КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р. Справа№ 910/6608/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Гарник Л.Л.

Остапенка О.М.

за участі представників сторін:

державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" - Бойченко А.В., довір. б/н від 12.01.2016

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю

"Телерадіоорганізація" Мульті Медіа Сервіс" (Телеканал "К1")

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2015

у справі №910/6608/15-г (суддя Марченко О.В.)

за позовом Broadcast Music Inc. (BMI), м. Нью Йорк, штат Нью Йорк,

Сполучені Штати Америки,

організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав -

державна організація "Українське агентство з авторських та

суміжних прав", м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю

"Телерадіоорганізація "Мульті Медіа Сервіс" (Телеканал "К1")

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -

Via Fіlm (UK) Limited, м. Лондон, Сполучене Королівство

Великої Британії,

про стягнення 40194 грн компенсації за порушення виключних

майнових авторських прав

ВСТАНОВИВ:

Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (далі - Організація) звернулася до Господарського суду міста Києва в інтересах Broadcast Music Ink. (BMI) з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Телерадіоорганізація "Мульті Медіа Сервіс" (далі - Телеканал "К1"; ТОВ "Мульті Медіа Сервіс") 40194 грн компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2015 у справі №910/6608/15-г (суддя Зеленіна Н.І.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 (колегія суддів у складі: суддя Разіна Т.І. - головуючий, судді Сотніков С.В. і Пантелієнко В.О.), у задоволенні позову відмовлено. Постановою Вищого господарського суду України від 29.09.2015 (колегія суддів у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий, судді Палій В.В. і Харченко В.М.) судові рішення попередніх судових інстанцій з даної справи скасовано, справу №910/6608/15-г передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2015 у справі №910/6608/15-г (суддя Марченко О.В.) позов задоволено частково; стягнуто з ТОВ "Мульті Медіа Сервіс" на поточний рахунок Організації на користь Broadcast Music Ink. 27560 грн компенсації за порушення виключних майнових авторських прав; 913,5 грн судового збору за подання апеляційної скарги; 913,5 грн судового збору за подання касаційної скарги; стягнуто з ТОВ "Мульті Медіа Сервіс" в доход державного бюджету України 2756 грн штрафу і 1827 грн судового збору за подання позовної заяви; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись, ТОВ "Мульті Медіа Сервіс" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення господарського суду міста Києва від 26.05.2015 у справі №910/6608/15-г скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 (колегія суддів у складі: суддя Верховець А.А. - головуючий, судді Гарник Л.Л., Остапенко О.М.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження, призначено до розгляду в судовому засіданні 15.03.2016, викликано для участі в засіданні уповноважених представників сторін.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскаржуваного рішення в змісті апеляційної скарги зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвели до прийняття неправильного рішення, наведені доводи і міркування в підтвердження викладених обставин, положення норм матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню тощо. Зазначено про те, що позивачем не доведено наявність в нього майнових авторських прав на музичні твори, про які вказано у договорах та у т.ч. договорі, укладеному з BMI (США), а також те, що суд не надав належну правову оцінку договору, укладеному між ТОВ "Мульті Медіа Сервіс" та VIA FILM Ltd (Велика Британія) щодо передачі і гарантування наявності прав на аудіовізуальний твір (програма КВН), в складі якого використовуються інші твори.

Вказано про те, що суд першої інстанції не звернув увагу, що позивачем не доведено наявність відповідних прав щодо розміщеного в ефірі рекламного ролику фільму «П'ятдесят відтінків сірого». Окремо зазначено і про те, що в складі аудіовізуального твору (програма КВН), який публічно сповіщувався Телеканалом "К1", неможливо встановити, не володіючи спеціальними знаннями, чи дійсно здійснювалось (неправомірне, без надання дозволу) використання музичних творів («Crazy In Love», «You are Beautiful»), про які зазначено в змісті позовної заяви як підставу заявлених вимог. Наводячи такі висновки клопотання про призначення судової експертизи ТОВ "Мульті Медіа Сервіс" заявлено не було. Наведені й інші доводи і міркування в підтвердження викладених обставин.

Через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про необґрунтованість поданої скарги, наголошено на тому, що Організацію укладено відповідні міжнародні договори з організаціями - первинним володільцями відповідних прав на спірні аудіовізуальні твори (Broadcast Music Inc (BMI), EMI Blackwood Music Inc, Unichappell Music Inc), що і Організація є постійним повноважним членом Міжнародної конфедерації авторських і композиторських товариств (CISAC).

Зазначено про те, що в матерілах справи відсутні первині договори VIA FILM Ltd (Велика Британія) як ліцензіара аудіовізуального твору (програма КВН), в додатках відповідного договору не містилось і запису такого твору, що скаржником не додано якого-небудь іншого доказу в підтвердження передачі авторських прав на музичні твори («Crazy In Love», «You are Beautiful»), що спір про право щодо розміщеного в ефірі рекламного ролику фільму «П'ятдесят відтінків сірого» не є предметом розгляду даної справи і як такий відсутній. Наведені й інші доводи і міркування в підтвердження викладених обставин, посилання на практику розгляду аналогічним спорів судом касаційної інстанції.

Досліджуючи матеріали справи, оцінюючи наявні докази, колегія суддів відзначає, згідно з ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у т.ч. іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відповідно до ст. 4, 4-1 ГПК України господарський суд вирішує спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 91 ГПК України встановлено, що сторони у справі, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду. Згідно з ст. 99, ч. 2, 3 ст. 101 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України свідоцтвом про облік організацій колективного управління від 22.08.2003 №3/2003 є постійним і повноважним членом міжнародної неурядової організації - Міжнародної конфедерації авторських та композиторських товариств (CISAC), заснованої у 1926 році з метою забезпечення захисту творців духовних цінностей і координації технічної діяльності між товариствами авторів та композиторів; організації, які є членом CISAC, мають інформацію щодо кожного члена та кожного твору, створеного його членами; товариство-член CISAC надає іншим його членам імена своїх членів, а також іншу інформацію, згідно якої їх члени можуть бути ідентифіковані; товариства можуть отримати дані за допомогою юридично дійсних та аутентичних електронних баз даних, які складають частину мережевого проекту.

У рамках співпраці з членами CISAC державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" укладено договори з організаціями колективного управління іноземних держав (США, Великобританії, Німеччини, Франції, Росії, Італії, Іспанії та ін.) про взаємне представництво інтересів із забезпечення охорони майнових прав авторів та їх правонаступників, на підставі яких агенція періодично (не рідше одного разу на рік) перераховує зібрану авторську винагороду відповідним іноземним організаціям колективного управління, які в свою чергу забезпечують її виплату іноземним правовласникам. Загальна інформаційна система CISAC ("Сis-15-Net"), в тому числі системи ІРІ містить публічні відомості щодо наявних і зареєстрованих прав, достовірність і актуальність яких, разом з тим, може бути спростована у встановленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та зокрема відомостей системи IPI про приналежність автора до членів іноземної авторсько-правової організації, яка управляє майновими правами авторів на колективній основі, що і не заперечується сторонами у справі:

- "Crazy In Love" (офіційно зареєстрована назва видавців: EMI Blackwood Music Inc., Milmarsh Music та Minnesingers Publishing LTD; права, що передані за Договором від 31.12.2004: Broadcast Music Inс. (Бродкаст М'юзік Інк.));

- "You`re Beautiful" (офіційно зареєстрована назва видавців: EMI Blackwood Music Inc., Milmarsh Music та Minnesingers Publishing LTD; права, що передані за Договором від 31.12.2004: Broadcast Music Inс. (Бродкаст М'юзік Інк.)).

Broadcast Music Inс. та Emi Blackwood Music Inc. укладено договори, за умовами яких видавці уступають, надають та передають Broadcast Music Inс., його наступникам або уповноваженим особам на термін дії договорів всі права, якими видавці володіють або набувають на публічне виконання, а також на надання дозволу іншим на таке виконання, в будь-якій частині світу, в будь-якому місці і у будь-яких та у всіх засобах масової інформації, які зараз відомі або будуть винайдені пізніше, будь-яку частину або всі твори; невиключне право на запис та надання ліцензій на запис всього або частину будь-якого з творів на плівці, механічному записі, у фільмі або на іншому пристрої, але лише з метою публічного виконання твору засобами радіо та телебачення, або ж з метою зберігання та прослуховування.

