ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2016 р.Справа № 922/3774/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом 1. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків, 2. Приватного підприємства "Агро-Новоселівка 2009", с. Новоселівка
до 1. Відділу Державної виконавчої служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, м. Нова Водолага, 2. Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Росія", с. Сосонівка, 3. Управління Пенсійного фонду України в Нововодолазькому районі Харківської області, смт. Н. Водолага, 4. Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Харківського обласного відділення, м. Харків, 5. Харківського обласного центру зайнятості, м. Харків, 6. Сосонівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, с. Сосонівка , 1-а 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, с. Сосонівка та 2-а 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, с. Сосонівка
про виключення майна з опису, зняття арешту та визнання права власності
за участю представників:

1-го позивача - ОСОБА_4, довіреність №308 від 23.02.2016 ;

2-го позивача - ОСОБА_4, довіреність №б/н від 21.02.2016;

1-го відповідача - не з'явився;

2-го відповідача - Крецул Л.М., довіреність №39 від 19.09.2015;

3-го відповідача - Семенко А.А., довіреність №166/20-07 від 22.01.2016;

4-го відповідача - Ісмайлова Т.О., довіреність №18 від 04.01.2016;

5-го відповідача - Лесик О.І., довіреність №23 від 31.12.2015;

6-го відповідача - не з'явився;

1-а 3-я особа - гр. ОСОБА_2 (особисто);

2-а 3-я особа - гр. ОСОБА_3 (особисто)

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (1-позивач) та Приватне підприємство "АГРО-НОВОСЕЛІВКА 2009" (2-ий позивач) звернулись до господарського суду Харківської області з позовом до Відділу Державної виконавчої служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області та Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Росія", в якому просять суд:

- визнати за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 право власності на огорожу, яка виготовлена з залізобетонних плит у кількості 281 штуки, що знаходиться по АДРЕСА_1, Нововодолазький район, Харківська область.

- виключити з Акту опису та арешту майна від 24.03.2015 року, складеного державним виконавцем відділу ДВС Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області Луговим Владиславом Миколайовичем огорожу, яка виготовлена з залізобетонних плит у кількості 281 штуки, що знаходиться по АДРЕСА_1, Нововодолазький район, Харківська область та належить на праві власності фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1.

- зняти арешт з огорожі, яка виготовлена з залізобетонних плит у кількості 281 штуки згідно Акту опису та арешту майна від 24.03.2015 року, складеного державним виконавцем відділу ДВС Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області Луговим Владиславом Миколайовичем, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належить на праві власності фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1.

- визнати за приватним підприємством "Агро-Новоселівка 2009" право власності на огорожу, яка виготовлена з залізобетонних плит у кількості 64 штуки, що знаходиться по АДРЕСА_1, Нововодолазький район, Харківська область.

- виключити з Акту опису та арешту майна від 24.03.2015 року, складеного державним виконавцем відділу ДВС Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області Луговим Владиславом Миколайовичем огорожу, яка виготовлена з залізобетонних плит у кількості 64 штуки, що знаходиться по АДРЕСА_1, Нововодолазький район, Харківська область та належить на праві власності Приватному підприємству "Агро-Новоселівка 2009".

- зняти арешт з огорожі, яка виготовлена з залізобетонних плит у кількості 64 штуки згідно Акту опису та арешту майна від 24.03.2015 року, складеного державним виконавцем відділу ДВС Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області Луговим Владиславом Миколайовичем, що знаходиться по АДРЕСА_1, Нововодолазький район, Харківська область та належить на праві власності Приватному підприємству "Агро-Новоселівка 2009".

В обгрунтування позову позивачі посилаються на те, що 12.10.2008 загальними зборами співвласників майна (протокол № 05/2008) було прийнято рішення про задоволення заяви 1-го позивача про виділення на належний йому майновий пай, що посвідчений Свідоцтвом серії НОМЕР_1 про право власності на майновий пай члена колективного підприємства "Росія" на загальну суму 3 430 881,00 грн. та прийнято рішення про визначення конкретного майна та виділення його ОСОБА_1 в натурі, у тому числі огорожу вартістю 200 000 грн., що фактично складає 710 залізобетонних плит, частина з яких була передана у власність гр.ОСОБА_9, який передав її за договорами купівлі-продажу у 2014 році 2-ому позивачу, а тому на час подання позову у власності 1-го позивача перебуває огорожа у кількості 281 залізобетонної плити, а у власності 2-го позивача - огорожа у кількості 64 залізобетонних плит, яка знаходиться по АДРЕСА_1. Проте, 24 березня 2015 року 1-им відповідачем при примусовому виконанні ЗВП № 45149286 згідно акту опису та арешту майна було описано та накладено арешт на огорожу, яка виготовлена з залізобетонних плит у кількості 710 штук, що знаходиться по АДРЕСА_1, а тому позивачі керуючись ч.1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" звернулись до суду з даним позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту, оскільки вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить позивачам, а не боржнику (2-ому відповідачу).

