ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" березня 2016 р.Справа № 916/329/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі судового засідання Горнович Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність № 17 від 20.01.2016р.),

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ренійської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України

до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю Лагуна-Рені

про стягнення 6 421, 31 грн.

встановив:

Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Ренійської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України звернулось до господарського суду Одеської області з позовом, в якому просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Лагуна-Рені 6 421, 31 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань за договором на користування електричною енергією №39 від 01.01.2002р. в частині проведення розрахунків з відшкодування витрат на надання послуг по забезпеченню електричною енергією.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.02.2016р. порушено провадження по справі № 916/329/16 за даним позовом, розгляд справи призначено на 16.03.2016р.

В судовому засіданні 16.03.2016р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про поважність причин відсутності не повідомив, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав, право на захист не використав, хоч і повідомлявся про час та місце проведення судового засідання належним чином шляхом надсилання ухвали суду від 12.02.2016р. на адресу реєстрації, яка не змінювалася, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України № 21693222 від 12.02.2016р., наявний в матеріалах справи.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Приймаючи до уваги зазначене, та те, що судове відправлення ухвали про порушення провадження по справі було повернуто із відміткою поштової установи за закінченням терміну зберігання (вх. № 8138/16 від 25.02.2016р.), суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 16.03.2016р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.01.2002р. між Ренійським морським торгівельним портом (енергопостачальна організація) та ТОВ Лагуна-Рені (абонент) було укладено договір на користування електричною енергією №39.

За умовами п. 1.1. договору енергопостачальна організація здійснює забезпечення електричною енергією абонента у відповідності із встановленими даним договором умовами, а абонент своєчасно розраховується за використану електроенергією виключно в грошовій формі та виконує інші умови, які визначені договором.

Тариф на електроенергію встановлюється Національною комісією регулювання електроенергетики (п. 1.2 договору)

Відповідно до п. 1.3. договору розмір оплати за послуги по енергозабезпеченню абонента (витрати повязані з обслуговуванням мереж та підстанцій, від яких споживається абонент, який знаходиться на балансі порту) визначається згідно калькуляції, розрахованої енергопостачальною організацією щоквартально.

Згідно п.2.1. договору енергопостачальна організація зобовязується відпускати електроенергію абоненту у відповідності з встановленими даним договором умовами та величинами надходження електроенергії та міцності.

У відповідності до розділу 4 договору абонент зобовязується: оплачувати за використану електроенергію виключно в грошовій формі, а також вносити інші платежі за розрахунковий період у відповідності з діючим в цей період тарифами та умовами даного договору (п.4.1. договору); для визначення величини відпущеної та спожитої електроенергії, знімати та представляти (нарочним, поштою) по встановленій формі в енергопостачальну організацію показники розрахункових електролічильників (п.4.2. договору); щомісячно до 20 числа звітного місяця абонент надає енергопостачальній організації у енергогосподарство порту т.3 (75-00) звіт про використану електроенергію та до 5 числа місяця, наступного за звітним, повинен отримати у енергопостачальної організації платіжні документи для оплати за звітний період та інші платіжні документи (п.4.7. договору); отриманий платіжний документ на оплату за електроенергію та інші нарахування за звітний період повинні бути оплачені абонентом на протязі 5-ти днів після дати отримання абонентом платіжного документу. Відомості щодо оплати (дата та номер платіжного доручення) надавати в енергопостачальну організацію в день оплати енергогосподарство порту т. 3 (75-00); 2-17-90. У випадку несплати платіжних документів на протязі 5-ти днів, сторони керуються договірними зобовязаннями, умовами Правил користування електроенергією в частині припинення подачі електроенергії, а на суму вказану в платіжному документі, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожну добу до дня фактичної оплати (п.4.8. договору).

Пунктом 8.1. договору передбачено, що даний договір укладений на строк до 01.01.2003р., вступає в силу з дня його підписання та вважається щорічно продовженим якщо не надійде заяви від однієї зі сторін про відмову або перегляд договору, додатків до нього.

У звязку з реорганізацією ДП „Ренійський морський торговельний порт шляхом виділення стратегічних обєктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та обовязків стосовно них у відповідності з розподільчим балансом від 13.06.2013р. та акту приймання-передачі від 13.06.2013р. та утворення за результатами виділення ДП Адміністрація морських портів України на виконання розпорядження Кабінету міністрів України від 04.03.2013р. № 133-р, наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013р. № 163, а також переходом прав та обовязків по договору № 39 від 01.01.2002р. к правонаступнику ДП Адміністрація морських портів України, сторони дійшли згоди щодо внесення змін до договору № 39 від 01.01.2002р., про що 14.06.2013р. уклали додаткову угоду № 1 до договору, а саме :

1. Преамбулу договору № 39 від 01.01.2002р., викладено в такій редакції:

„Державне підприємство Адміністрація морських портів України, іменоване в подальшому „Адміністрація, в особі в.о. начальника Ренійської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Ренійського морського порту) ОСОБА_2, діючого на підставі Положення про Ренійську філію Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрацію Ренійського морського порту) та довіреності від 13.06.2013р. № 92, з однієї сторони та ТОВ Лагуна-Рені іменоване в подальшому „Абонент, в особі директора ОСОБА_3, діючого на підставі Статуту, з іншої сторони, уклали договір об відпустці та споживанню електричної енергії.

