ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р. Справа № 925/1918/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарях Кадусі Н.В., Ткаченку А.О., за участю представників сторін: позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним - ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним ОСОБА_2, ОСОБА_3 за довіреностями, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за первісним позовом Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Комунального підприємства «Міський водоканал» Золотоніської міської ради про стягнення 68000 грн. і зобовязання виконати рішення, та за зустрічним позовом Комунального підприємства «Міський водоканал» Золотоніської міської ради до Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Черкаське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до Комунального підприємства «Міський водоканал» Золотоніської міської ради, в якому просив суд стягнути з відповідача 34000 грн. штрафу, накладеного рішенням адміністративної колегії позивача від 15.04.2015 року № 11-рк, 34000 грн. пені за прострочення сплати штрафу, що разом складає 68000 грн., та зобовязати відповідача виконати п. 4 резолютивної частини рішення адміністративної колегії позивача від 15.04.2015 року № 11-рк, а саме: привести договори про надання послуг по вивезенню твердих побутових відходів у відповідність до вимог Типового договору, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 року № 1070 «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів».

Ухвалою суду від 04.12.2015 року позовна заява прийнята до розгляду, по ній порушено провадження у справі № 925/1918/15, справа призначена до розгляду, позивачу відстрочено сплату судового збору до прийняття судом рішення у справі.

Відповідач в особі свого представника 20.01.2016 року за вх. № 1218 подав письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 56-61), в якому заперечував проти позову з мотивів необґрунтованості і безпідставності позовних вимог. Крім того, заперечуючи проти позову, відповідач за первісним позовом подав 03.02.2016 року за вх. № 2246 зустрічний позов для одночасного розгляду з первісним, в якому просив суд визнати протиправним і скасувати рішення адміністративної колегії позивача від 15.04.2015 року № 11-рк по справі № 04-21-18/14 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (а.с. 93-104).

Ухвалами суду від 03.02.2016 року прийнято до провадження зустрічний позов для його сумісного розгляду з первісним, залишено без розгляду заяву позивача за первісним позовом про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 1166 від 20.01.2016, а.с. 48-49), відмовлено (у протоколі судового засідання) у задоволенні заяв позивача за зустрічним позовом про відновлення пропущеного строку (вх. № 2244 від 03.02.2016, а.с. 86-88), про виклик осіб (вх. № 2245 від 03.02.2016, а.с. 91-92).

08.02.2016 року позивач за первісним позовом, відповідача за зустрічним подав письмовий відзив на позов (вх. № 2553, а.с. 129-130), в якому проти зустрічного позову заперечував з мотивів пропуску строку на оскарження рішення.

В засіданні суду позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним підтримала і просила суд задовольнити повністю первісний позов з підстав, викладених в позовній заяві, зустрічний позов не визнала і просила суд в його задоволенні відмовити з підстав, викладених у письмовому відзиві. Відповідач в особі своїх представників первісний позов не визнав і просив суд в його задоволенні відмовити повністю з підстав, викладених у письмовому відзиві і зустрічному позові, наполягав на задоволенні зустрічного позову.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд первісний позов задовольняє повністю, у задоволенні зустрічного позову відмовляє повністю з наступних підстав.

Розпорядженням адміністративної колегії Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.11.2014 року № 45-рп/к розпочато розгляд справи № 04-21-18/14 за ознаками вчинення позивачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Рішенням адміністративної колегії Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.04.2015 року № 11-р/к у справі № 04-21-18/14:

1. визнано, що Комунальне підприємства «Міський водоканал» Золотоніської міської ради за результатами діяльності протягом 2013, 2014 років займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з вивезення твердих побутових відходів в межах м. Золотоноша Черкаської області та не мало жодних конкурентів;

2. визнано дії Комунального підприємства «Міський водоканал» Золотоніської міської ради щодо укладання зі споживачами договорів про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів такими, що не відповідають типовому Договору, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 року № 1070 «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів» (з наступними змінами), порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 2 ст. 50, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з вивезення твердих побутових відходів в межах м. Золотоноша Черкаської області, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів та було б неможливо за умов існування значної конкуренції на ринку;

3. за порушення, визначене п. 2 цього рішення, накладено на Комунальне підприємства «Міський водоканал» Золотоніської міської ради штраф у розмірі 34000,00 грн.;

4. зобовязано Комунальне підприємства «Міський водоканал» Золотоніської міської ради привести договори про надання послуг по вивезенню твердих побутових відходів у відповідність до вимог типовому Договору, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 року № 1070 «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів» (з наступними змінами), про що повідомити територіальне відділення у двомісячний строк з дня отримання рішення.

Наявність викладених у рішенні фактів не спростовано представниками відповідача в засіданні суду.

Копію рішення адміністративної колегії Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.04.2015 року № 11-р/к у справі № 04-21-18/14 з супровідним листом від 15.04.2015 року за вих. № 04/1025 позивачем направлено для виконання відповідачу, останнім отримано 16.04.2015 року, зазначене у рішенні порушення не припинене, штраф не сплачено.

Ухвалою Черкаського адміністративного суду від 22.07.2015 року, залишеною без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2015 року, закрите провадження у справі № 823/1143/15 за позовом Комунального підприємства «Міський водоканал» Золотоніської міської ради до Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.04.2015 року № 11-р/к у справі № 04-21-18/14, розяснено позивачу, що розгляд даного спору віднесено до юрисдикції господарського суду Черкаської області.

Рішенням Антимонопольного комітету України від 03.11.2015 року № 562-р перевірене, за заявою Комунального підприємства «Міський водоканал» Золотоніської міської ради від 16.06.2015 року, рішення адміністративної колегії Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.04.2015 року № 11-р/к у справі № 04-21-18/14 і залишене без змін.