Дане право не включає запис з метою продажу або включення у кінокартину, призначеній в першу чергу для театрального показу або у програмах синдикатів станцій сповіщення, систем кабельного телебачення або подібних способах; невиключне право адаптувати або аранжувати весь або частину будь-якого з творів з метою публічного виконання або надання дозволу іншим на публічне виконання. Відповідні первині авторські договори були укладені Broadcast Music Inс. та Emi Blackwood Music Inc 25.02.2004, 23.01.2006 з терміном дії з 01.04.2005 по 31.12.2008, з 01.04.2008 по 31.03.2013, що продовжуються на додаткові періоди терміном 5 (п'ять) років кожен, поки не буде припинений однією із сторін, у випадку попередження у встановленому порядку, сторонами у даній справі не заперечується, що договори пролонговані і є чинними до теперішнього часу.

Broadcast Music Inc. є акціонерним товариством, юридичною особою Сполучених Штатів Америки, яка заснована в 1939 році та знаходиться за адресою: 320 West Street, New York 10019, U.S.A. Вказана юридична особа за законодавством Сполучених Штатів Америки, зокрема авторського закону (copyright law) є організацією, що, як вбачається з публічного звіту (U.S. Copiright Office) володіє правами переважної кількості творів та зокрема на понад 8,5 млн. музичних творів шляхом надання ліцензій під назвою "Суспільне право на виконання" (public performing right). "Суспільне право на виконання" (public performing right) - це право виконувати музику на публіці, що включає в себе трансляцію музичного твору на радіо чи телебаченні. У вказаному випадку роялті сплачується безпосередньо автору або організації, зокрема, Broadcast Music Inc.

31.12.2004 Broadcast Music Inc. і державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" було укладено Договір від 31.12.2004, за умовами якого слово "термін" означає період, що починається з 31.12.2004 та закінчується 31.12.2007, період дії Договору від 31.12.2004 буде продовжуватися із року в рік автоматично, якщо він не буде розірваний іншою стороною рекомендованим листом, листом-підтвердженням або іншим еквівалентним повідомленням не пізніше ніж за шість місяців до закінчення кожного періоду (пункт "а" Договору від 31.12.2004); за Договором від 31.12.2004 Організація є єдиним представником інтересів Broadcast Music Inc. на території України протягом терміну Договору від 31.12.2004 (підпункт "б" пункту 1 Договору від 31.12.2004);

Умовами договору сторони встановили, що Організація та її ліцензіати користуються всіма правами на твори Broadcast Music Inc., властивими для звичайної передачі прав на виконання, і якими користуються ліцензіати Організації на музичні композиції на території України (підпункт "в" пункту 2 Договору від 31.12.2004). Кожна сторона підтверджує та гарантує, що вона має повні права та повноваження укладати Договір від 31.12.2004 та передавати права, що в ньому містяться, і права, передані за Договором від 31.12.2004, не будуть мати у своїй правовій охороні перешкод та претензій (пункт 7 Договору від 31.12.2004).

За приписами ч. 1 ст. 31 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у ст. 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані. Статтею 49 Закону також встановлено наступне.

Організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень такі функції: а) погоджувати з особами, які використовують об'єкти авторського права і (або) суміжних прав, розмір винагороди під час укладання договору; б) укладати договори про використання прав, переданих в управління. Умови цих договорів повинні відповідати положенням ст. 31 - 33 Закону; в) збирати, розподіляти і виплачувати зібрану винагороду за використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єктам авторського права і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону; г) вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством, необхідні для захисту прав, управління якими здійснює організація, в тому числі звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів.

Суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладання договорів з особами, які використовують ці об'єкти. Організації колективного управління мають право резервувати на своєму рахунку суми незапитаної винагороди, що надійшла їм від осіб, які використовують об'єкти авторського права і (або) суміжних прав. Після трьох років від дня надходження на рахунок організації колективного управління відповідних сум суми незапитаної винагороди можуть бути використані для чергових виплат суб'єктам авторського права і (або) суміжних прав або спрямовані на інші цілі, передбачені їх статутами, в інтересах суб'єктів авторського права і суміжних прав.

