ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2016 року Справа № 904/7736/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Науменка І.М., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання Петровська А.В.,

за участю сторін:

від скаржника ТОВ "Поліпром": ОСОБА_1., представник, довіреність № б/н від 25.01.2016 р.,

від ПАТ "Золотий Колос": ОСОБА_2, представник, довіреність № б/н від 21.10.2015 р.,

від РФ ДМУ по Дніпропетровській області: ОСОБА_3, представник, довіреність №31 від 07.10.2015 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Поліпром" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2016 р. у справі

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Поліпром", м.Дніпропетровськ

до приватного акціонерного товариства "Золотий Колос" , м.Дніпропетровськ

про визнання грошових вимог

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2016 р. у даній справі (суддя Полєв Д.М.) грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Поліпром" до приватного акціонерного товариства "Золотий Колос" в розмірі 6330184,04 грн. (з яких 6327748,04 грн. основний борг, 2 436 грн. - судовий збір) - відхилено.

Згадана ухвала обґрунтована посиланням на те, що грошові вимоги кредитора за своєю правовою природою є поточними і не можуть бути предметом розгляду в ході процедури розпорядження майном боржника.

Крім того, судом першої інстанції зазначено, що між сторонами укладено договір комісії, який за своєю правовою природою є речово-правовим та не породжує між сторонами грошових зобов'язань в момент його укладання. Якщо сторонами передбачено умови (підстави) заміни речово-правових вимог на грошові, то грошові вимоги виникають за настання таких умов (підстав), а не в момент укладення самого договору.

Не погодившись з даною ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю "Поліпром" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Поліпром" до приватного акціонерного товариства "Золотий Колос" у розмірі 2 436,00 грн. (1 черга) та 6327748,04 грн. (4 черга) та включити зазначені вимоги до реєстру вимог кредиторів приватного акціонерного товариства "Золотий Колос".

Скаржник вважає, що він довів відповідними доказами наявність грошового зобов'язання приватного акціонерного товариства "Золотий колос" в розмірі 6327748,04 грн., у зв'язку з чим зазначені вимоги мають бути визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів боржника.

Скаржник зазначає, що в судовому засіданні, яке відбулось 10.12.2015 р. його представником було надано суду для огляду оригінал додаткової угоди від 31.01.2011 р. до договору комісії № 350/18-07 від 01.10.2007 р., яка була оглянута судом та повернута представнику кредитора.

У відзиві на апеляційну скаргу приватне акціонерне товариство "Золотий колос" просить відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Поліпром" в задоволенні апеляційної скарги.

На думку боржника, товариством з обмеженою відповідальністю "Поліпром" не надано доказів які б свідчили про виникнення у приватного акціонерного товариства "Золотий колос" грошових зобов'язань за договором комісії до порушення провадження у справі про банкрутство.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2015 р. заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області про порушення провадження у справі про банкрутство приватного акціонерного товариства "Золотий колос" прийнято до розгляду.

Ухвалою господарського суду від 24.09.2016 р. порушено провадження у справі про банкрутство приватного акціонерного товариства "Золотий колос", введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4

29.09.2015 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення за номером №23312 про порушення провадження у справі про банкрутство приватного акціонерного товариства "Золотий колос".

23.10.2015 р. до господарського суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Поліпром" з грошовими вимогами до боржника в розмірі 6330184,04грн. (6327748,04 грн. сума основного боргу, 2436 грн. судовий збір).

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для визнання згаданих грошових вимог, колегія суддів враховує таке.

01.10.2007 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Поліпром" ( комітент) та приватним акціонерним товариством "Золотий колос" (комісіонер) укладено договір комісії №350/18-07, за умовами якого комітент доручив, а комісіонер прийняв на себе зобов'язання здійснити правочини щодо придбання товарів від свого імені за рахунок та на користь комітента.

Згідно п.п. 3.1., 3.2. договору найменування, кількість, ціна та строки поставки товару зазначаються сторонами у додаткових угодах до договору комісії.

Додатковими угодами № 1-7, сторони визначили найменування, кількість та ціну товару, який має придбати боржник на користь кредитора.

Додатковою угодою № 8 від 30.09.2010 р. передбачено автоматичну пролонгацію строку дії договору за відсутності заяви однієї із сторін.

Відповідно до п.п "д".4.2 договору в разі неможливості виконання своїх зобов'язань комісіонер повертає отримані кошти в розмірі невиконаних зобов'язань по даному договору на розрахунковий рахунок комітента протягом 5-ти банківських днів після отримання письмової вимоги комітента.

В матеріалах справи відсутні будь-які заяви сторін про припинення договору або перегляд його умов, а тому він станом на дату розгляду справи у суді є дійсним та обов'язковим для виконання сторонами.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Згідно ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Отже, між сторонами укладено договір комісії, який за своєю правовою природою є речово-правовим, та не породжує між сторонами грошових зобов'язань в момент його укладання. Якщо сторонами передбачено умови (підстави) заміни речово-правових вимог на грошові, то грошові вимоги виникають за настання таких умов (підстав), а не в момент укладення самого договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 01.04.2014 р. у справі № Б3/172-10-4.

За ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Станом на день розгляду справи кредитором не подано доказів пред'явлення вимоги боржнику на повернення отриманих коштів в розмірі невиконаних зобов'язань по договору комісії №350/18-07 від 01.10.2007р.

Таким чином товариством з обмеженою відповідальністю "Поліпром" не надано доказів які б свідчили про виникнення боржника грошових зобов'язань за договором комісії до порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Частиною 1 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліпром" надано суду першої інстанції копію додаткової угоди від 31.01.2011 р. до договору комісії №350/18-07 від 01.10.2007 р.

В пункті 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності). Якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликають сумніви, господарський суд може витребувати оригінали цих документів, у тому числі для огляду в судовому засіданні з наступним поверненням цих оригіналів особі, яка їх подала.

Ухвалами господарського суду від 15.12.2015 р., 24.12.2015 р. зобов'язано кредитора надати до суду оригінал додаткової угоди від 31.01.2011р. до договору комісії №350/18-07 від 01.10.2007р.

Вимоги зазначених ухвал товариством з обмеженою відповідальністю "Поліпром" не виконано, оригінал додаткової угоди від 31.01.2011р. до договору комісії №350/18-07 від 01.10.2007р. не надано.

У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи.

Встановивши, що в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують наявність грошового зобов'язання боржника перед кредитором станом на дату порушення провадження у справі про банкрутство, вимоги кредитора є поточними та не можуть бути предметом розгляду під час процедури розпорядження майном, суд першої правомірно відхилив грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Поліпром".

Колегія суддів не приймає до уваги твердження скаржника, щодо надання в судовому засіданні, яке відбулось 10.12.2015 р. його представником було надано суду для огляду оригінал додаткової угоди від 31.01.2011 р. до договору комісії №350/18-07 від 01.10.2007 р., яка була оглянута судом та повернута представнику кредитор, враховуючи таке.

З протоколу судового засідання від 10.12.2015 р. не вбачається, що представником товариства з обмеженою відповідальністю "Поліпром" було надано суду для огляду оригінал додаткової угоди від 31.01.2011 р. до договору комісії №350/18-07 від 01.10.2007 р.

Відповідно до ч.5 ст.811 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з протоколами і протягом п'яти днів після їх підписання подавати письмові зауваження з приводу допущених у протоколах неправильностей або неповноти протоколу. Зауваження на протоколи у всіх випадках долучаються до матеріалів справи.

Матеріали справи не містять, а скаржником не надано доказів подання письмових зауважень з приводу допущених у протоколі від 10.12.2015 р. неправильностей або неповноти протоколу.

Враховуючи викладене, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції та не визнаються судом такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105, 106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Поліпром" відмовити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2016 р. у справі №904/7736/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом 20 днів.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді І.М.Науменко

ОСОБА_5