РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016Справа №910/1514/16
За позовом Керівника Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Конотопської міської ради, відділу освіти Конотопської міської ради

до Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -

Відділ комунального майна Конотопської міської ради Сумської області

про стягнення 58 815,38 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від прокуратури: Кісловська Ю.С. (посвідчення № 016116 від 10.04.2013)

від позивача: Беспала О.В. (начальник)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Керівник Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Конотопської міської ради, відділу освіти Конотопської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом" (відповідач) 58 815,38 грн. заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення Рег. № ф 2003/02-79 від 01.07.2003.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань в частині повної та своєчасної сплати орендної плати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження по справі № 910/1514/16, розгляд справи призначено на 18.02.2016.

16.02.2016 через відділ діловодства суду від відділу освіти Конотопської міської ради надійшли документи по справі (супровідний лист № 01-12/08 від 15.02.2016).

В судове засідання 18.02.2016 з'явились прокурор та представник позивача та надали суду пояснення щодо обставин справи .

Представник відповідача в судове засідання 18.02.2016 не з'явився, відзиву та витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2016 розгляд справи № 910/1514/16 відкладено на 10.03.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України та залучено до участі у справі № 910/1514/16 третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів - Відділ комунального майна Конотопської міської ради Сумської області (41600, Сумська обл., м. Конотоп, пр. Миру, буд. 8, ).

10.03.2016 через відділ діловодства суду від прокурора та відділу освіти Конотопської міської ради надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

10.03.2016 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшов відзив, в якому відділ комунального майна Конотопської міської ради Сумської області просив суд розглядати справу без його участі, підтримав позовні вимоги позивача та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання 10.03.2016 з'явилися прокурор та представник відділу освіти Конотопської міської ради, представник третьої особи не з'явився.

Прокурор та представник відділу освіти Конотопської міської ради надали суду пояснення по суті позовних вимог, підтримали вимоги з підстав викладених в позові, просили суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання 10.03.2016 не з'явився, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав.

У відповідності до п.п. 3.9.1. п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи надсилались на юридичну адресу відповідача (вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), а відтак, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Водночас, судом, враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 10.03.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2003 між Фондом комунального майна Конотопської міської ради (правонаступником якого є Відділ комунального майна Конотопської міської ради Сумської області) (далі - орендодавець) та Конотопським відділенням Міжрегіональної академії управління персоналом (далі - орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення Рег. № -ф 2003/02-79 від 01.07.2003 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення (далі - майно), загальною площею 227,4 кв.м., розміщене за адресою: м. Конотоп, проспект Леніна, 15, що знаходиться на балансі управління освіти Конотопської міської ради.

Додатковою угодою № ф-2008/02-118 від 13.08.2008 до договору оренди нежитлового приміщення від 01.07.2003 № ф- 2003/02-79 від 13.08.2008 пункт 1.1. договору викладено в новій редакції, згідно якої орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування вбудовані нежитлові приміщення (майно), загальною площею 532,1 кв. м, розташовані на першому поверсі будівлі загальноосвітньої школи № 4 - пам'ятки архітектури місцевого значення за адресою: Сумська обл., м. Конотоп, проспект Леніна, будинок, 15, та перебувають на балансі управління освіти міської ради (далі - Балансоутримувач).

Положеннями п. 2.1 Договору встановлено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акту приймання-передачі майна.

Відповідно до п. 3.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № ф-2008/02-118 від 13.08.2008, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади м. Конотоп, затвердженої рішенням міської ради від 24.02.2006 і становить без ПДВ за перший місяць оренди (серпень 2008) - 4 640,21 грн.

Орендна плата за кожний наступний місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.2 Договору).

Згідно п.3.3. Договору (в редакції Додаткової угоди № ф-2008/02-118 від 13.08.2008), орендна плата перераховується орендарем у такому співвідношенні: 50% - до Місцевого бюджету, 50% - на розрахунковий рахунок балансоутримувача не пізніше 15 числа поточного місяця.

Положеннями п. 5.2 Договору встановлений обов'язок орендаря своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату за орендоване майно.

Додатковою угодою № 2013/02-68 від 01.08.2013 до Договору, сторони продовжили термін дії договору на 10 років, з 01.07.2013 до 01.07.2023 включно.

