконані роботи оплатив лише частково, на суму 232000,00 грн.

Статтею 887 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 889 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Однак, доказів оплати відповідачем суми заборгованості суду не надано.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача 349269,10 грн. заборгованості за договором № від 30.12.2013.

Крім того, виходячи з положень ст. 610, ч. 1 ст. 612, ст. 611 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, відповідачем порушено грошове зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та, зокрема, у вигляді нарахування інфляційних та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України та пені на підставі п. 7.1 договору.

Суд перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, інфляційних та пені дійшов висновку про його відповідність вимогам закону та умовам договору, внаслідок чого вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованих 3% річних в сумі 14639,54 грн., інфляційних в сумі 211798,23 грн., а також пені у сумі 22070,83 грн. підлягають задоволенню.

Стосовно посилань відповідача щодо неможливості своєчасно та у повному обсязі здійснити оплату наданих за договором послуг внаслідок відсутності фінансування з боку НАК "Нафтогаз України", як засновника відповідача, суд відзначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем визнається факт надання позивачем послуг за договором на проектно-вишукувальні роботи № від 30.12.2013.

Разом з цим, відповідач зазначив, що у зв'язку з відсутністю фінансування з боку НАК "Нафтогаз України", як засновника відповідача, останній був позбавлений можливості своєчасно та у повному обсязі здійснити оплату наданих за договором послуг.

В той же час, суд зазначає, що обов'язок замовника оплатити надані йому послуги в силу вимог чинного законодавства не пов'язаний з наявністю у того необхідних коштів чи станом виконання перед ним зобов'язань іншими особами.

Наявність таких обставин не дає підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання (ст. 617 ЦК України).

Додатково суд відзначає, що відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання обов'язку з оплати виконаних робіт. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду України № 11/446 від 15.05.2012 та рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005.

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідачем не надано суду належних доказів, що підтверджують неможливість останнім виконати зобов'язання за договором № від 30.12.2013.

Щодо посилань скаржника на відсутність погодження фінансового плану відповідача на 2013 рік, а також не затвердження його у встановленому порядку засновником (аналогічна ситуація склалась із фінансовим планом відповідача на 2014 рік), та як наслідок позбавлення останнього можливості своєчасного здійснення оплати вартості товару, поставленого відповідно до умов Договору, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду відзначає наступне.

Фінансові плани відповідача підлягають затвердженню у порядку, встановленому наказом Міністерства економіки України "Про затвердження порядку складання, затвердження та контролю виконання фінансових планів державних підприємств, акціонерних, холдингових компаній та інших суб'єктів господарювання, у статутному фонді яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) належать державі, та їх дочірніх підприємств" №173 від 21.06.2005. Розповсюдження положень цього Порядку на відповідача визначено п. 1 вказаного наказу, де зазначено про те, що цей Порядок затверджений, в тому числі, для складання, затвердження та контролю виконання фінансових планів суб'єктів господарювання, у статутному фонді яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) належать державі, та їх дочірніх підприємств, яким для НАК "Нафтогаз України" є відповідач.

Отже, порядок погодження фінансових планів відповідача та порядок їх затвердження його засновником є внутрішніми документами відповідача, що регулюються вищевказаним наказом.

Тому посилання відповідача на те, що фінансування не було погоджено та затверджено у встановленому порядку його засновником, наслідком чого стала неможливість відповідача своєчасно оплатити вартість товару, поставленого відповідно до умов Договору, не можуть братись до уваги, оскільки зазначена обставина не звільняє відповідача від обов'язку виконати зобов'язання за договором № від 30.12.2013.

Крім того, згідно п. 4 зазначеного Наказу, який був чинним на момент виникнення спірних договірних правовідносин, проект фінансового плану підприємства з пронумерованими, прошнурованими та скріпленими печаткою сторінками у двох примірниках за формою згідно з додатком 1 у паперовому та електронному вигляді подається органу, уповноваженому управляти державним майном або корпоративними правами держави, до 15 червня року, що передує плановому.

Вищенаведене дає підстави вважати, що у будь - якому разі, до 15 червня року, що передує плановому, фінансовий план вже має бути затверджений засновником/засновниками державних підприємств, акціонерних, холдингових компаній та інших суб'єктів господарювання, у статутному фонді яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) належать державі та бути поданим органу, уповноваженому управляти державним майном або корпоративними правами держави.

Таким чином, відсутність затвердженого у встановленому законом порядку фінансового плану позбавило би відповідача права проводити прилюдні торги та укладати спірний договір, оскільки вказані дії суперечили б закону.

Беручи до уваги вищенаведене, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі №910/24038/15 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі №910/24038/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" - без задоволення.

2. Матеріали справи №910/24038/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран