РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2016Справа №910/203/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «К46»

до Київської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Веста-І»

про визнання незаконним та скасування рішення

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача Оленич Р.Б. (дов. №42/10 від 15.10.2015);

від відповідача Безносик А.О. (дов. №225-КМГ-740 від 11.03.2016);

від третьої особи Єрмоленко Є.В. (дов. від 12.08.2015).

встановив :

04.01.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «К46» звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до Київської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради №727/1591 від 16.07.2015 про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія Веста-І» земельної ділянки для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими офісними та громадськими приміщеннями на просп. Космонавта Комарова, 46 у Солом'янському районі м. Києва.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що передача Київською міською радою в оренду земельної ділянки ТОВ «Компанія Веста-І», яка здійснює незаконне будівництво житлових будинків, суперечить ст. 134 Земельного кодексу України та прямо стосується прав та інтересів позивача, якому належать творчі майстерні художників, що розташовані на спірній земельній ділянці.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.01.2016 порушено провадження у справі №910/203/16, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Веста-І», розгляд справи призначено на 28.01.2016.

Письмовим відзивом на позовну заяву відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що спірна земельна ділянка перебувала в оренді Патріаршої добродійної фундацієї (місійне товариство) Патріарха Володимира Української православної церкви - Київського патріархату, якою 11.12.2014 укладено із ТОВ «Компанія Веста-І» договір купівлі-продажу об'єкту нерухомого майна - незавершене будівництво виробничої бази та культової споруди. Патріарша добродійна фундація (місійне товариство) Патріарха Володимира Української православної церкви - Київського патріархату подано нотаріальну посвідчену згоду від 11.12.2014 №2363 на припинення права користування земельною ділянкою на просп. Космонавта Комарова, 46 у м. Києві. З огляду на вказане відповідач вважав, що оскаржуване рішення Київської міської ради прийнято відповідно до вимог чинного законодавства та ніяким чином не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

28.01.2016 представником позивача на виконання вимог ухвали суду від 06.01.2016 через загальний відділ суду було подано витребувані документи.

28.01.2016 представником відповідача було подано клопотання про зупинення провадження у справі №910/203/16 до набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва від 09.11.2015 у справі №910/20514/14, яке 15.03.2016 було відкликано представником відповідача, а тому судом не розглядалося.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.01.2016 у зв'язку із необхідністю витребування додаткових доказів, розгляд справи відкладено на 01.03.2016.

29.02.2016 представником позивача через загальний відділ суду було подано письмові пояснення щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, згідно із змісту яких проти поданого клопотання заперечує та просить відмовити в його задоволенні. Крім того, представником позивача було подано письмові пояснення на відзив відповідача.

29.02.2016 представником відповідача на виконання вимог ухвали суду від 28.01.2016 надано витребувані докази по справі.

01.03.2016 представником третьої особи через загальний відділ суду було подано відзив на позовну заяву згідно із змістом якого проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що на земельній ділянці немає жодного об'єкту нерухомого майна, який би належав позивачу, а тому право позивача жодним чином не порушувалося, оскільки він не є ані землекористувачем, ані власником об'єктів нерухомості. Крім того передання земельної ділянки ТОВ «Компанія Веста-І» було здійснено з дотриманням необхідних процедур, та в даному випадку жодних порушень не відбувалося.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 01.03.2016 продовжено вирішення спору на 15 днів та розгляд справи відкладено на 15.03.2016.

15.03.2016 представниками позивача, відповідача та третьої особи через загальний відділ діловодства суду надані клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

У судове засідання 15.03.2016 з'явилися представники сторін, надали пояснення по суті справи.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 15.03.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад, а за п. 2 ст. 22 Закону України «Про столицю України місто-герой Київ» Київська міська рада має право визначати особливості землекористування.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Київська міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до змісту цієї норми закону право власності або право користування земельною ділянкою із земель державної або комунальної власності виникає лише за наявності рішення зазначених органів і тільки в межах, вказаних в цих рішеннях.

Тобто, такі повноваження на території м. Києва є виключною компетенцією Київської міської ради.

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач посилався на те, що передача Київською міською радою в оренду земельної ділянки ТОВ «Компанія Веста-І» суперечить ст. 134 Земельного кодексу України та прямо стосується його прав та інтересів, оскільки йому належать творчі майстерні художників, що розташовані на спірній земельній ділянці, однак він упродовж 2013-2014 років отримував необґрунтовані відмови у відведені земельної ділянки для обслуговування творчих майстерень.

Таким чином, спір у справі виник у зв'язку із оспорюванням позивачем рішення Київської міської ради №727/1591 від 16.07.2015 про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія Веста-І» земельної ділянки для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими офісними та громадськими приміщеннями на просп. Космонавта Комарова, 46 у Солом'янському районі м. Києва.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 782 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до положень ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до ст. ст. 124, 125 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки, а право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради від 16.07.2015 №727/1591 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Веста-І» земельної ділянки для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими офісними та громадськими приміщеннями на просп. Космонавта Комарова, 46 у Солом'янському районі м. Києва» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Компанія «Веста-І» для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими офісними та громадськими приміщеннями на просп. Космонавта Комарова, 46 у Солом'янському районі м. Києва (категорія земель - землі житлової та громадської забудови, заява ДЦ №01038-04 від 19.05.2015, справа Д-7068) та передано ТОВ «Компанія «Веста-І» в оренду на 3 роки земельну ділянку площею 0,8832 га (кадастровий номер :69:287:0010, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.12.2014 №НВ-2014) для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими офісними та громадськими приміщеннями на просп. Космонавта Комарова, 46 у Солом'янському районі м. Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва.

В подальшому Київською міською радою прийнято рішення від 01.10.2015 №83/1986 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 16.07.2015 №727/1591 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Веста-І» земельної ділянки для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими офісними та громадськими приміщеннями на просп. Космонавта Комарова, 46 у Солом'янському районі м. Києва»», яким внесено зміни до вказаного рішення, а саме: пункт 4 викладено у такій редакції: «Припинити право користування земельною ділянкою на просп. Космонавта Комарова, 46 у Солом'янському районі м. Києва (кадастровий номер :69:287:0010) Патріаршій добродійній фундації (місійне товариство) Патріарха Володимира Української православної церкви - Київського патріархату».

Обґрунтовуючи під ставність позову позивач посилається на те, що він є власником творчих майстерень, які розташовані на спірній земельній ділянці.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду м. Києва від 09.11.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2016, позов Патріаршої добродійної фундації (місійного товариства) Патріарха Володимира Української православної церкви - Київського патріархату задоволено повністю. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель, укладений Товариством з обмеженою відповідальністю «К46» та Національною спілкою художників України, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Майоровою Аллою Володимирівною та зареєстрований в реєстрі 07.10.2013 за №4240.

Розглянувши спір у даній справі, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з того, що на момент укладення оспорюваного правочину Національна спілка художників України не була власником нерухомого майна, яке було предметом договору купівлі-продажу, а саме нежитлових будівль (літ. "А"), (літ. "Б"), які розташовані за адресою: м. Київ, пр-т Комарова, 46, на земельній ділянці з кадастровим номером: :69:287:0010, та, відповідно, не мала права на його відчуження. Разом з тим, керуючись приписами статті 35 ГПК України, суд виходив з преюдиціальності фактів, встановлених рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.10.2011 у справі №22-ц-2690/9831 щодо знесення нежитлових будівель за №№ 46, 46А по пр-ту Комарова в м. Києві ще на початку 2008 року, що вказує на фіктивність спірного договору купівлі-продажу.

Частиною 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на вказане, посилання позивача на ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України як на підставу для задоволення позову є необґрунтованими.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка перебувала в оренді Патріаршої добродійної фундації (місійне товариство) Патріарха Володимира Української православної церкви - Київського патріархату.

Рішенням Київської міської ради від 27.11.2003 №236-7/1111 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» затверджено проект відведення земельної ділянки Патріаршій добродійній фундації (місійному товариству) Патріарха Володимира Української православної церкви - Київського патріархату для реконструкції двох будівель, будівництва, експлуатації та обслуговування виробничої бази та культової споруди на просп. Космонавта Комарова, 46 у Солом'янському районі м. Києва та передано Патріаршій добродійній фундації (місійному товариству) Патріарха Володимира Української православної церкви - Київського патріархату земельну ділянку площею 0,90 га в довгострокову оренду на 25 років для реконструкції двох будівель, будівництва, експлуатації та обслуговування виробничої бази та культової споруди на просп. Космонавта Комарова, 46 у Солом'янському районі м. Києва за рахунок земель міської забудови.

На виконання вказаного рішення 15.06.2005 між Київською міською радою та Добровільною патріаршою фундацією (місійне товариство) патріарха Володимира Української православної церкви Київського патріарха було укладено договір оренди земельної ділянки по просп. Космонавта Комарова, 46 м. Києва, площею 0,8832 га для реконструкції двох будівель, будівництва, експлуатації та обслуговування виробничої бази та культурної споруди, який зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що у книзі реєстрації договорів зроблено запис від 21 червня 2005 року за №72-6-00290.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України та ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

11.12.2014 між Патріаршою добродійною фундацією (місійного товариства) Патріарха Володимира Української православної церкви - Київського патріархату та ТОВ «Компанія «Веста-І» укладено договір купівлі-продажу об'єкту нерухомого майна - незавершене будівництво виробничої бази та культової споруди, які розташовані на спірній земельній ділянці (кадастровий номер :69:287:0010, цільове призначення: для реконструкції двох будівель, будівництва, експлуатації та обслуговування виробничої бази та культурної споруди, площа земельної ділянки - 0,8832 га).

Патріарша добродійна фундація (місійного товариства) Патріарха Володимира Української православної церкви - Київського патріархату подано нотаріально посвідчену згоду від 11.12.2014 №2363 на припинення права користування земельною ділянкою (кадастровий номер :69:287:0010) на просп. Космонавта Комарова, 46 у м. Києві.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладені норми чинного законодавства, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України доказами, певного суб'єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

Однак, суд зазначає, що позивачем не доведено порушення його права відповідачем зважаючи на те, що він не є ані землекористувачем, ані власником об'єктів нерухомого майна на спірній земельній ділянці, у зв'язку із чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «К46» не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82-85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене та підписане 21.03.2016

Суддя В.О. Демидов