У пункті 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (далі - Постанова №12) наведено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Документами, що підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій колективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із ст. 42, 43 названого Закону; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статтями Закону України "Про авторське право і суміжні права" - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень.

В порядку, передбаченому ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до ст. 440 ЦК України та ч. 3 ст. 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Частиною 2 ст. 32 Закону встановлено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених ст. 21 - 25 цього Закону.

У п. 28 Постанови №12 зазначено, що з огляду на приписи ст. 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (ст. 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Згідно зі ст.1 Закону публічне сповіщення (доведення до загального відома) - це передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2014 представником Організації ОСОБА_7 в присутності громадян: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у місті Києві складено акт фіксації публічного сповіщення творів від 31.10.2014, відповідно до якого в період з 20 год. 07 хв. до 21 год. 09 хв. здійснювалась фіксація використання (публічного сповіщення) творів, які використовувалися ТОВ "Мульти Медіа Сервіс", зокрема:

"Crazy In Love" (виконавець: Emeli Sande feat The Bryan Ferry Orchestra; композитори/автори тексту: Harrison Richard Christopher, Record Eugene Booker, Carter Shawn C та Knowles Beyonce Gissele; музичне видавництво: EMI Blackwood Music Inc. та Unichappell Music Inc.);

"You`re Beautiful" (виконавець: James Blunt; композитори/автори тексту: Moore Alecia B, Sandberg Martin Karl та Schuster Johan Karl; музичне видавництво: EMI Blackwood Music Inc.).

Як вже було встановлено судом першої інстанції, державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" по суті набула повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на музичні твори з текстом "Crazy In Love" та "You`re Beautiful" на території України та здійснювати захист охоронюваних Законом прав інтелектуальної власності суб'єктів відповідних прав у встановленому законом порядку, погоджувати розмір винагороди, збирати, акумулювати, розподіляти і виплачувати зібрану винагороду за використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єктам авторського права і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством, необхідні для захисту прав, управління якими здійснює організація, в тому числі звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Оцінюючі належність і допустимість наявних в матеріалах справи доказів, колегія відзначає, що відповідно до ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

У ст. 19 ЦК України зазначено, що особа має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань. Самозахистом є застосування особою засобів протидії, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2003 №71 "Про затвердження розміру, порядку та умов виплати винагороди (роялті) за комерційне використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань" (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2009 №450) надано право представникам уповноважених організацій колективного управління фіксувати факти прямого чи опосередкованого комерційного використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань, зокрема, за допомогою технічних засобів і (або) шляхом складення відповідного акта фіксації.

Фіксація здійснювалась з використанням відеокамери Sony DCK-НC62Е на Mini DV касету Vebratim №21N2DS4AR/26 в режимі SР, підтверджена актом фіксації публічного сповіщення творів від 31.10.2014. До матеріалів справи долучено вказану відеокасету Vebratim №21N2DS4AR/26 та диск CD-RW Vebratim 700МВ. Судом оглянуто відеозапис фіксації порушення, з якого вбачається, що публічне сповіщення музичного твору (-ів) відбулося в ефірі телеканалу "К1" 31.10.2014 у складі передачі "КВН" у період з 20 год. 07 хв. до 21 год. 09 хв. Доводи апеляційної скарги щодо неможливості встановити чи дійсно здійснювалось (неправомірне, без надання дозволу) використання музичних творів («Crazy In Love», «You are Beautiful») у складі відповідного аудіовізуального твору спростовуються змістом самої передачі, скаржником і не заявлено клопотання про призначення судової експертизи щодо зазначеного питання.