07 липня 2015 року від 1-го позивача надійшла заява про забезпечення позову за вх. № 27459, яка долучена судом до матеріалів справи.

У вищенаведеній заяві 1-ий позивач просить суд забезпечити позов шляхом заборони 1-ому відповідачу вчиняти дії, спрямовані на реалізацію огорожі, яка виготовлена у тому числі з залізобетонних плит у кількості 281 штуки, що знаходиться по вулиці Миру, с.Сосонівка, Новодолазький район, Харківська область, у тому числі через продаж на прилюдних торгах, аукціонах, на комісійних умовах.

21 липня 2015 року 2-ий позивач надав заяву про забезпечення позову за вх. № 29301, яка також долучена до матеріалів справи.

У вищенаведеній заяві 2-ий позивач просить суд забезпечити позов шляхом заборони 1-ому відповідачу вчиняти дії, спрямовані на реалізацію огорожі, яка виготовлена у тому числі з залізобетонних плит у кількості 64 штуки, що знаходиться по вулиці Миру, с.Сосонівка, Новодолазький район, Харківська область, у тому числі через продаж на прилюдних торгах, аукціонах, на комісійних умовах.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.08.2015 року провадження у справі №922/3774/15 припинено.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 із вказаною ухвалою суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 19.08.2015 року у справі №922/3774/15.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02 вересня 2015 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено, ухвалу господарського суду Харківської області від 19.08.2015 року у справі №922/3774/15 скасовано, справу №922/3774/15 направлено до господарського суду Харківської області для розгляду в іншому складі суду.

17 вересня 2015 року матеріали справи №922/3774/15 повернулись до господарського суду Харківської області.

17.09.2015 р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Харківської області справу призначено для розгляду судді Чистяковій І.О.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 вересня 2015 року призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 06 жовтня 2015 р. о 11:00 год.

29 вересня 2015 року до господарського суду Харківської області надійшла касаційна скарга Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Росія" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29 вересня 2015 року провадження у справі 922/3774/15 зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Росія" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 р.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 16 листопада 2015 року касаційну скаргу Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Росія" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 у справі № 922/3774/15 повернуто заявнику без розгляду.

25 листопада 2015 року до суду від 2-го позивача надійшло клопотання (вх. №47348), в якому він просить суд поновити провадження у справі, у зв'язку з залишенням без розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Росія" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 р. у справі № 922/3774/15.

26 листопада 2015 року матеріали справи №922/3774/15 повернулись до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 листопада 2015 року поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 10 грудня 2015 р. о 11:00 год.

30 листопада 2015 року до господарського суду Харківської області надійшла касаційна скарга Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Росія" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 грудня 2015 року провадження у справі 922/3774/15 зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Росія" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 р.

Постановою Вищого господарського суду України від 29 грудня 2015 року касаційну скаргу Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Росія" залишено без задоволення, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 у справі № 922/3774/15 залишено без зміни.

12 січня 2015 року матеріали справи №922/3774/15 повернулись до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 січня 2016 року провадження у справі № 922/3774/15 поновлено та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 09 лютого 2016 р. о 10:00 год.

Також, 09 лютого 2016 року представник 2-го відповідача через канцелярію суду надав заперечення на позов (вх. №4261/16), які судом долучено до матеріалів справи.

У наданих до суду письмових запереченнях 2-ий відповідач заперечує проти позову, зокрема посилаючись на те, що загальні збори, які було проведено 12.10.2008 року є не правомочними, оскільки в протоколах зазначено про проведення загальних зборів співвласників реорганізованого підприємства КСП -колгосп "Росія", тобто підприємства, яке відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України припинило свою діяльність та усе майно якого перейшло до іншої юридичної особи-правонаступника у 2000 році.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09 лютого 2016 року розгляд справи відкладено на 25 лютого 2016 р. о 12:00 год.

Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості 3-їх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізичну особу - ОСОБА_2 та фізичну особу - ОСОБА_3.

Також, цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості відповідачів:

- УПФУ у Нововодолазькому районі Харківської області в якості 3-го відповідача,

- Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Харківського обласного відділення в якості 4-го відповідача,

- Харківський обласний центр зайнятості в якості 5-го відповідача,

- Сосонівську сільську раду Нововодолазького району Харківської області в якості 6-го відповідача.

1-й відповідач 25.02.2016 через канцелярію суду надав письмові заперечення на позовну заяву про виключення майна з опису, зняття арешту та визнання права власності (вх. №6369), які судом долучено до матеріалів справи.

У наданих до суду запереченнях на позовну заяву, 1-ий позивач повідомляє, зокрема про те, що 24.03.2015 державним виконавцем було зроблено вихід за адресою: с.Сосонівка, Нововодолазького району, Харківської області під час якого було складено акт опису й арешту майна, а саме: огорожа, яка виготовлена з залізобетонних плит, б/в, загальна кількість плит складає 710 штук. Розмір кожної плити складає 3х3 метри, що належить на праві власності 2-ому позивачу, а тому рішення суду буде виконано в термін та спосіб передбачений законом.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25 лютого 2016 року розгляд справи відкладено на 10 березня 2016 р. о 11:00 год.

Представник 1-го позивача та представник 2-го позивача 09.03.2016 через канцелярію суду надали письмові заперечення (вх. №7728), в яких заперечують проти доводів Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Росія", викладених у наданих до суду письмових запереченнях.

В обгрунтування своїх заперечень представник позивачів посилається зокрема на те, що проведення у 2008 році співвласниками майна реорганізованого КСП-колгоспу "Росія" загальних зборів та вирішення на них майнових питань є правомірним і таким, що тягне за собою юридичні наслідки, оскільки 2-ий відповідач як правонаступник реорганізованого КСП - колгосп "Росія", після передачі йому на баланс майна КСП - колгосп "Росія", не здійснив жодних дій для забезпечення прав та законних інтересів колишніх членів КСП - колгосп "Росія", у тому числі їх права власності на паї.

3-й відповідач 10.03.2016 через канцелярію суду надав відзив на позов (вх. №8034), в якому зазначає, що 22 листопада 2008 року Харківським окружним адміністративним судом прийнято постанову по справі №2а-5826/08 про стягнення з СБК "Росія" заборгованості з недоїмки по страховим внескам на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 12093,24 грн. та 22 грудня 2008 року видано виконавчий лист, який 30.09.2009 передано на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Нововодолазького районного управління юстиції, позивачем у даній справі було Управління Пенсійного фонду України в Нововодолазькому районі Харківської області, який є суб'єктом владних повноважень, таким чином провадження у справі в частині вимог до Управління Пенсійного фонду України в Нововодолазькому районі Харківської області підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Крім того, зазначає, що усі рішення прийняті 12.10.2008 на загальних зборах співвласників майна реорганізованого КСП - колгосп "Росія", правонаступником якого є СБК "Росія" є неправомочними, оскільки згідно Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств (надалі-Порядок) затвердженого Указом Президента України від 29 січня 2001 року №62 "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки", саме СБК "Росія", як підприємство-правонаступник може прийняти рішення про виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань на підставі рішення зборів співвласників (пункт 9 Порядку).

5-й відповідач 10.03.2016 через канцелярію суду надав відзив на позов (вх. №8032), в якому зазначає, що 03 вересня 2012 року Харківським окружним адміністративним судом прийнято постанову по справі №2а-8466/12/2070 про стягнення з СБК "Росія" на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського обласного центру зайнятості простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків в сумі 7602,66 грн. та 25 жовтня 2012 року видано виконавчий лист, позивачем у даній справі був Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського обласного центру зайнятості, який є суб'єктом владних повноважень, таким чином провадження у справі в частині вимог до Харківського обласного центру зайнятості підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України. Також, вважає, що позовні вимоги позивачів є неправомірними, оскільки спірне майно перебуває на балансі 2-го позивача та не передавалось у користування іншим особам.

