КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
"15" березня 2016 р. Справа №910/9681/15
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Яковлєва М.Л.
суддів: Ільєнок Т.В.
секретар судового засідання - Пугачова А.С.
за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 15.03.2016 року по справі №910/9681/15 (в матеріалах справи).
Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради та Департамента земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2015р.
у справі №910/9681/15 (суддя Марченко О.В.)
за позовом Київської міської ради
до 1.Приватного підприємства "Пірінавік компані", 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Премікс Плюс"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: 1.ОСОБА_5, 2.Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Микитченко Олексій Васильович
про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та зобов'язання вчинити дії.
В квітні 2015 року Київська міська рада (далі-позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання Приватного підприємства "Пірінавік компані" (далі - відповідач 1):
- звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану на перетині вул. Здолбунівської та просп. Петра Григоренка у Дарницькому районі м. Києва;
- повернути вказану земельну ділянку Київській міській раді, привівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення її від будівель та споруд, у місячний термін з дня набрання законної сили судовим рішенням.
Позов мотивовано тим, що Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за результатами проведеної перевірки 11.08.2014 складено акт обстеження земельної ділянки (далі - Акт), розташованої на перетині вул. Здолбунівської та просп. Петра Григоренка у Дарницькому районі м. Києва. Так, за результатами перевірки встановлено, що на вказаній земельній ділянці ведеться будівництво споруди невизначеного призначення; правовстановлюючих документів на земельну ділянку до 01.01.2013 в Департаменті не зареєстровано, рішення про надання земельної ділянки у власність чи користування відповідачу 1 позивач як єдиний розпорядник земель комунальної власності міста не приймав. Оскільки земельна ділянка не була відведена у відповідності до чинного законодавства України для будівництва об'єктів нерухомого майна, то майно, розміщене на ній, є самочинним будівництвом відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України і підлягає знесенню, а земельна ділянка з урахуванням ст.212 Земельного кодексу України - поверненню позивачу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2015р. залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Премікс Плюс», як іншого відповідача (далі-відповідач 2).
Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2015р. у справі №910/9681/15 в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в діях відповідача 1 відсутнє самовільне зайняття спірної земельної ділянки, оскільки виходячи із приписів ст.377 Цивільного кодексу України та ст.120 Земельного кодексу України відповідач 2, ставши власником будівлі на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного між відповідачами, правомірно ініціював одержання земельної ділянки у користування.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 13.07.2015р., Київська міська рада та Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулися з апеляційними скаргами, в яких просять зазначене рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин господарським судом, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідачами надано відзиви на апеляційні скарги та додаткові пояснення, в яких просять апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Микитченко Олексієм Васильовичем надано письмові пояснення та просив проводити розгляд справ без його участі.

ОСОБА_5 не скористався своїм правом згідно ч. 1 ст. 96 ГПК України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 2 ст. 96 ГПК не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Судова колегія дослідивши матеріали справи, встановила наступне.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Микитченком О.В. 28.10.2013 року за реєстровим номером 1380, посвідчено Договір купівлі-продажу 1/2 частини нежитлової будівлі літ. «А» заг. площею 300,0 кв.м., нежитлової будівлі літ. «Б» заг. площею 16,0 кв.м., нежитлової будівлі літ. «В» заг. площею 66,0 кв.м., нежитлової будівлі літ. «Г» заг. площею 36,0 кв.м., нежитлової будівлі літ. «Д» заг. площею 66,0 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Договір було зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.10.2013 року, номер запису про право власності НОМЕР_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2, згідно Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_3 від 28.10.2013 року. На підставі вказаного договору рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Микитченко О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.10.2013р. право власності було зареєстровано.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Микитченком О.В. 30.10.2013 року за реєстровим № 1398, посвідчено Договір купівлі-продажу 1/2 частини нежитлової будівлі літ. «А» заг. площею 300,0 кв.м., нежитлової будівлі літ. «Б» заг. площею 16,0 кв.м., нежитлової будівлі літ. «В» заг. площею 66,0 кв.м., нежитлової будівлі літ. «Г» заг. площею 36,0 кв.м., нежитлової будівлі літ. «Д» заг. площею 66,0 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Договір було зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.10.2013 року, номер запису про право власності 3143707, реєстраційний номер об'( нерухомого майна НОМЕР_2, згідно Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, реєстрацію права власності НОМЕР_4 від 30.10.2013 року. На підставі вказаного договору рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Микитченко О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.10.2013р. право власності було зареєстровано.

Продавцем за Договором поруки був ОСОБА_5, право власності якого було зареєстровано в Державній реєстраційній службі України, що підтверджувалось Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_5 від 05.09.2013 року, виданого ОСОБА_7, державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до вказаних договорів, власником нерухомого майна частини нежитлової будівлі літ. «А» заг. площею 300,0 кв.м., нежитлової будівлі літ. «Б» заг. площею 16,0 кв.м., нежитлової будівлі літ. «В» заг. площею 66,0 кв.м., нежитлової будівлі літ. «Г» заг. площею 36,0 кв.м., нежитлової будівлі літ. «Д» заг. площею 66,0 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 стало Приватне підприємство «Пірінавік компані».

12.12.2014р. між ПП "Пірінавік компані" (продавець) та ТОВ "Премікс Плюс" (покупець) був укладений Договір купівлі-продажу, предметом якого є те, що продавець продав покупцеві, а покупець купив нежитлову будівлю літ "А" загальною площею 300,0 кв.м., що складає 62/100 частини нежитлових будівель, які знаходяться на АДРЕСА_1, і сплатив за них обговорену грошову суму.

Судова колегія дослідивши матеріали справи та зазначені вище Договори встановила, що право власності на нежитлові будівлі зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 22.08.2013р., номер запису про право власності 2383700, на підставі ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області №2-377/10 від 26 жовтня 2010р.

З копії ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області №2-377/10 від 26 жовтня 2010р. (суддя Радзівон О.І.), яка міститься в матеріалах справи, зокрема вбачається, що за ОСОБА_5 визнано право приватної власності на не рухоме майно: нежитлової будівлі літ. «А» заг. площею 300,0 кв.м., нежитлової будівлі літ. «Б» заг. площею 16,0 кв.м., нежитлової будівлі літ. «В» заг. площею 66,0 кв.м., нежитлової будівлі літ. «Г» заг. площею 36,0 кв.м., нежитлової будівлі літ. «Д» заг. площею 66,0 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, в матеріалах справи міститься лист в.о голови Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_6, в якому останній повідомляє, що згідно із журналу обліку судових справи та обліково-статистичних карток на цивільні справи позовного провадження за 2010 рік за №2-377/10 у Гребінківському районному суду Полтавської області зареєстрована цивільна справа за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_10 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_11, ОСОБА_9 до ОСОБА_12 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим примішенням та право зняття з реєстраційного обліку в будинку. Справу розглянуто з винесенням рішення 16.08.2010р. (суддя Кривчук Т.О.) (а.с.87 т.2).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, жодного нерухомого майна на спірній земельній ділянці не існувало, що підтверджується інформацією Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності, листом Комунального підприємства «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі» від 19.06.2015р. №07-02/1368 та матеріалами аерофотозйомки земельної ділянки з 2005 по 2014 роки.

При таких даних, визиває сумнів наявність судового акта на підставі якого було зареєстровано право власності на зазначене вище нерухоме майно, а також наявність яких не будь будівель станом на 2010 рік.

Відповідно до ст. 90 ГПК України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала та повідомлення господарського суду - засоби реагування господарського суду на виявлені під час судового розгляду порушення законності або суттєвих недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, їх працівників чи посадових осіб.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначається таке.

Окрема ухвала виноситься господарським судом за наявності умов, передбачених частиною першою статті 90 ГПК - виявлення при вирішенні спору порушень законності або недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу (далі - підприємства і організації).

При цьому господарський суд не обмежений колом ні учасників судового процесу у конкретній справі, ані загалом осіб, зазначених у статті 1 ГПК.

Окрема ухвала виноситься, як правило, одночасно з рішенням зі справи. Водночас з урахуванням обставин конкретної справи суд може винести окрему ухвалу в будь-який момент часу в процесі розгляду справи.

Окрема ухвала надсилається посадовій особі або органу, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені господарським судом недоліки чи порушення.

Стаття 90 ГПК України не встановлює обов'язку підприємства, установи, організації, посадової особи, на адресу яких надіслано окрему ухвалу, повідомляти господарський суд про виконання вказівок цієї ухвали, проте частина друга статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачає обов'язковість виконання судових рішень. Керуючись цією нормою, останній з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, встановлює у ній строк для надання відповіді в залежності від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Враховуючи вищевстановлене та з метою недопущення у подальшому зазначених порушень, керуючись ст.ст. 86, 90 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1.Повідомити Прокуратуру міста Києва про виявлені порушення.

2.Ухвалу направити Прокуратурі міста Києва для вжиття відповідних заходів реагування.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому Господарському процесуальному кодексу України.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.В. Ільєнок

А.Г. Майданевич