ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.03.16 Справа № 904/800/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-МОЛ", м. Дніпропетровськ

до приватного підприємства "ГОРДІС", м. Дніпропетровськ

про стягнення 70 973,42 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №309 від 30.12.2015

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-МОЛ» (надалі Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до приватного підприємства «ГОРДІС» (надалі Відповідач) про стягнення 74 074,49 грн. за договором постачання №1201 від 12.01.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2016 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

В судовому засіданні 03.03.2016 розгляд справ був відкладений на 17.03.2016 відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

09.03.2016 Позивач подав через канцелярію суду уточнювану позовну заяву вих. №74 від 04.03.2016, відповідно до якої в звязку з перерахунком пені, інфляційних втрат та 3% річних позовні вимоги були зменшені до 70 973,42 грн.

Уточнювана позовна заява прийнята судом до розгляду.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем вимог діючого законодавства та умов згаданого договору, а саме порушення строків оплати за поставлений товар. У підтвердження своїх позовних вимог Позивач надав суду договір постачання №1201 від 12.01.2015, рахунок на оплату №116 від 04.06.2015, видаткову накладну №1084 від 08.06.2015, довіреність №13 від 08.06.2015 на отримання товарно-матеріальних цінностей, платіжні доручення №111 від 18.06.2015, №112 від 29.06.2015, №124 від 17.07.2015, №126 від 21.07.2015, акт звірки взаєморозрахунків.

Позивач керуючись п.п.5.4., 6.3. ОСОБА_2, нормами Господарського та Цивільного кодексів України просить стягнути з Відповідача заборгованість за поставлений товар в сумі 54 930,71 грн., інфляційні втрати в сумі 1 017,28 грн., три процентів річних у сумі 830,73 грн., пеню в сумі 14 194,70 грн.

Відповідач у призначені на 03.03.2016, 17.03.2016 судові засідання не зявився; відзив на позовну заяву не надав; пояснень щодо причин неприбуття в судові засідання не надходило; про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, за вказаною у позовній заяві та підтвердженою Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 25.11.2013 адресою: 49000, АДРЕСА_1. Факт належного повідомлення Відповідача про дату, час та місце судового засідання також підтверджується реєстром №62 від 11.03.2016 на відправку замовленої пошти по Дніпропетровську з повідомленням.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст.64 та ст.87 Господарського процесуального кодексу України.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011).

Таким чином, оскільки неможливість присутності в судовому засіданні представника Відповідача документально підтверджена не була, надані Позивачем матеріали справи та оригінали документів дозволяють розглянути справу по суті спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Відповідача за наявними в справі матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 17.03.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2015 товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-МОЛ» (Позивач, Постачальник) та приватне підприємство «ГОРДІС» (Відповідач, Покупець) уклали договір постачання №1201 (надалі Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобовязався поставити та передати Товар, згідно із заявкою (замовленням) Покупця, а Покупець прийняти його та оплатити на умовах, обумовлених в даному договорі (п.1.1. ОСОБА_2).

Відповідно до п.5.1. ОСОБА_2, загальна сума ОСОБА_2 складає суму вартості кожної партії поставленого Товару, отриманого за всіма накладними, протягом дії даного ОСОБА_2. Покупець проводить оплату за поставлений Товар шляхом банківського перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника з відстрочкою платежу 14 календарних днів з моменту отримання рахунку-фактури на оплату (п.5.4. ОСОБА_2).

Виходячи з наданих Позивачем ОСОБА_2, рахунку на оплату №116 від 04.06.2015, Сторони домовились про поставку сиру «Голландський» 45% фас.4-5 кг у кількості 4 997,962 кг, загальною вартістю 169 930,71 грн.

На виконання ОСОБА_2 Позивач 08.06.2015 здійснив поставку сиру «Голландський» у кількості 4 997,962 кг загальною вартістю 169 930,71 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №1084 від 08.06.2015, довіреністю №13 від 08.06.2015 на отримання товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином, виходячи з умов п.5.4. ОСОБА_2, Відповідач зобовязаний був здійснити оплату поставленого Товару в строк до 22.06.2015 включно.

Проте Відповідач оплату поставленого Товару здійснив частково в сумі 115 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №111 від 18.06.2015, №112 від 29.06.2015, №124 від 17.07.2015, №126 від 21.07.2015.

Отже сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 54 930,71 грн.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення порядку оплати поставленого Товару, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 54 930,71 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з Відповідача 3% річних в сумі 830,73 грн. за період прострочення з 23.06.2015 по 23.12.2015 та інфляційні втрати в сумі 1 017,28 грн. за період прострочення липень 2015 року грудень 2015 року.

Враховуючи, що Позивачем доведено шляхом надання належних доказів, що Відповідачем допущено порушення порядку оплати поставленого Товару, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю, а саме, підлягають стягненню 830,73 грн. 3% річних, 1 017,28 грн. інфляційних втрат.

Згідно з п.6.3. ОСОБА_2, у разі прострочення оплати Товару Постачальник стягує з Покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми неоплаченого у строк Товару за кожний день прострочення платежу.

За розрахунком Позивача розмір пені за порушення порядку оплати поставленого Товару за період прострочення з 23.06.2015 по 23.06.2016 складає 14 194,70 грн.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Господарським судом встановлено, що зобовязання з оплати поставленого Товару Відповідачем виконано не повному обсязі, тобто з порушенням п.5.4. ОСОБА_2.

Перевіривши здійснений Позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що розрахунок здійснений вірно, а отже позовні вимоги про стягнення пені в сумі 14 194,70 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені Позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства «ГОРДІС» (49000, АДРЕСА_1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-МОЛ» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, будинок 38, приміщення 1, ) 54 930,71 грн. основного боргу, 1 017,28 грн. інфляційних втрат, 830,73 грн. 3% річних, 14 194,70 грн. пені, 1 378,00 грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17.03.2016.

Суддя ОСОБА_3