01.10.2014 Via Fіlm (UK) Limited (правовласник) та ТОВ "Мульті Медіа Сервіс" (телекомпанія) укладено Ліцензійний договір, за умовами якого правовласник надає телекомпанії майнові права на використання творів, у тому числі шляхом їх публічного сповіщення (телевізійного показу) на території мовлення телевізійного каналу "К1" (територія України) протягом ліцензійного терміну і у відповідності з іншими умовами, означеними сторонами в додатку до Ліцензійного договору, а телекомпанія виплачує правовласнику винагороду за надання майнових прав на твори в порядку і строки, встановлені в Ліцензійному договорі і додатку до Ліцензійного договору.

Відповідачем надано додаток №1 до Ліцензійного договору, в якому зазначено перелік телевізійних показів творів, з якого вбачається, що Via Fіlm (UK) Limited надало право ТОВ "Мульті Медіа Сервіс" на використання (показ), зокрема, телепередачі: "КВН-2013. Высшая Лига" Ѕ (1-я игра)"; "КВН-2013. Высшая Лига" Ѕ (2-я игра)"; "КВН-2013. Высшая Лига" финал"; "КВН-2013. Музыкальный фестиваль в Юрмале 2013"; "КВН-2014. Высшая Лига" Ѕ (1-я игра)"; "КВН-2014. Высшая Лига" 1/8 (1-я игра)"; "КВН-2014. Высшая Лига" 1/8 (2-я игра)"; "КВН-2014. Летний кубок".

За приписами ч. 2, 3 ст. 17 Закону якщо інше не передбачено у договорі про створення аудіовізуального твору, автори, які зробили внесок або зобов'язалися зробити внесок у створення аудіовізуального твору і передали майнові права організації, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи продюсеру аудіовізуального твору, не мають права заперечувати проти виконання цього твору, його відтворення, розповсюдження, публічного показу, публічної демонстрації, публічного сповіщення, а також субтитрування і дублювання його тексту, крім права на окреме публічне виконання музичних творів, включених до аудіовізуального твору. За оприлюднення і кожне публічне виконання, показ, демонстрацію чи сповіщення аудіовізуального твору, його здавання у майновий найм і (або) комерційний прокат його примірників за всіма авторами аудіовізуального твору зберігається право на справедливу винагороду, що розподіляється і виплачується організаціями колективного управління або іншим способом.

Автори, твори яких увійшли як складова частина до аудіовізуального твору (як тих, що існували раніше, так і створених у процесі роботи над аудіовізуальним твором), зберігають авторське право кожний на свій твір і можуть самостійно використовувати його незалежно від аудіовізуального твору в цілому, якщо договором з організацією, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи з продюсером аудіовізуального твору не передбачено інше.

Господарським судом міста Києва було зобов'язаноVia Fіlm (UK) Limited подати суду докази передачі ТОВ "Мульті Медіа Сервіс" виключних майнових прав на такі твори: "Crazy In Love", виконавець Emeli Sande feat The Bryan Ferry Orchestra; композитори/автори тексту Harrison Richard Christopher, Record Eugene Booker, Carter Shawn C та Knowles Beyonce Gissele; музичне видавництво EMI Blackwood Music Inc. та Unichappell Music Inc.; "You`re Beautiful", виконавець James Blunt; композитори/автори тексту Moore Alecia B, Sandberg Martin Karl та Schuster Johan Karl; музичне видавництво EMI Blackwood Music Inc.

Однак, третя особа вказані вимоги суду не виконала та витребувані документи, як і пояснення не надала. Відповідні докази не були надані і ТОВ "Мульті Медіа Сервіс", у т.ч. не були надані як додаткові докази у справі в суді апеляційної інстанції і про можливість їх подання не зазначено при зверненні до суду. В матеріалах справи відсутні первині договори VIA FILM Ltd як ліцензіара аудіовізуального твору, в додатках якого наявні посилання на такі музичні твори як "Crazy In Love" чи то "You`re Beautiful", скаржником не додано якого-небудь іншого доказу в підтвердження передачі авторських прав на музичні твори («Crazy In Love», «You are Beautiful»), окрім як договір про передачу прав на публічний показ аудіовізуального твору, в складі якого і використовувались твори, права на які належать третім особам.