По всім питанням, не оговореним даним договором, сторони зобовязуються керуватись діючими „Правилами користування електричною енергією, іншими діючими законодавчими актами України..

2. В тексті договору слово „Енергопостачальна організація змінено на „адміністрація.

3. Реквізити ДП „Ренійський морський торговельний порт, зазначені в п.10 договору, змінено на реквізити адміністрації, зазначені у додатковій угоді №1 від 14.06.2013р. до договору на користування електричною енергією №39 від 01.01.2002р.

На виконання умов договору на користування електричною енергією №39 від 01.01.2002р., з вересня по грудень 2015р. позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 6 421, 31 грн., та виставив відповідні рахунки:

- № э 19155 від 30.09.2015р. на суму 1 078, 44 грн. отриманий відповідачем 01.10.2015р.;

- № э 19174 від 29.10.2015р. на суму 1 385, 20 грн. отриманий відповідачем 29.10.2015р.;

- № э 186 від 25.11.2015р. на суму 2 770, 39 грн. отриманий відповідачем 25.11.2015р.;

- № э 203 від 17.12.2015р. на суму 1 187, 28 грн. отриманий відповідачем 17.12.2015р.

На підставі перелічених рахунків між позивачем та відповідачем складено, підписано та скріплено печатками акти виконання робіт (надання послуг), а саме:

- від 30.09.2015р. на суму 1 078, 44 грн.;

- від 31.10.2015р. на суму 1 385, 20 грн.;

- від 30.11.2015р. на суму 2 770, 39 грн.;

- від 31.12.2015р. на суму 1 187, 28 грн.

Згідно пунктів 2 та 3 актів виконання робіт (надання послуг) сторони узгодили, що обсяг наданих виконавцем послуг відповідає умовам договору № 39 від 01.01.2002р. і приймається замовником в повному обсязі. Замовник претензій по обсягу, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) до виконавця не має.

Проте, ТОВ Лагуна-Рені не сплатило за надані позивачем послуги.

Перелічені обставини стали підставою для звернення ДП Адміністрація морських портів України в особі Ренійської філії ДП Адміністрація морських портів України до господарського суду Одеської області з даним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з ТОВ Лагуна-Рені заборгованість за неналежне виконання умов договору на користування електричною енергією №39 від 01.01.2002р. у розмірі 6 421, 31 грн.

Дослідивши надані докази у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

У відповідності до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Так, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання ( ст. 901 ЦК України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вище встановлено господарським судом, 01.01.2002р. між сторонами укладено договір на користування електричною енергією №39 (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 14.06.2013р. до нього), згідно умов якого позивач зобов`язався здійснювати забезпечення електричною енергією відповідача, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався своєчасно розраховуватись за використану електроенергією з урахуванням видатків, пов`язаних на обслуговування мереж, за умовами, визначеними договором.

Пунктами 1.1., 4.1., 4.8. договору сторони узгодили, що відповідач здійснює оплату за використану електроенергію та інші платежі на підставі отриманого платіжного документу за звітний період протягом 5-ти днів після дати отримання платіжного документу.

Як встановлено матеріалами справи, позивач в період з вересня по грудень 2015р. надав, а відповідач отримав послуги на загальну суму 6 421, 31 грн., згідно підписаних сторонами та скріплених печатками останніх актів виконання робіт (надання послуг), а саме: від 30.09.2015р. на суму 1 078, 44 грн.; від 31.10.2015р. на суму 1 385, 20 грн.; від 30.11.2015р. на суму 2 770, 39 грн.; від 31.12.2015р. на суму 1 187, 28 грн. Виписані позивачем та отримані відповідачем рахунки на оплату наданих послуг, ТОВ Лагуна-Рені не сплатило у визначені в договорі строки, порушивши виконання своїх зобовязань з оплати за використання мереж енергопостачання та відшкодування витрат за спожиту електричну енергію за договором №39 від 01.01.2002р., з огляду на що, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 6 421, 31грн. обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача 6 421, 31 грн.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд вирішив:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Лагуна-Рені (68800, Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188, ) на користь державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ренійської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (68802, Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188, ) 6 421 (шість тисяч чотириста двадцять одну) грн. 31 коп. заборгованості та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 21 березня 2016 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко