КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р. Справа№ 910/2436/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Місюк О.П.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2

від відповідача - Петренко С.В., Собко С.Л.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.02.2016 про повернення позовної заяви (Суддя Морозов С.М.)

за позовом ОСОБА_5

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Плато Плюс"

про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про поновлення його на роботі у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Плато Плюс" та про стягнення з останнього середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 позовну заяву з доданими до неї документами було повернуто позивачу без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 та справу направити на розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи, апеляційна скарга для розгляду була передана колегії суддів у складі: головуючий суддя Шапран В.В., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2016 апелянту поновлено строк для подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 15.03.2016 у складі суду: головуючий суддя: Шапран В.В., судді: Буравльов С.І., Андрієнко В.В.

Через відділ документального забезпечення до суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що ухвала суду є правомірною та обґрунтованою, а тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

В судове засідання 15.03.2016 з`явилися представники сторін та надали усні пояснення стосовно предмету спору.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про поновлення його на роботі у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Плато Плюс" та про стягнення з останнього середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 позовну заяву з доданими до неї документами було повернуто позивачу без розгляду на підставі п.6 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем до позову долучені докази направлення іншим сторонам по справі (відповідачу) позовної заяви з додатками в меншій кількості ніж подана суду першої інстанції.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Другим пунктом статті 57 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додається документ, який підтверджує відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивачем, як доказ направлення відповідачеві позовної заяви та додатків до неї, долучена відповідна квитанції УДППЗ «Укрпошта» від 10.02.2016 та оригінал опису вкладення цінного листа, що оформлений відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, в якому перерахована, які саме документи направляються на адресу відповідача, а саме: позовна заява з переліком усіх додатків.

Господарський суд міста Києва, повертаючи без розгляду позовну заяву, зазначає, що в описі вкладені, що був доданий позивачем до позовної заяви, на підтвердження направлення документів відповідача, зазначено про направлення предметів у кількості - 15 шт., в той час як в описі вкладення направлення позовної заяви до суду першої інстанції зазначено кількість предметів - 29 аркушів, що означає, що позивачем відповідачу направлені не всі документи, що долучалися до позовної заяви для суду першої інстанції.

Проте, колегія суддів зазначає, що в даному конкретному випадку судом при вивчені поданої заяви та доданих до нього документів, не було всебічно та в повному обсязі досліджено всі подані документи, оскільки як вбачається з опису вкладення про направлення документів на адресу відповідача, позивачем направлялися наступні документи:

- позовна заява від 10.02.2016;

- копія рішення Макарівського районного суду Київської області від 17.07.2015;

- копія ухвали Апеляційного суду Київської області від 10.11.2015;

- копія ухвали ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 09.12.2015;

- копія ухвали Верховного суду України від 30.12.2015;

- копія ухвали верховного суду України від 16.01.2016;

- копія довіреності на представництво інтересів ОСОБА_5

В той же час, відповідно до додатку документів, який зазначений представником позивача в кінці позовної заяви, що, відповідно додаються останнім як докази на підтвердження викладених позовних вимог, він містить абсолютно ідентичний перелік документів, тих, що направлялися відповідачу одночасно з позовною заявою.

Інших документів суду, які відсутні в описі вкладення направлення позовної заяви відповідачу, позивачем не подавалися.

Отже, висновок суду першої інстанції проте, що відповідачу направлявся неповний пакет документів, є хибним та необґрунтованим.

Зазначення в кінці опису вкладення кількість предметів, що направляються, не означає, що документи були направлені в неповному об`ємі, бо це могла бути просто технічна помилка при заповнені описів вкладення представником.

Крім того, як зазначав апелянт в апеляційній скарзі та вбачається з самого опису вкладення, на адресу відповідача направлялися копії документів на аркушах з обох сторін.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.59-61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 05.03.3009 № 270 внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення.

У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково було визначено, що позивачем відповідачеві був направлений не повний пакет документів, що додавався до позовної заяви позивачем на адресу суду, а отже підстави для повернення позову без розгляду відсутні, що, в свою чергу означає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Щодо твердження представника відповідача, зазначені у відзиві на апеляційну скаргу, проте, що ним не отримано копію позовної заяви з додатками станом на 12.03.2016, колегія суддів зазначає, що відповідно до інформації з офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта», документи на адресу відповідача (позовна заява з додатками) до поштового відділення відповідача надійшли 12.02.2016, проте отриманні за довіреністю представником відповідача були лише 11.03.2016.

Статтею 103 ГПК України встановлено, що апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Враховуючи положення ст. 104 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 17.02.2015 по справі № 910/2436/16 - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 по справі № 910/2436/16 - скасувати.

Справу № 910/2436/16 направити до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті позову ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Плато Плюс" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Матеріали справи № 910/2436/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

Є.Ю. Пономаренко