За таких обставин, зу рахуванням викладеного вище, як вже зазначав суду першої інстанції, в суду відсутні підстав вважати, що в рамках вказаного ліцензійного договору відповідач з дотриманням всіх вимог законодавства в сфері інтелектуальної власності придбав невиключні майнові права на використання творів "Crazy In Love" та "You`re Beautiful", тоді як авторські права на вказані музичні твори перебувають в колективному управлінні позивача; відповідач не надав доказів укладення угод і з відповідними первинними правовласниками, які б дозволяли публічне сповіщення вказаних творів.

Статтею 445 ЦК України передбачено право автора на плату за використання його твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом. Водночас використання твору без дозволу уповноваженої особи та без сплати авторської винагороди є порушенням авторського права, передбаченим п. "а" ст. 50 Закону, за яке п. "г" ч. 2 ст. 52 цього Закону передбачено можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат. В п. 42 постанови пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 №5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" зазначено, що розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50000 мінімальних заробітних плат (п. "г" ч. 2 ст. 52 Закону), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Організацією при зверненні до господарського суду з позовом визначено суму компенсації в розмірі 40194 грн (11 х 1218 грн.) х 3 (кількість порушених прав щодо кожного видавництва)) за порушення за виконання музичних творів "Crazy In Love" (виконавець Emeli Sande feat The Bryan Ferry Orchestra; композитори/автори тексту Harrison Richard Christopher, Record Eugene Booker, Carter Shawn C та Knowles Beyonce Gissele; музичне видавництво EMI Blackwood Music Inc., Unichappell Music Inc.) та "You`re Beautiful" (виконавець James Blunt; композитори/автори тексту Moore Alecia B, Sandberg Martin Karl та Schuster Johan Karl; музичне видавництво EMI Blackwood Music Inc.), виходячи з того, що: мінімальна заробітна плата складає 1218 грн.; сума компенсації складає одинадцять мінімальних заробітних плат як компенсація за використання кожного твору з урахуванням кожного видавництва.

Разом з тим, у п.п. 51.3 п. 51 Постанови №12 наведено, що у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених ст. 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності. Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення. Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік", зокрема, було встановлено, що у 2015 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 вересня становить 1378 грн.

Як зазначав суд першої інстанції, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, конкретних обставин справи, обґрунтованим вбачається притягнення ТОВ "Мульті Медіа Сервіс" до відповідальності у вигляді сплати компенсації у сумі 27560 грн, тобто 20 мінімальних заробітних плат - мінімальної суми компенсації за факт порушення двох окремих музичних творів при публічному сповіщенні аудіовізуального твору, в складі якого використано відповідні об'єкти прав інтелектуальної власності, у стягненні ж решти компенсації слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону суд може постановити рішення про накладення на порушника штрафу у розмірі 10 відсотків суми, присудженої судом на користь позивача. Сума штрафів передається у встановленому порядку до Державного бюджету України. З огляду викладеного вище, суд першої інстанції, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, дійшов до висновку про накладення штрафу на відповідача у сумі 2756 грн (10% від 27560 грн).

За змістом ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. У ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" зазначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У п. 2.23 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України" зазначено, що якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК України або ж залишити позов (заяву, скаргу) без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 названого Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача 1827 грн судового збору за подання позовної заяви, 913,5 грн судового збору за подання апеляційної скарги (на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2015), 913,5 грн судового збору за подання касаційної скарги (на вказане вище рішення та постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015), сплачених державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (частина з яких була сплачена у встановленому розмірі) відповідно за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг у даній справі, розподіливши судові витрати у справі пропорційно задоволених судом позовних вимог.

З урахуванням викладеного вище, суд апеляційної інстанції в цілому погоджується з висновками суду першої інстанції, розглянувши в процесі всі обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, за наслідками розгляду апеляційної скарги, перевірки законності та обґрунтованості рішення у повному обсязі, повторно розглянувши справу, вбачає доводи апеляційної скарги такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду (перегляду) справи, оскаржене рішення суду такими, що відповідає вимогам законності та обґрунтованості у зв'язку з чим підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіоорганізація" Мульті Медіа Сервіс" (Телеканал "К1") залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2015 у справі №910/6608/15-г залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили

Повний текст постанови складено 18.03.2016

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді Л.Л. Гарник

О.М. Остапенко