ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року Справа № 908/4802/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Погребняка В.Я.,
суддів:Білошкап О.В., Жукової Л.В.,
розглянувши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Донбас профінвест-2012"
на рішеннягосподарського суду Донецької області від 09.07.2015 року
та постановуДонецького апеляційного господарського суду від 08.12.2015 року
у справі№ 908/4802/14 господарського суду Донецької області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Авіс Фінанс"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Восход" 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбас профінвест-2012"
третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на стороні відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Маркет Груп"
провизнання договору поруки,

за участю представників сторін:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіс Фінанс" - Рищенко Д.О., довіреність № б/н від 31.12.2015 року;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбас профінвест-2012" - Гольцова Г.В., довіреність № б/н від 06.07.2015 року,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду Донецької області від 09.07.2015 року у справі № 908/4802/14 (суддя - Величко Н.В.) позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним Договір поруки № 895-БВ/П/12 від 21.12.2012 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Восход" (далі - ТОВ "Восход") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Донбас Профінвест-2012" (далі - ТОВ "Донбас Профінвест-2012"); визнано недійсним зобов'язання ТОВ "Восход" за Договором поруки № 895-БВ/П/12 від 21.12.2012 року, який укладений між ТОВ "Восход" та ТОВ "Донбас Профінвест-2012"; стягнуто з першого відповідача на користь позивача 1218,00 грн. судового збору; стягнуто з другого відповідача на користь позивача 1218,00 грн. судового збору.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 08.12.2015 року у справі № 908/4802/14 (головуючий суддя: Радіонова О.О., суддя - Зубченко І.В; суддя - Попков Д.О.) апеляційну скаргу ТОВ "Донбас профінвест-2012" на рішення господарського суду Донецької області від 09.07.2015 року у справі № 908/4802/14 залишено без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 09.07.2015 року у справі № 908/4802/14 - без змін.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Донецької області від 09.07.2015 року та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 08.12.2015 року у справі № 908/4802/14, ТОВ "Донбас профінвест-2012" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 09.07.2015 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.12.2015 року у справі № 908/4802/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіс Фінанс" (далі - ТОВ "Авіс Фінанс") про визнання недійсним Договору поруки № 895-БВ/П/12 від 21.12.2012 року відмовити повністю.

В обґрунтування доводів касаційної скарги ТОВ "Донбас профінвест-2012" посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. ст. ст. ст. 202, 203, 215, 628 Цивільного кодексу України, (далі - ЦК України), ст. ст. 179, 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. ст. 64, 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

ТОВ "Восход" подало до Вищого господарського суду України відзив на касаційну скаргу ТОВ "Донбас профінвест-2012", в якому просить залишити її без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 09.07.2015 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.12.2015 року у справі № 908/4802/14 - без змін.

ТОВ "Авіс Фінанс" також подало до Вищого господарського суду України відзив на касаційну скаргу ТОВ "Донбас профінвест-2012", в якому просить залишити її без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 09.07.2015 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.12.2015 року у справі № 908/4802/14 - без змін.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, заслухавши в судовому засіданні 15.03.2016 року уповноважених представників позивача і другого відповідача, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 21.12.2012 року між ТОВ "Восход" (Відповідач-1) та ТОВ "Донбас Профінвест-2012" (Відповідач-2) укладено Договір поруки № 895-БВ/П/12 (далі - Договір).

За умовами укладеного сторонами Договору Відповідач-1 виступив поручителем за зобов'язаннями третьої особи - ТОВ "Трейд Маркет Груп" за договором купівлі-продажу цінних паперів № 895-БВ/12 від 21.12.2012 року, згідно якого Відповідач-2 передав у власність третьої особи акції ПАТ "ЗНВКІФ "Інвестиції плюс" на суму 95000000 грн. та акції ПАТ "ЗНВКІФ "Росукрінвест" на суму 34300000 грн., всього на суму 129300000 грн., а ТОВ "Трейд Маркет Груп" зобов'язалось сплатити зазначені акції у строк до 31.12.2012 року шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Відповідача-2.

