КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2016 р. Справа№ 910/32739/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Рудченка С.Г.

Яковлєва М.Л.

при секретарі

судового засідання: ОСОБА_2

за участі представників сторін:

позивача Котовий А.Ф. - директор, наказ №01/07-к від 01.07.2007;

відповідача Ларченко К.В. - дов. б/н від 23.02.16.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги відповідача КП "Керуюча компанія з обслуговування

житлового фонду Оболонського району м.Києва"

на Рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2016

у справі № 910/32739/15 (суддя Паламар П.І.)

за позовом ПП малого приватного підприємства "Легіон і Ко"

до відповідача КП "Керуюча компанія з обслуговування

житлового фонду Оболонського району м.Києва"

про відшкодування шкоди у розмірі 51 722,00 грн.

внаслідок залиття приміщення.

ВСТАНОВИВ:

28.12.2015 позивач Приватне підприємство мале приватне підприємство "Легіон і Ко" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" збитків у розмірі 49 381,00 грн., витрат за проведення експертизи вартості матеріальних збитків у сумі 2 341,00 грн. та 1000,00 грн. адвокатських витрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ПП мале приватне підприємство "Легіон і Ко" зазначав, що він є власником нежилого приміщення площею 554 м2 (складу), яке розташоване в підвальному приміщенні 9-ти поверхової будівлі за адресою: 04205, м. Київ, пр-т Оболонський, буд. 16-А, (згідно Договору купівлі-продажу приміщення від 24.12.1999, зареєстрованого в реєстрі за № 8654), балансоутримувачем якого є відповідач. Позивач пояснював, що 22.10.2015 під час проведення відповідачем ремонтних робіт в рамці управління трубопроводу центрального опалення відбулося проникнення води через внутрішню стіну, яка відокремлює складські приміщення «Легіон і Ко» від підвальних приміщень будинку, де знаходяться водопровідні мережі до яких приєднуються внутрішньобудинкові мережі, в результаті чого вказане приміщення було підтоплено водою. За ствердженням позивача, підтопленням було пошкоджено внутрішнє оздоблення приміщень кімнат №№ 9-11, 14-16, 18. Визначення розміру матеріальних збитків здійснене ТОВ "Судова незалежна експертиза України", про що складено Висновок № ЕД-1-1-261/15 будівельно-технічного експертного дослідження від 19.11.2015. Згідно вказаного Висновку розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття приміщення становить 49 381,00 грн., крім того понесені витрати на проведення експертизи вартості матеріальних збитків, заподіяних в результаті залиття приміщення складають - 2 341,00 грн.. Позивач наголошує на тому, що підтоплення приміщення та понесення вказаних збитків сталося з вини відповідача, який всупереч вимог ст. 21 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" не забезпечив утримання в належному стані інженерних мереж теплопостачання та подачі гарячої води до яких приєднанні внутрішньобудинкові мережі у будинку, тому просить задовольнити його позов.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 № 910/32739/15 позов ПП малого приватного підприємства "Легіон і Ко" м. Києва задоволено, стягнуто з відповідача КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" на користь позивача ПП малого приватного підприємства "Легіон і Ко" 51 722,00 грн. шкоди, 1218,00 грн. витрат по оплаті судового збору, 1000 грн. витрат по оплаті послуг адвоката.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, відповідач КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 № 910/32739/15 скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

За Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2016 для розгляду даної апеляційної скарги було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Рудченко С.Г., Яковлєв М.Л..

Ухвалою КАГС від 26.02.2016 № 910/32739/15 порушено апеляційне провадження за скаргою відповідача (колегія суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Рудченка С.Г., Яковлєва М.Л.). та призначено судове засідання на 17.03.2016.

Позивач за своїм Відзивом просить колегію суддів залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 № 910/32739/15 без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача та відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу відповідача КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" залишити без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачу ПП мале приватне підприємство "Легіон і Ко" на праві власності належить нежиле приміщення площею 554 м2 - склад, який розташований в підвальному приміщенні 9-ти поверхової будівлі за адресою: 04205, м. Київ, пр-т Оболонський, буд. 16-А. Вказані обставини підтверджуються Договором купівлі-продажу від 24.12.1999, зареєстрованого в реєстрі за № 8654, який укладений між позивачем та представництвом Фонду державного майна України у мінському районі м. Києва та Актом передачі приміщення від 27.12.1999 № 125.

Балансоутримувачем вищевказаного приміщення є відповідач КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПП мале приватне підприємство "Легіон і Ко" зазначало, що 22.10.2015 під час проведення відповідачем ремонтних робіт в рамці управління трубопроводу центрального опалення відбулося проникнення води через внутрішню стіну, яка відокремлює складські приміщення «Легіон і Ко» від підвальних приміщень будинку, де знаходяться водопровідні мережі до яких приєднуються внутрішньобудинкові мережі, в результаті чого вказане приміщення належне позивачу було підтоплено водою. За ствердженням позивача, підтопленням було пошкоджено внутрішнє оздоблення приміщень кімнат №№ 9-11, 14-16, 18.

В підтвердження своїх стверджень позивачем надано Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 02.11.2015. (а/с 17)

З названого Акту вбачається, що комісією у складі трьох представників позивача проведено обстеження приміщення, встановлено факт його залиття та пошкодження, про що детально зазначено в Акті.

Зі змісту цього Акту слідує наступне:

«Ми, що нижче підписались, комісія у складі: головного інженера виконавця послуг ОСОБА_7, голови комісії ОСОБА_7, майстра технічної дільниці ОСОБА_8, інженера 1-ї категорії ОСОБА_9, слюсаря - сантехніка ОСОБА_10, представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету, склали цей Акт про те, що 22.10.2015 в м. Київ, пр-т. Оболонський, буд. № 16 літ. «А» у підвалі трапилось залиття, аварія на системі центрального опалення (описується, що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження):

Кімната № 9 - стіна: шпалери - площа 471 *386*300, розетки - 10 шт.. Кімната № 11 - стіна: шпаклівка, водоемульсійне фарбування, площа 572*500*300; підлога: ковролін - 572*500. Кімната № 15 - стіна: шпалери, площа - 1420*458*300; підлога - ковролін - 1420*458. Кімната № 18 - двері, дверна коробка. Кімната № 16 - подвійні двері, дверна коробка. Кімната № 14 - двері, дверна коробка, підлога - ковролін - 253*600. Кімната № 10 - двері, коридор - гіпсокартон - 100*100, стіна, фарбування, площа - 1000*50, 700*50.

Причиною залиття, аварії, що трапилась на системі ЦО: під час проведення ремонтних робіт, в рамці управління, трубопроводу центрального опалення, в житловому будинку за вищевказаною адресою, працівниками «Служби оперативного реагування» КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва", було залито підвальне приміщення будинку з 9 по 12 під'їзди, в якому знаходяться приватні приміщення».

Вказаний Акт підписано начальником ЖЕД-504 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» і скріплений печаткою зазначеної організації, а також членами комісії за підписами: головного інженера виконавця послуг - ОСОБА_7, інженера 1-ї категорії ОСОБА_9, майстра технічної дільниці - ОСОБА_8.

Позивач Листом від 27.10.2015 звернувся до відповідача з проханням про встановлення відповідального за стан мереж центрального теплопостачання, подачі гарячої води, опалення житлової будівлі за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, буд. № 16 літ. «А», де також просив погодити вартість матеріальних збитків та відшкодувати їх.

Відповідач за Листом від 23.11.2015 № 463-1199 вказав про те, що оскільки Договір про надання послуг з обслуговування нежитлового приміщення за адресою: пр-т. Оболонський, буд. № 16 літ. між ПП мале приватне підприємство "Легіон і Ко" та КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" не укладався, то відшкодування збитків в результаті залиття покладається на власника приміщення.

