ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р. Справа № 926/142/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФОЗЗІ-ФУД», м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області

до товариства з обмеженою відповідальністю «Стройкомплекс», м. Чернівці

про стягнення заборгованості в сумі 16 600,00 грн.

Суддя Паскарь А. Д.

представники сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність від 14.01.2016 № 148/03-УМ-16;

від відповідача не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: товариство з обмеженою відповідальністю «ФОЗЗІ-ФУД» звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Стройкомплекс» про стягнення суми передоплати за ремонтні роботи у розмірі 16600,00 грн.

Позов обґрунтовується тим, що на підставі рахунків-фактур відповідача від 19.06.2014 позивач перерахував платіжними дорученнями від 24.06.2014 відповідачу авансові платежі у розмірі 14100,00 грн. на проведення робіт по заміні дверей та 2500,00 грн. по ремонту душових. Відповідач зазначені роботи не провів, авансові платежі не повернув, чим заборгував позивачеві суму позову.

Ухвалою суду від 29.01.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 11.02.2016.

Ухвалами суду від 11.02.2016 та 25.02.2016 розгляд справи відкладено на 25.02.2016 та 15.03.2016 відповідно у звязку з неявкою відповідача та неподанням витребуваних судом документів.

У судове засідання 15.03.2016 відповідач вкотре не забезпечив явку свого представника, хоча належним чином був повідомлений про час, місце та дату проведення судового засідання згідно відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Конверти з ухвалами суду від 29.01.2016, 11.02.2016 та 25.02.2016, які скеровувались відповідачеві, поштою повернулись на адресу господарського суду у звязку із відсутністю відповідача за зазначеною адресою, що підтверджується довідками ф.20, внаслідок чого відповідач відзиву на позов не надав.

Відповідно до пункту 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про обгрунтованість позову з наступних підстав.

19 червня 2014 року на підставі усної домовленості між сторонами відповідачем виставлено рахунки-фактури № 1906-01 на суму 14100,00 грн. та № 190602 на суму 2500,00 грн.

24 червня 2014 року позивачем перераховано відповідачу авансові платежі за заміну дверей та проведення ремонту душових магазину «Сільпо» вул. Головна, 285 А, м. Чернівці на загальну суму 16600,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 2434752 та № 2434753.

Статтею 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Таким чином, передоплата позивачем за виконання робіт по заміні дверей та ремонту душових свідчать про виникнення між сторонами правовідносин підряду.

Згідно частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, якщо інше не встановлено договором, або законом.

Частиною 4 статті 849 ЦК України передбачено, що замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач до виконання робіт не приступав, авансові платежі позивачу не повернув, внаслідок чого станом на день винесення рішення заборгував позивачу суму позову.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати слід покласти на відповідача, винного в доведенні розгляду спору в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Стройкомплекс» (58000, вул. Руська, 129 А, м. Чернівці; ідентифікаційний код 32929561) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФОЗЗІ-ФУД» (08132, вул. Промислова, 5, м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область; ідентифікаційний код 32294926) заборгованість в сумі 16600,00 грн. та 1378,00 грн. судового збору.

Суддя А. Паскарь