УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.03.2016Справа № 910/4040/16
Суддя Мудрий С.М., розглянувши

позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА "СІНАЙ"

до публічного акціонерного товариства "ХІМНАФТОМАШПРОЕКТ"

про визнання рішення недійсним

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до вимог ст. 28 Господарського процесуального Кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють в межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Згідно ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Наведені положення не передбачають подання позовної заяви в копії, проте позивачем до суду подано копію позовної заяви № б/н від 19.02.2016 року.

Відповідно до п. 3 ст. 63 ГПК України - у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до частини 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Надані ксерокопії документів належним чином не засвідчені.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затверджена Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "згідно з оригіналом", назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту підпис, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Судом встановлено, що надані ксерокопії документів належним чином не засвідчені, оскільки взагалі не завірені, а тому не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів в розумінні ст. 36 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.06.2011 року №3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору із позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат, тобто від 1378,00 грн. до 206 700,00 грн., із позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати, тобто - 1378,00 грн.

Законом України від 08.07.2011, № 3674-VI "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Таким чином, документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення поштового зв'язку, які прийняли платіж, а також платіжне доручення.

Відповідно до п. п. 2.20., 2.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р.,чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 року № 22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до вказаної Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до вказаної Інструкції.

Платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення поштового зв'язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Заявником в якості доказу сплати судового збору за подання позовної заяви від 19.02.2016 року додано незавірену копію квитанції № N19KV33246 від 17.02.2016 р. на суму 1378,00 грн.

Вказані обставини перешкоджають дійти беззаперечного висновку, що судовий збір сплачено в доход Державного бюджету України за розгляд саме цієї позовної заяви.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником в якості сплати судового збору за подання зазначеної позовної заяви додано лише незавірену копію квитанції, в той час як зазначені платіжні документи до господарського суду повинні подаватися лише в оригіналі, суд дійшов висновку, що заявником не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку, а тому вказана позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку від 05.03.09 року № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Тобто, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі або належним чином засвідчені.

Як вбачається із доданих до позовної заяви документів, в якості доказів відправлення копії позовної заяви і доданих до неї документів заявником надано взагалі не завірені копії фіскальних чеків № 6145 від 22.02.2016 ррку, № 6144 від 22.02.2016 року та копії описів вкладення, які належним чином не засвідчені, що не є належним доказом направлення копії позовної заяви відповідачеві.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. п. 1, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Суддя С.М. Мудрий