Крім того, позивач стверджував, що 28.10 2015 він надіслав лист Голові Київської міської державної адміністрації, в якому просив встановити організацію відповідальну за стан мереж центрального теплопостачання, подачі гарячої води, опалення житлової будівлі за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, буд. № 16 літ. «А». За дорученням голови КМДА Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація Листом від 30.11.2015 повідомила, що будинок № 16 літ. «А» в м. Києві по пр-т. Оболонський перебуває на утриманні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва».

Позивач наголошував, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського р-ну м. Києва» визнає факт залиття та пошкодження майна позивача, однак, завдані збитки йому не відшкодувано, що і стало підставою для звернення з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1, п. 7 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору зобов'язується утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

В обґрунтування розміру завданих збитків, позивач посилався на Висновок будівельно-технічного експертного дослідження ТОВ "Судова незалежна експертиза України" від 19.11.2015 № ЕД-1-1-261/15, за яким матеріальна шкода, заподіяна в результаті залиття нежилого приміщення, яке розташоване в підвальному поверсі за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, буд. № 16 літ. «А» становить - 49 381,00 грн..

За висновком суду першої інстанції, вказаний експертний Висновок містить докладний опис проведеного дослідження, враховує ринкову вартість матеріальних збитків, заподіяних в результаті залиття приміщення за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, буд. № 16 літ. «А», містить обґрунтовані та чіткі висновки з поставлених запитань, а тому цей Висновок визнано як належний доказ у справі.

Крім того, місцевим господарським судом враховано і те, що позивачем понесені витрати на проведення експертизи вартості матеріальних збитків, заподіяних в результаті залиття приміщення у розмірі 2 341,00 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи Платіжним дорученням № 78 від 10.10.2015.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що зібраними у справі доказами підтверджується дійсний розмір заподіяної внаслідок залиття належного позивачу приміщення шкоди у розмірі 51 722,00 грн. (49381,00 + 2341,00). При цьому, судом зазначено, що доказів, які б спростовували розмір шкоди не надано.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За вищевикладених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, стягнути з відповідача на користь позивача 51 722,00 грн. шкоди. (49381,00 + 2341,00). Крім того, місцевим господарським зазначено, що оскільки позов задоволено, то понесені по справі витрати з оплати послуг адвоката в сумі 1000,00 грн. у відповідності до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає його законним та обґрунтованим.

У доводах апеляційного оскарження відповідач КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва", наголошує на тому, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права. В обґрунтування наведеного відповідач стверджує, що оскільки місцевий господарський суд не відклав розгляд справи на іншу дату та 19.01.2015 прийняв судове рішення без участі його представника, таким чином порушено норми ст. 77 ГПК України. Відповідач вважає, що його було позбавлено можливості надати свої обґрунтовані заперечення на позовну заяву. Серед іншого, у доводах апеляційного оскарження відповідач, посилаючись на ст.ст. 319, 322, 323, ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», наголошує на тому, що, у даному випадку, відповідальність за понесені збитки покладається на позивача, оскільки він є власником приміщення (складу), яке розташоване в підвальному приміщенні 9-ти поверхової будівлі за адресою: 04205, м. Київ, пр-т Оболонський, буд. 16-А. За ствердженням відповідача, позивач також повинен приймати участь у ремонті інженерного обладнання на якому трапилась аварія. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що при зверненні позивача з проханням відшкодувати завдану залиттям нежитлових приміщень шкоду, ним було надано Висновок будівельно-технічного експертного дослідження № ЕД-1-1-261/15 від 19.11.2015, за яким розмір матеріальної шкоди внаслідок залиття нежилого приміщення становив 25 514,00 грн., що не відповідає розміру шкоди, яку називає Підприємство у своєму позові. Таким чином, на думку відповідача, сума збитків заявлена позивачем, є завищеною та не відповідає розміру дійсної шкоди завданої, внаслідок залиття приміщення.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, не приймає до уваги наведені доводи апеляційного оскарження відповідача, при цьому, вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2).

Частина ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України).

З огляду на зазначені норми законодавства для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність чотирьох умов: протиправної поведінки боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявності збитків; причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення зобов'язання боржником, а не якихось інших обставин, зокрема, дій самого кредитора або третіх осіб; вини боржника.

Відсутність будь-якої із зазначених умов виключає настання цивільно-правової відповідальності виконавця у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

Згідно зі ч. 1 ст. 219 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до обов'язків виконавця комунальних послуг відноситься, зокрема, здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Зазначені обов'язки виконавця передбачені також і Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Положеннями ст. 1209 Цивільного кодексу України встановлено, що виконавець робіт (послуг) зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товару, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Вина виконавця робіт (послуг) не має значення для покладення на них обов'язку відшкодувати шкоду. Навіть якщо виготовлювач товару зробив все від нього залежно для виявлення недоліку та мінімізації його шкідливості, він все одно зобов'язаний буде відшкодувати завдану шкоду. Застосування положень вказаної статті є можливим незалежно від того, чи перебував потерпілий та виконавець робіт (послуг) у договірних відносинах.

Актом від 02.11.2015, складеного комісією у складі трьох працівників відповідача та підписаного начальником ЖЕД-504 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» зафіксовано, що в підвальному нежилому приміщенні площею 554 м2 за адресою: 04205, м. Київ, пр-т Оболонський, буд. 16-А, яке знаходиться у власності позивача ПП мале приватне підприємство "Легіон і Ко", сталося залиття та пошкодження цього приміщення. Причиною залиття вказано: «…під час проведення ремонтних робіт, в рамці управління, трубопроводу центрального опалення, в житловому будинку за вищевказаною адресою, працівниками «Служби оперативного реагування» КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва", було залито підвальне приміщення будинку з 9 по 12 під'їзди, в якому знаходяться приватні приміщення».

За Висновком будівельно-технічного експертного дослідження від 19.11.2015 № ЕД-1-1-261/15, приєднаного до матеріалів позову, розмір матеріальної шкоди, заподіяної в результаті залиття нежилого приміщення, становить - 49 381,00 грн..

Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про задоволення даного позову.

Аналогічна правова позиція, щодо стягнення збитків у зв'язку із залиттям нежилого приміщення, викладена у Постановах Вищого господарського суду України від 10.12.2014 №910/5715/13, від 17.09.2015 № 910/10165/13, від 21.10.2015 № 910/28391/14, від 01.04.2015 № 5011-71/2684-2012.

Щодо зауваження відповідача в частині невідповідності розміру збитків, з посиланням на те, що позивачем було надано комунальному підприємству Висновок будівельно-технічного експертного дослідження № ЕД-1-1-261/15 від 19.11.2015, за яким розмір матеріальної шкоди внаслідок залиття нежилого приміщення був значно меншим та становив - 25 514,00 грн., колегією суддів взято до уваги таке.

Позивач за своїм Відзивом, заперечуючи доводи апеляційного оскарження вказував на те, що: «…При підготовці Висновку від 19.11.2015 №ЕД-1-1-261/15 експертом не враховувалась вартість заміни пошкодженого килимового покриття (ковроліну), оскільки було припущено, що після висихання таке покриття буде придатне для подальшої експлуатації. Однак, ковролін не висихав, стан його значно погіршився, а у приміщенні з'явились вогкість та ознаки плісняви. З метою вирішення цього питання, позивач звернувся до ТОВ «Судова незалежна експертиза України» з відповідною заявою №50/1 від 23.11.2015. (копія додається).

Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5 зі змінами та доповненнями), зокрема, п.4.13, передбачено, що у разі виявлення у висновку експерта технічних помилок та/або недоліків за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівника установи висновок повертається експерту для доопрацювання.