Відповідно до п. 2 Договору Поручитель (Відповідач-1) відповідає перед кредитором (Відповідачем-2) за виконання зобов'язань за Договором купівлі-продажу цінних паперів в тому ж розмірі, що і Боржник (ТОВ "Трейд Маркет Груп", третя особа без самостійних вимог у цій справі), включаючи сплату загальної вартості цінних паперів, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, передбачених Договором купівлі-продажу цінних паперів.

Згідно з п. 4 Договору у випадку невиконання Боржником (покупцем цінних паперів) зобов'язань за договором купівлі-продажу цінних паперів, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

У відповідності до Договору він набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання зобов'язань за Договором купівлі-продажу цінних паперів.

Пунктом 5 Договору передбачено, що у випадку невиконання Боржником якого-небудь зобов'язання, передбаченого п. 1 цього Договору, Кредитор направляє на адресу Поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобов'язання.

Разом з тим, на момент укладення спірного Договору, ТОВ "Восход" виступав позичальником ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", яким відступлено право вимоги новому кредитору ТОВ "Авіс фінанс".

Між первісним кредитором ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ТОВ "Восход" укладено, зокрема, кредитний договір № 20-1327/2-1 від 22.12.2009 року, кредитний договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії №15-93/19-5677/07 від 17.12.2007 року. Згідно п.4.2.4. Кредитного договору № 20-1327/2-1 від 22.12.2009 року, п. 3.2.4. Кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №15-93/19-5677/07 від 17.12.2007 року, укладених між ТОВ "Восход" та ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", Позичальник ТОВ "Восход" зобов'язався до повного повернення кредиту та/або сплати плати за кредит та/або спати процентів, та/або сплати неустойки не виступати поручителем без попередньої згоди на це Банку.

Відповідно до п. п. 6.1., 6.8. Кредитного договору № 20-1327/2-1 від 22.12.2009 року договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє до повного повернення Позичальником отриманих сум кредитних коштів, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та повного виконання Позичальником будь-яких інших грошових зобов'язань, прийнятих ним на себе згідно умов цього Договору. Аналогічні умови встановлені п.п. 6.1., 6.5 Кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №15-93/19-5677/07 від 17.12.2007 року.

Станом на день укладення оспорюваного Договору поруки № 895-БВ/П/12 від 21.12.2012 року ТОВ "Восход" не здійснив повне повернення кредиту, сплати плати за кредит, процентів, неустойки. Відповідно до умов п.п.6.1, 6.8. Кредитного договору № 20-1327/2-1 від 22.12.2009 року, п. п. 6.1.,6.5. Кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №15-93/19-5677/07 від 17.12.2007 року, строк дії кредитних договорів не припинився.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.08.2013 року порушено провадження у справі № 905/5359/13 про банкрутство ТОВ "Восход"; визнано грошові вимоги ТОВ "Донроялтіплюс" у розмірі 387 600 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна ТОВ "Восход" арбітражного керуючого Жмайла О.І., інше.

Постановою господарського суду Донецької області від 26.12.2013 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 09.04.2014 року у справі № 905/5359/13 визнано ТОВ "Восход" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 26.12.2014 року, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Жмайла О.І.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.05.2014 року у справі № 905/5359/13 задоволено Заяви ТОВ "Авіс Фінанс" та здійснено заміну первісного кредитора - ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" новим кредитором - ТОВ "Авіс Фінанс" на підставі Договорів відступлення права вимоги №39/246, № 39/247 та № 39/248 від 03.04.2014 року за грошовими зобов'язаннями кредитора у справі №905/5359/13 про банкрутство ТОВ "Восход", в наступному розмірі: 571 292 466 грн. 35 коп. - заборгованість, забезпечена заставою майна боржника як позичальника; 19 080 484 грн. 46 коп. - заборгованість, забезпечена заставою майна боржника як майнового поручителя; 2 669 505 грн. 65 коп. - пеня, нарахована боржнику, як позивальнику за кредитними договорами. Зобов'язано ліквідатора внести відповідні зміни до Реєстру вимог кредиторів.

