ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.03.2016 Справа № 905/328/16

Господарський суд Донецької області в особі головуючого судді Гринько С.Ю. при секретарі судового засідання Татарині Б.Т., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом ОСОБА_1 комітет Красноармійської міської ради Донецької області, м. Красноармійськ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСБ», м. Димитров

про розірвання договору

за участю представників сторін:

від позивача не з'явились;

від відповідача ОСОБА_2 довіреність від 25.02.2016 р.

СУТЬ СПОРУ:

26.01.2016року позивач ОСОБА_1 комітет Красноармійської міської ради Донецької області звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСБ» про розірвання договору № 6 від 23.03.2015 р. на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршрутах загального користування в м. Красноармійськ.

В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на те, що підставою для укладання договору було рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради від 18.03.2015 р. № 52 «Про введення в дію рішення конкурсного комітету щодо проведеного конкурсу від 13.03.2015 р. № 9 на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Красноармійськ», яке 29.07.2015 р. постановою Донецького апеляційного адміністративного суду визнано протиправним та скасовано рішення конкурсного комітету по проведенню конкурсу від 13.03.2015 р. № 9 на перевезення пасажирів на міських автобусах маршрутах загального користування в м. Красноармійськ оформлене протоколом № 1 від 13.03.2015 р., а тому вважає відсутніми підстави для договору № 6 від 23.03.2015 р. на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршрутах загального користування в м. Красноармійськ.

08.02.2016 р. відповідач надав клопотання, в якому просив замінити невірно зазначену позивачем адресу в позовній заяві, замість «м-н. Сонячний» читати: «м-н. Світлий».

17.02.2016 р. відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, посилаючись на відсутність підстави, на яку посилається позивач в обґрунтуванні позову. Ствердження позивача, що у конкурсі брав участь ФОП ОСОБА_3 не відповідає дійсності, оскільки документи на конкурс були надані від ТОВ «ПСБ», про що свідчить Акт відкриття сейфу та перевірки конвертів, наданих перевізниками претендентами для участі в конкурсі № 9 від 25.02.2015 р. на перевезення пасажирів. Тому, вважає, що ТОВ «ПСБ» прийняло участь в конкурсі з дотриманням всіх вимог та норм закону.

Перевіряючи надані позивачем документи до позовної заяви, якими він обґрунтовує позовні вимоги, клопотання сторін, встановивши фактичні обставини та їх повноту, надавши юридичну оцінку цим обставинам, суд -

ВСТАНОВИВ:

Предметом даного спору є розірвання договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршрутах загального користування в м. Красноармійськ Донецької області № 6 від 23.03.2015 р.

Порядок розірвання господарського договору встановлений ст. 188 Господарського кодексу України (далі ГК України), відповідно до якої розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором; сторона договору, яка одержала пропозицію про розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду; у разі якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору або уразі недодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частиною четвертою ст.188 ГК України передбачено, що у разі якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору або у разі недодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду, правом якого скористувався позивач, звернувшись з вимогою про розірвання договору до господарського суду. Передбачене ст. 188 ГК надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору в разі виникнення такої необхідності є правом, а не обов'язком особи, яка використовує його добровільно, виходячи з власних інтересів, та може звернутися за захистом свого порушеного права шляхом подання позову про розірвання договору (постанова Верховного Суду України від 19 вересня 2011 р. у справі N 3-74гс11).

Відповідно до пункту другого ст. 651 Цивільного кодексу України ( далі по тексту ЦК України ) договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору іншою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України).

Згідно ч.2 ст. 652 Цивільного кодексу України, зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суд встановлює не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Оцінюючи договір № 6 від 23.03.2015 р. про перевезення пасажирів, суд зазначає, що цей договір був підписаний між ОСОБА_1 комітетом, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПСБ» з іншої сторони, а ні ФОП ОСОБА_3

Відповідно до п.1.1 договору, він був підписаний на підставі рішення комітету з перевезення пасажирів автомобільним транспортом виконкому Красноармійської міської ради протокол № 2 від 06.05.2010 р.

У позовній заяві, як вказує позивач, підставою для укладення договору було інше рішення, а саме: рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради від 18.03.2015 р. № 52 «Про введення в дію рішення конкурсного комітету щодо проведеного конкурсу від 13.03.2015 р. № 9 на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Красноармійськ», що не відповідає договору.

Крім цього встановлено судом, що 29.07.2015 р. постановою Донецького апеляційного адміністративного суду визнано протиправним та скасовано рішення конкурсного комітету по проведенню конкурсу від 13.03.2015 р. № 9, оформлене протоколом № 1 від 13.03.2015 р., в частині визнання ОСОБА_3 за маршрутом № 2 «Колгоспний ринок (ДП) Динзавод (Дачна ЗА)» графік № 1 та № 2 «Колгоспний ринок (АС) Завод ВПБ Динасовий завод» графік № 1 переможцем і визнання ОСОБА_4 за маршрутом № 2 «Колгоспний ринок (ДП) Динзавод (Дачна ЗА) графік № 1 посівшим друге місце, а також визнано протиправним і скасовано рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради від 18.03.2015 р. № 52 «Про введення в дію рішення конкурсного комітету щодо проведення конкурсу від 13.03.2015 р. на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Красноармійськ» в частині введення в дію рішення конкурсного комітету щодо проведеного конкурсу за маршрутом № 2, графік №1 та за маршрутом №12, графік №1.

То ж суд, при вирішенні цього спору не бере до уваги рішення Донецького апеляційного адміністративного суду, тому як підставою укладення спірного договору був інший документ, ніж зазначено в рішенні.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що підстави позову недоведені, та необґрунтовані, а тому підлягають відмовленню у повному обсязі.

Приймаючи до уваги, що з вини позивача виник цей спір, на нього покладаються судові витрати на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82, 85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 комітету Красноармійської міської ради Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСБ» про розірвання договору № 6 від 23.03.2015 р. на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршрутах загального користування в м. Красноармійськ, відмовити.

Суддя С.Ю. Гринько