Експертом було проведено додаткове детальне дослідження килимового покриття, у тому числі визначено технологію його влаштування. В результаті чого було встановлено, що ковролін міцно зціплений з основою за допомогою клею та не може бути просушений природним шляхом, тобто, демонтаж ковроліну без нанесення йому шкоди технічно неможливий. У зв'язку з цим, Висновок від 19.11.2015 №ЕД-1-1-261/15 був доопрацьований експертом, а саме, додатково була врахована вартість заміни (демонтажу та монтажу) пошкодженого залиттям ковроліну (копія Листа ТОВ «Судова незалежна експертиза України» №2001/1 від 23.11.2015 з відповідними поясненнями додається).

Додатком до позовної заяви позивачем подавався вже доопрацьований Висновок №ЕД-1-1-261/15.

Керуючись ст.12 ЗУ «Про судову експертизу», відповідно до якої судовий експерт зобов'язаний на вимогу особи, яка залучала експерта, дати роз'яснення щодо даного ним висновку, позивач, звернувся до ТОВ «Судова незалежна експертиза України» із Заявою №7 від 23.02.2016 (копія додається) роз'яснити, який розмір завданої внаслідок залиття шкоди слід вважати остаточним.

На вказану Заяву ТОВ «Судова незалежна експертиза України» було надано наступне роз'яснення від 23.06.2016 № 2185: «Згідно із Висновком №ЕД-1-1-261/15 будівельно-технічного експертного дослідження від 19.11.2015 (доопрацьованим), розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття нежилого приміщення, яке розташоване в підвальному поверсі літ. «А» будівлі №16 по просп. Оболонському в м. Києві, на момент складання Висновку, становив 49 381,00 грн. (сорок дев'ять тисяч триста вісімдесят одна грн. 00 коп.)» (копія роз'снення додається).

Таким чином, позивач наголошує, що твердження відповідача про те, що позивач неправомірно завищив вартість ремонтних робіт є такими, що не відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам справи».

Поряд з цим, оцінюючи доводи апеляційного оскарження, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу і на те, що під час судового засідання від 17.03.3016 представником позивача було надано для огляду оригінали Акту «Про залиття та аварію, що потрапилась у системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання)» б/н від 02.11.15, Листів судової незалежної експертизи від 23.11.15 №2001/1, від 23.02.2016 №2185, Висновку будівельно-технічного експертного дослідження від 19.11.2015 №ЕД-1-1-261/15 на суму 49 381,00 грн..

В свою чергу, представник позивача зауважував про те, що розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття нежилого приміщення, складає - 25 514,00 грн., при цьому посилався на ксерокопію Висновку від 19.11.2015 №ЕД-1-1-261/15 на вказану суму, приєднаного до матеріалів апеляційної скарги.

Серед іншого, заперечуючи процесуальне зауваження скаржника, позивач наголошував, що судом першої інстанції за Ухвалою від 30.12.2015 про порушення позовного провадження було зобов'язано забезпечити явку повноважного представника відповідача у судове засідання від 19.01.2016 та надати відзив. Але вимоги суду виконано не було, про причини неявки повноважного представника відповідача у судове засідання не повідомлено, а тому місцевим господарським судом не було порушено ст. 77 ГПК України, та прийнято судове рішення у повній відповідності до норм ГПК України.

Колегія суддів погоджується з наведеними запереченнями позивача, крім того, вважає за необхідне зазначити про те, що приписами ст. 77 ГПК України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків. Основною умовою для відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, зважаючи на належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується зворотнім Рекомендованим поштовим повідомленням за №019 (а/с 36) про отримання відповідачем - 06.01.2016 Ухвали ГСМК від 30.12.2015 про порушення позовного провадження, колегія суддів вважає безпідставними ствердження комунального підприємства та зазначає, що місцевим господарським судом не було порушено норм процесуального закону.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги відповідача КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 № 910/32739/15 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2016 910/32739/15 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2016 910/32739/15 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи 910/32739/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді С.Г. Рудченко

М.Л. Яковлєв