ТОВ "Авіс Фінанс" звертаючись до суду першої інстанції з позовною заявою, посилався на те, що:

1) відповідачами на час укладення оспорюваного Договору поруки не було отримано згоду банку, чим порушено права кредитора та умови кредитних договорів;

2) укладений Договір поруки не відповідає а ні сферам діяльності підприємств, а ні економічній меті господарської діяльності ТОВ "Восход" та

3) спірний договір не мав на меті настання реальних наслідків поруки, а був укладений для створення штучної заборгованості ТОВ "Восход" перед ТОВ "Донбас Профінвест-2012", а тому, має бути визнаний недійсним, на підставі ст. 215 ЦК України.

Задовольняючи заявлені ТОВ "Авіс Фінанс" позовні вимоги, місцевий та апеляційний господарські суди у оскаржуваних рішеннях погодились із підставністю заявлених позовних вимог, з огляду на те, що спірний Договір поруки було укладено без необхідного обсягу цивільної дієздатності з боку ТОВ "Восход", укладений Договір поруки не відповідав а ні сферам діяльності підприємства, а ні економічній меті господарської діяльності ТОВ "Восход", а також не мав на меті настання реальних наслідків поруки.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, виходячи з такого.

Визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом у випадках та порядку, визначеному цивільним законодавством.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Зміст правочину складають як права та обов'язки, про набуття, зміну, припинення яких домовилися учасники правочину.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і за наслідками, визначеними законом, а тому слід встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на час укладення спірного Договору поруки, ТОВ "Восход" виступав позичальником ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", яким відступлено вимоги новому кредитору ТОВ "Авіс фінанс". Між первісним кредитором ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ТОВ "Восход" було укладено, зокрема, кредитний договір № 20-1327/2-1 від 22.12.2009 року, кредитний договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 15-93/19-5677/07 від 17.12.2007, умовами пунктів 4.2.4. Кредитного договору № 20-1327/2-1 від 22.12.2009 та 3.2.4. Кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №15-93/19-5677/07 від 17.12.2007 року було встановлено, що Позичальник ТОВ "Восход" зобов'язався до повного повернення кредиту та/або сплати плати за кредит та/або спати процентів, та/або сплати неустойки не виступати поручителем без попередньої згоди на це Банку.

Враховуючи, що на день укладення оспорюваного у даному провадженні Договору поруки № 895-БВ/П/12 від 21.12.2012 року дія зазначених кредитних договорів не припинилась, а кредитними договорами були встановлені обмеження щодо можливості виступати поручителем без попередньої письмової згоди на це Банку до повного повернення кредиту та/або сплати за кредит та/або сплати процентів, та/або сплати неустойки, та враховуючи, що такої згоди Банку не було отримано, колегія суддів касаційної інстанції погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що спірний Договір поруки був укладений в порушення умов як самих кредитних договорів, так і положень ст. ст. 526, 610, 629 ЦК України, без необхідного обсягу цивільної дієздатності ТОВ "Восход".

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до умов спірного договору поруки, він укладений в якості забезпечення виконання зобов'язань за основним договором купівлі-продажу цінних паперів № 895-БВ/12 від 21.12.2012 року, предметом якого є купівля-продаж простих акцій загальною вартістю 129300000,00 грн.

Втім, як встановлено судами попередніх інстанцій, договір купівлі-продажу цінних паперів № 895-БВ/12 від 21.12.2012 року визнано недійсним постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2015 року у справі № 910/19289/14, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 12.05.2015 року у зазначеній справі.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 548 ЦК України, якими встановлено, що недійсність основного зобов'язання спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, недійсність основного договору - договору купівлі-продажу цінних паперів № 895-БВ/12 від 21.12.2012 року має невідворотним наслідком недійсність договору забезпечення - договору поруки № 895-БВ/П/12 від 21.12.2012 року.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правомірних висновків про обґрунтованість та доведеність позовних вимог та наявність правових підстав для визнання спірного договору поруки недійсним.

