РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2016Справа №910/1711/16
За позовом Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України

До Публічного акціонерного товариства "Легбанк"

Про стягнення штрафу у розмірі 30 000 грн та пені 30 000 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Клюсова Т.М. - представник

Від відповідача Науменко А.М. - представник

Суть спору:

Київське міське територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Легбанк" про стягнення штрафу у розмірі 30 000 грн та пені 30 000 грн.

Ухвалою суду від 05.02.2016 порушено провадження у справі № 910/1711/16 та призначено розгляд справи на 04.03.2016.

18.02.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано додаткові документи по справі.

В судове засідання 04.03.2016 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 04.03.2016 представник відповідача з'явився, надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовної заяви.

В судовому засіданні 04.03.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 31.07.2015 №110/02-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення) визнано, що позивачем було вчинено порушення передбачене статтею 151 ЗУ "Про захист від недобросовісної конкуренції", у вигляді поширення інформації, що вводить в оману.

Відповідно до резолютивної частини Рішення, на позивача було накладено штраф у розмірі 30 000 грн.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення Антимонопольного комітету України, надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Позивач зазначив, що рішення від 31.07.2015 р. № 110/02-р/к будо направлено на адресу відповідача згідно супровідного листа відділення від 07.08.2015 № 26-02/2531, та отримано відповідачем 10.08.2015, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 750.

Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду ним не отримано доказів сплати штрафу.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вказані вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 238 ГК України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 ГК України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов'язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб'єкта господарювання; скасування державної реєстрації та ліквідація суб'єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 56 зазначеного Закону особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Враховуюче викладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання у ГК України визнаються штрафними санкціями (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. ч. 7, 9 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Комітету стягують штраф та пеню у судовому порядку; суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Абзацом 2 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»передбачено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Судом встановлено, що пеню позивачем нараховано відповідно до чинного законодавства, за таких обставин, розмір пені підлягає стягненню в розмірі 30 000 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень ст. 49 ГПК України судовий збір, підлягає стягненню із відповідача.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 82 - 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Легбанк" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 27, ) штраф у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. та пеню у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. та зарахувати зазначену суму в дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації: 21081100 на р/р 0002, МФО 820019, код за , отримувач: УДК у Голосіївському районі міста Києва.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Легбанк" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 27, ) до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 387(одна тисяча триста вісімдесят сім) грн.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.03.2016.

Суддя Л.В.Прокопенко