3-і особи 10.03.2016 через канцелярію суду надали письмові заперечення (вх. №8033), в яких заперечують проти позову, зокрема посилаючись на те, що 1-им відповідачем накладено арешт в зведеному виконавчому провадженні на огорожу залізобетонну інвентарний номер № 1082, 1997 рік введення, яка є власністю 2-го відповідача та 2-ий відповідач ніколи не передавав будь-яким особам огорожу, яка знаходиться по вул.Миру,с.Сосонівка, Нововодолазького району, Харківської області.

Представник 2-го відповідача 10.03.2016 через канцелярію суду надав заперечення на заяву про забезпечення позову (вх. №8031), в які заперечує проти заяви 1-го позивача про забезпечення позову, вважає її безпідставною та необґрунтованою.

6-й відповідач в судове засідання не з'явився, проте 10.03.2016 через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву (вх. №8035), в якому зазначає, що 12.10.2008 на загальних зборах співвласників майна реорганізованого КСП "Росія" за заявою ФОП ОСОБА_1 було прийнято рішення про виділення розпайованого майна в натурі в рамках належного на праві власності майнового паю за переліком, користування спірним майном (огорожею) СБК "Росія" з 2008 року не здійснюється та дана огорожа використовується для господарських потреб володільцями будівель, огороджених даною залізобетонною огорожею, зокрема ФОП ОСОБА_1 та ПП "Агро - Новоселівка 2009".

В судовому засіданні 10.03.2016 представник 1-го та 2-го позивачів підтримав позов та заяви про забезпечення позову.

Представники відповідачів, присутні в судовому засіданні, заперечували проти позову, з підстав викладених у відзивах на позов, вважають його безпідставним та необґрунтованим.

3-а особа ОСОБА_2 та 3-я особа ОСОБА_3 заперечували проти позову, з підстав викладених у письмових запереченнях, вважають його безпідставним та необґрунтованим.

Крім того, представники відповідачів та 3-і особи, присутні в судовому засіданні, заперечували проти заяв про забезпечення позову, оскільки вважають їх безпідставними та необґрунтованими.

1-й та 6-й відповідачі в призначене судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за наявними у справі матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

У ВДВС Нововодолазького РУЮ Харківської області перебуває зведене виконавче провадження № 45149286 щодо стягнення з боржника СБК "Росія" на користь фізичних та юридичних осіб грошових коштів.

Стягувачами зведеного виконавчого провадження є дві фізичні особи - ОСОБА_2, та ОСОБА_3, а також чотири підприємства - УПФУ у Нововодолазькому районі Харківської області, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Харківське обласне відділення, Харківський обласний центр зайнятості, Сосонівська сільська рада Нововодолазького району.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09 лютого 2016 року залучено до участі у справі в якості 3-їх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізичну особу - ОСОБА_2 та фізичну особу - ОСОБА_3.

Також, цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості відповідачів:

- УПФУ у Нововодолазькому районі Харківської області в якості 3-го відповідача,

- Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Харківського обласного відділення в якості 4-го відповідача,

- Харківський обласний центр зайнятості в якості 5-го відповідача,

- Сосонівську сільську раду Нововодолазького району Харківської області в якості 6-го відповідача.

Згідно вищезазначеного зведеного виконавчого провадження за актом опису та арешту майна від 24.03.2015 року, складеного державним виконавцем відділу ДВС Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області Луговим Владиславом Миколайовичем на майно - огорожу, яка виготовлена із залізобетонних плит, розміром 3х3, загальною кількістю 710 шт. було накладено арешт.

Позивачі вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не 2-ому відповідачу (боржнику у зведеному виконавчому провадженні), а тому звернулися до суду з відповідним позовом.

Позовні вимоги позивачі обгрунтовують, зокрема тим, що 30 квітня 2008 року на загальних зборах співвласників реорганізованого КСП - колгоспу "Росія" було прийнято рішення про затвердження переліку майна пайового фонду КСП "Росія", до якого серед іншого майна увійшла і огорожа, що знаходиться в с. Сосонівка Нововодолазького району по вул. Миру, яка являє собою конструкцію із 710 залізобетонних плит.

10.10.2008 на підставі договорів купівлі - продажу майнових часток у членів КСП "Росія" Сосонівською сільською радою ФОП ОСОБА_1 було видано свідоцтво серії НОМЕР_1 про право власності на майновий пай члена КСП "Росія" на загальну суму 3430881,00 грн.

12.10.2008 загальними зборами співвласників майна КСП "Росія" було прийнято рішення про задоволення заяви ФОП ОСОБА_1 про виділення на належний ФОП ОСОБА_1 пай, що посвідчений свідоцтвом серії НОМЕР_1 про право власності на майновий пай, розпайованого майна в натурі на загальну вартість 3430881,00 грн. та прийнято рішення про визначення конкретного майна та виділення його ОСОБА_1 в натурі, в тому числі огорожу вартістю 200000,00 грн.

У 2009 році частина огорожі як споруда при об'єктах нерухомості, що належали 1-ому позивачу на праві власності, а саме при будинку № 13В, 13Е, 13Д, 13Ж, 13 по вул.Миру, с.Сосонівка, Нововодолазького району, Харківська область була передана у власність гр.ОСОБА_9 згідно договорів купівлі-продажу від 08.09.2009 р. за реєстр. №№ 3001, 2527, 2997, 3005, 2989.

У 2014 році гр.ОСОБА_9 передав у власність 2-го позивача право власності на огорожу при господарській будівлі 13 В та 13 Д, що знаходиться по вул.Миру, с.Сосонівка, Нововодолазького району, Харківська область згідно договорів купівлі-продажу від 13.01.2014, зареєстрованого в реєстрі за № 327 та від 14.10.2014, зареєстрованого у реєстрі за № 3195.

Таким чином, позивачі вважають, що їм належить право власності на майно, яке було описано та, на яке накладено арешт 1-им відповідачем у кількості 281 залізобетонної плити за 1-им позивачем та 64 залізобетонних плит за 2-им позивачем.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи, зокрема, за позовними заявами підприємств і організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У пункті 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що відповідно до статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб'єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 1 ГПК.

Також, у частині 2 п.9.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що вимоги інших осіб щодо належності їм майна, на яке накладений арешт, реалізується шляхом поданням ними з додержанням правил підвідомчості (стаття 12 ГПК України) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. Орган Державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог.

У постанові Вищого господарського суду України по справі № 922/3774/15 від 29.12.2015 зазначено, що арешт на майно накладений згідно зі зведеним виконавчим провадженням щодо стягнення з боржника - СБК "Росія" на користь фізичних та юридичних осіб грошових коштів. Стягувачами зведеного виконавчого провадження є дві фізичні особи - ОСОБА_10, ОСОБА_3, а також чотири юридичні особи - УПФУ у Нововодолазькому районі Харківської області, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Харківське обласне відділення, Харківський обласний центр зайнятості, Сосонівська сільська рада Нововодолазького району.

Таким чином до справи не залучені всі стягувачі зведеного виконавчого провадження, до яких повинен подаватись позов, як до відповідачів у справі. ВДВС Нововодолазького РУЮ Харківської області у даній справі може бути залучений не як відповідач у справі, а як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Згідно ч.1 ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає, що доводи 3-го, 4-го та 5-го відповідачів щодо припинення провадження у справі відносно 3-го, 4-го та 5-го відповідача, з підстав висловлених в судовому засіданні та наданих до суду письмових запереченнях є безпідставними та необгрунтованими, а тому суд відхиляє їх.

Також, суд вважає, що позов в частині вимог заявлених до 1-го відповідача не підлягає задоволенню, оскільки Відділ Державної виконавчої служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області не є особою, яка має бути відповідачем у даній справі.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 15, ч.1, п.1 ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним зі способів якого є визнання права.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі засобами захисту права, які визначені, наприклад, у ст. 16 ЦК України. Під засобами захисту прав слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Позов про звільнення майна з-під арешту направлений на доведення обставин неправомірності дій державної виконавчої служби з підстав належності позивачу на праві власності спірного майна, в свою чергу позов про визнання права власності на майно направлений на доведення обставин належності майна саме позивачу.

Відповідно частини 2 статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 32 ГПК України встановлює, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких, господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін.

В статті 33 ГПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті документи, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч.1 ст. 184 Цивільного кодексу України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Відповідно до ч.1 ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, в акті прийому - передачі майна у власність від 14.10.2008 зазначено лише найменування майна (огорожа) та його вартість 200000,00 грн. (т.1 а.с.35-43).

Також, в переліку майна реорганізованого КСП "Росія", яке передано в оренду, зазначено лише вартість огорожі 200000,00 грн. (т.1 а.с.55).

Крім того, в акті прийому - передачі майна реорганізованого КСП "Росія" від 30.04.2008, також зазначено лише вартість огорожі 200000,00 грн. (т.1 а.с.63).

У протоколі №02/2008 від 30.04.2008 зазначено лише про те, що огорожу включено до переліку майна пайового фонду та не зазначено кількість залізобетонних плит, загальної площі цієї огорожі, року введення її в експлуатацію та будь - яких інших ознак, які її індивідуалізують та відрізняють її з-поміж інших однорідних речей.

Крім того, в переліку майна пайового фонду реорганізованого КСП - колгосп "Росія" також не зазначено ані кількості, ані інвентаризаційного номеру та будь - яких ознак, якими наділено спірне майно (огорожа) (т.1 а.с.67-74).

В інвентаризаційній відомості №1 від 04.06.2008 зазначено про те, що в результаті проведення інвентаризації було виявлено, зокрема огорожу у кількості одній одиниці.

Проте, матеріали справи не містять відомостей, яка загальна площа цієї огорожі, яка площа однієї залізобетонної плити.

В даному випадку спірне майно (огорожа) може бути наділена індивідуальними ознаками, які відрізняють її з-поміж інших однорідних речей.

Таким чином, для того, щоб дійти обґрунтованого висновку про те, яка сама огорожа перебуває у власності 1-го та 2-го позивачів, необхідно індивідуалізувати таку огорожу, тобто певним способом відокремити її з маси однорідних речей (наприклад, за конкретним місцем розташування, розміром, площею, інвентарним номером, тощо).

Отже, позивачами не визначено індивідуальні ознаки спірного майна.

Крім того, 12.10.2008 загальними зборами співвласників майна КСП "Росія" було прийнято рішення про задоволення заяви ФОП ОСОБА_1 про виділення на належний ФОП ОСОБА_1 пай, що посвідчений свідоцтвом серії НОМЕР_1 про право власності на майновий пай, розпайованого майна в натурі на загальну вартість 3430881,00 грн. та прийнято рішення про визначення конкретного майна та виділення його ОСОБА_1 в натурі, в тому числі огорожу вартістю 200000,00 грн.

Проте, суд зазначає, що надані позивачами в обґрунтування позову документи не є належними та допустимими доказами на підтвердження наявності підстав набуття 1-им позивачем права власності на спірне майно.

Так, протокол загальних зборів співвласників майна від 12.10.2008 р. № 05/2008 який, як посилаються позивачі підтверджує виділення 1-ому позивачу майнових паїв в натурі у вигляді, зокрема спірного майна, не може бути доказом виділення 1-ому позивачу спірного майна відповідно до чинного законодавства.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном. Право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених.

В протоколі зазначено про проведення загальних зборів співвласників реорганізованого підприємства КСП-колгоспу "Росія", тобто підприємства, яке відповідно до статті 104 Цивільного кодексу України припинило свою діяльність та усе майно якого перейшло до іншої юридичної особи-правонаступника, а тому зазначені загальні збори не могли бути суб'єктом права власності на майно реорганізованого підприємства. В свідоцтві на майновий пай члена КСП "Росія" від 10.10.2008 р. також зазначено, що воно видано ПП ОСОБА_1 на частину пайового фонду колишнього КСП-колгоспу "Росія".

КСП - колгосп "Росія" було реорганізовано шляхом перетворення в СБК "Росія".

Частиною 2 статті 108 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи свідоцтва про державну реєстрацію сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Росія" датою внесення запису про його державну реєстрацію є 20.04.2000 р. та з цієї дати ця юридична особа вважається створеною, а тому майно, яке перейшло до неї від правонаступника не могло перейти у власність 1-го позивача без вилучення його у цієї особи.

Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів є безпідставними та необґрунтованими.

Суд, розглянувши заяви позивачів про забезпечення позову, зазначає наступне.

Згідно ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, суд відмовляє в задоволенні заяв про забезпечення позову.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивачів.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 13, 19, 124, 129, Конституції України,, ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 15, 16, 20, 184, 190, 316, 317, 321, 328, 392 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 38, 43, 44, 49, 66, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні заяв про забезпечення позову.

Відмовити в задоволенні позову повністю.

Повне рішення складено 15.03.2016 р.

Суддя І.О. Чистякова