Щодо правомірності розгляду позовної заяви ТОВ "Авіас Фінанс" в позовному провадженні, а не в межах справи про банкрутство ТОВ "Восход" слід зазначити наступне.

Пунктом 5 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" встановлено, що відповідно до ст. ст. 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Позивач, звертаючись до суду, обґрунтував своє право на судовий захист тим, що договір поруки не спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним, а був укладений для створення штучної заборгованості ТОВ "Восход" перед ТОВ "Донбас профінвест-2012" для подальшого отримання останнім контролю над процедурою банкрутства ТОВ "Восход" та уникнення належного розрахунку з іншими кредиторами, зокрема і з позивачем, кредиторські вимоги якого визнані судом в справі про банкрутство ТОВ "Восход".

Верховний Суд України у своїй постанові від 24.06.2015 року у справі № 3-358гс15 України зазначив, що включенням до реєстру кредиторських вимог, штучно створених вимог на підставі договору, який не відповідає вимогам закону, прямо порушується цивільне право кредитора (позивача) на задоволення його вимог, а також його майнові інтереси.

Так, питання порушення позовного провадження у справі про банкрутство, або об'єднання справи про банкрутство та справи позовного провадження, нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 року № 4212-VI, що набрав чинності з 19.01.2013 року) (далі - Закон про банкрутство) не передбачено.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі, спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частина 4 ст. 10 Закону про банкрутство кореспондується з положеннями п. 7) ч. 1 ст. 12 ГПК України (у редакції Закону) та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (остання частина ст. 16 ГПК України), та розглядаються у позовному провадженні - на відміну від: заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника (ст. 20 Закону); заяв щодо відшкодування збитків у зв'язку з відмовою керуючого санацією від правочину (договору); заяв щодо порушення сторонами умов правочинів (договорів), вчинених згідно з планом санації (ч. ч. 10, 11 ст. 28 Закону); спорів, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна (ч. 8 ст. 44 Закону), які розглядаються у межах провадження у справі про банкрутство.

У ст. 20 Закону про банкрутство передбачено розгляд заяви, поданої в порядку цієї статті, в межах провадження у справі про банкрутство, проте, не у позовному провадженні. При цьому, вимоги такої заяви стосуються саме особи боржника та можуть бути задоволені у разі встановлення наявності передбачених ст. 20 Закону про банкрутство підстав.

Водночас, звернення до господарського суду з позовною заявою передбачає її розгляд у позовному провадженні, а не в межах справи про банкрутство і, в такому разі, положення ст. 20 Закону про банкрутство застосуванню не підлягають.

Вимоги даного позову ґрунтуються на допущених при укладенні оспорюваного Договору загальних вимог ЦК України, при цьому, позивачем визначено відповідачем не тільки боржника, а й іншу особу.

ТОВ "Авіс Фінанс", як позивач, звертався саме із позовною заявою, а не із заявою в порядку ст. 20 Закону про банкрутство і просив розглядати її у позовному провадженні та вказував про відсутність передбачених ст. 20 Закону про банкрутство підстав для визнання спірних договорів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Вищого господарського суду України від 23.04.2015 року у справі № 905/5359/13-908/4643/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Донроялтіплюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восход" про визнання банкрутом. В значеній постанові міститься також обов'язкова для суду першої інстанції вказівка про необхідність розгляду кожного зі спорів в окремому позовному провадженні (т.2, а.с.126)

Згідно зі ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення, залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції ґрунтуються на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбас профінвест-2012" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 09.07.2015 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.12.2015 року у справі № 908/4802/14 залишити без змін.

Головуючий: Погребняк В.Я.
Судді: Білошкап О.В.
Жукова Л.В.