На виконання умов Договору, 13.08.2008 між орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем було підписано Акт приймання - передачі нежитлового приміщення, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування вбудовані нежитлові приміщення, загальною площею 532,1 кв. м, розташовані на першому поверсі будівлі загальноосвітньої школи № 4 - пам'ятки архітектури місцевого значення за адресою: Сумська обл., м. Конотоп, проспект Леніна, 15 та перебувають на балансі управління освіти міської ради.

За твердження прокурора та позивача, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за Договором, у період з квітня 2015 року по грудень 2015 року включно, у відповідача виникла заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 58815,37 грн.

29.01.2016 між Конотопською місцевою радою та відповідачем підписано Акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого розмір заборгованості відповідача перед відділом освіти Конотопської міської ради складає 58 815,38 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом прокурор в інтересах позивачів просить стягнути заборгованість у розмірі 58 815,38 грн. в судовому порядку.

При цьому, статтею 121 Конституції України на органи прокуратури України покладено функції представництва інтересів громадян та держави в судах.

Частиною 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII, представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно із ч. 1, ч. 3 ст. 2 ГПК України передбачено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Статтею 29 ГПК України передбачено, що прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 N 3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (далі - Рішення Конституційного Суду України), із врахуванням того, що, "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідні повноваження органу місцевого самоврядування визначаються з огляду на вимоги Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР, первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на нерухоме майно.

Таким чином, Конотопська міська рада є органом, що представляє територіальну громаду міста Києва та здійснює від імені територіальної громади міста Києва повноваження щодо розпорядження майном комунальної власності.

Відділ освіти Конотопської міської ради, який є структурним підрозділом органу місцевого самоврядування - Конотопської міської ради, є місцевим органом управління освіти.

Враховуючи наявну заборгованість відповідача, звернення прокурора в інтересах держави в особі Конотопської міської ради, відділу освіти Конотопської міської ради, до господарського суду з даним позовом, направлено на захист їх охоронюваних законом інтересів та інтересів держави.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 283 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Положеннями ч. 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч.4 ст. 286 Господарського кодексу України передбачено, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Матеріалами справи підтверджується факт користування відповідачем, у період з квітня 2015 року по грудень 2015 року включно, приміщенням загальною площею 532,1 кв.м., що розташовані на першому поверсі будівлі загальноосвітньої школи № 4 за адресою: м. Конотоп, проспект Леніна, 15.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, умовами п. 3.3 Договору встановлено, що орендна плата сплачується відповідачем щомісячно не пізніш 15 числа поточного місяця.

Обов'язок щодо своєчасного внесення орендної плати орендарем передбачено частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", частиною 5 статті 762 Цивільного кодексу України, частиною 3 статті 285 Господарського кодексу України.

Відповідач, в порушення умов Договору та вимог чинного законодавства України, неналежним чином не виконав зобов'язання за Договором, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 58 815,38 грн., яка, крім того, відображена сторонами у Акті звірки взаємних розрахунків.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні положення викладені у ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що факт заборгованості відповідача перед відділом освіти Конотопської міської ради у сумі 58815,37 грн. за користування орендованим приміщенням, належним чином доведений, документально підтверджений, а матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем орендних платежів у строки, встановлені договором.

Оскільки, матеріалами справи підтверджується факт користування відповідачем, у період з квітня 2015 року по грудень 2015 року включно, приміщенням загальною площею 532,1 кв.м, розташованим на першому поверсі будівлі загальноосвітньої школи № 4 за адресою: Сумська обл., м. Конотоп, проспект Леніна, 15, розмір заборгованості по орендній платі, у відповідності до ст. 33-34 ГПК України, належним чином доведений, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача боргу у розмірі 58815,37 грн.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом" (03039, м. Київ, вул. Фрометівська, будинок 2, код 00127522) на користь держави в особі відділу освіти Конотопської міської ради (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул., Жарікова, будинок 12, код 02147902, р/р 1765 в УДК в Сумській обл., МФО 837013) заборгованість у розмірі 58815,38 грн.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом" (03039, м. Київ, вул. Фрометівська, будинок 2, код 00127522) на користь прокуратури Сумської області (40000, Сумська обл., м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33, код 03527891, р/р 2983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00 грн.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 14.03.2016.

Суддя С.О. Турчин