УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14.03.2016Справа № 910/4237/16

Суддя Лиськов М.О., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЖГАЛУЗЕВА ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" про стягнення 1 105 473,26 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Положеннями Закону України "Про судовий збір"від встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати, а майнового характеру встановлюється 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 22 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік"установлено на 2016 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі, а саме - з 1 січня - 1 378,00 грн.

З огляду на викладене, зважаючи на встановлені чинним законодавством України правила та вимоги щодо сплати судового збору за заяви до господарських судів, позивач мав сплатити судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Однак, в позовних матеріалах відсутні докази, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Дане узгоджується з викладеними в п. 3.5. Роз'ясненнях Вищого Арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції"від 26.12.2011р. № 18 положеннями, згідно яких недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Крім цього, суд зазначає, що за змістом ст. 8 Закону України "Про судовий збір"враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Так, з правової конструкції відповідної статті слідує можливість винесення судом ухвали про відстрочення сплати стороною судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за обставин її майнового стану. Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій до моменту ухвалення судового рішення у справі є врахування майнового стану сторони.

Частиною 1 статті 145 Господарського кодексу України передбачено, що майновий стан суб'єкта господарювання визначається сукупністю належних йому майнових прав та майнових зобов'язань, що відображається у бухгалтерському обліку його господарської діяльності відповідно до вимог закону.

Позивачем, в аспекті ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та ст. 145 Господарського кодексу України, не доведено та необґрунтовано наявність обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки.

Крім того, даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Таким чином, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню для усунення допущеного порушення, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяву про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду м. Києва з позовом.

Суддя М.О. Лиськов