Отже, предметом спору у справі що розглядається, є первісна вимога Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Комунального підприємства «Міський водоканал» Золотоніської міської ради про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафа та пені, припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, визначених рішенням адміністративної колегії позивача від 15.04.2015 року № 11-р/к у справі № 04-21-18/14, та зустрічна вимога Комунального підприємства «Міський водоканал» Золотоніської міської ради до Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування зазначеного рішення.

Спірні правовідносини сторін перебувають у сфері регулювання Господарського процесуального кодексу України, Законів України «Про Антимонопольний комітет України», «Про захист економічної конкуренції».

За приписами статті 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням названого комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності субєктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України «Про захист економічної конкуренції», «Про захист від недобросовісної конкуренції», цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно з частиною 2 статті 7, п. 2 ст. 12 цього ж Закону до повноважень саме Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема: розгляд заяв і справ про надання дозволу, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, проведення досліджень за цими заявами і справами; прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 14 цього ж Закону, для розгляду окремих справ про порушення антимонопольного законодавства та інших питань, віднесених до повноважень Комітету, утворюються постійно діючі та тимчасові адміністративні колегії, які формуються з державних уповноважених та голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України в складі не менше трьох осіб.

Пунктом 11 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Комітету від 23 лютого 2001 р. N 32-р, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 березня 2001 року за N 129/5482, передбачено, що діяльність щодо виявлення, попередження та припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції здійснюється територіальним відділенням з додержанням процесуальних засад, визначених законодавчими актами України, а також Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що затверджуються Комітетом.

У розумінні ч. 1 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Згідно ч. 1 ст. 35 цього ж Закону України розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Як визначено статтею 41 цього ж Закону, а також зазначено і у п. 12 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правил розгляду справ), які затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.94 р. N 5 (в редакції розпорядження Антимонопольного комітету N 84-р від 14.02.2011 року), доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 цього ж Закону за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Пунктом 32 Правил розгляду справ встановлено, що у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону підставами для, зокрема, визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до суду в двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено. Частиною 2 названої статті Закону встановлено, що рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарських судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до п 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства», у застосуванні припису частини першої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» господарським судам слід враховувати, що за приписами цієї норм Закону передбачені нею строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено. Зазначені строки є присічними, встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується. Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Таким чином, подання позивачем зустрічної позовної заяви про визнання рішення недійним 03.02.2016 року відбулося після закінчення строку, передбаченого, частиною першою статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», що є підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову. Зазначена підстава відмови у задоволенні зустрічного позову є самостійною та достатньою підставою для відмови у позові про визнання протиправним і скасування рішення адміністративної колегії позивача від 15.04.2015 року № 11-рк по справі № 04-21-18/14 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» безвідносно до інших обставин справи.

Статтею 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» встановлено, зокрема, що рішення територіального відділення Антимонопольного комітету України в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання цих рішень тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно з абз. 2, 3 ч. 1 ст. 25 цього ж Закону, з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені, припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з частинами 2, 3, 5, 7, 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»: рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання; особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу; за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу, розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України; у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку; протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Приймаючи до уваги попередній висновок про відмову у задоволенні зустрічного позову про визнання протиправним і скасування рішення адміністративної колегії позивача від 15.04.2015 року № 11-рк по справі № 04-21-18/14 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», суд також вважає, що зазначене рішення набрало законної сили, є дійсним тому є таким, що підлягає обовязковому виконанню відповідачем за первісним позовом. Наслідком його невиконання у визначений строк в добровільному порядку в частині сплати штрафу є застосування до відповідача за первісним позовом відповідальності у виді пені. Спірна вимога позивача за первісним позовом про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафа та пені, припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції відповідає вищенаведеним нормам законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, розрахунок штрафу і пені здійснено вірно, тому визнається судом обґрунтованою і доказаною.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно до обставин справи та вимог законодавства суд визнає первісний позов обгрунтованим, доказаним і задовольняє його повністю, заперечення на первісний позов відповідача за первісним позовом, та його зустрічний позов визнає необгрунтованими і в його задоволенні відмовляє повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, пунктів 3.3., 3.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України» (з наступними змінами), з відповідача за первісним позовом підлягають стягненню судові витрати: сплачений позивачем за первісним позовом судовий збір у розмірі 1218 грн. (а.с. 41) на користь позивача за первісним позовом, судовий збір у розмірі 1218 грн., сплата якого відстрочена судом, - в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства «Міський водоканал» Золотоніської міської ради, ідентифікаційний код 32601205, місцезнаходження: 19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, 156 в доход загального фонду Державного бюджету України через Черкаське територіальне відділення Антимонопольного комітету України, ідентифікаційний код 21361742, місцезнаходження: 18002, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23 із зарахуванням на рахунок ГУДКУ в Черкаській області за місцем знаходження платника по коду бюджетної класифікації доходів 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності банку 106 - 34000,00 грн. штрафу, 34000,00 грн. пені.

Зобовязати Комунальне підприємство «Міський водоканал» Золотоніської міської ради, ідентифікаційний код 32601205, місцезнаходження: 19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, 156 виконати п. 4 резолютивної частини рішення адміністративної колегії позивача від 15.04.2015 року № 11-рк, а саме: привести договори про надання послуг по вивезенню твердих побутових відходів у відповідність до вимог Типового договору, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 року № 1070 «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів» (із змінами).

Стягнути з Комунального підприємства «Міський водоканал» Золотоніської міської ради, ідентифікаційний код 32601205, місцезнаходження: 19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, 156:

на користь Черкаського територіального відділення Антимонопольного комітету України, ідентифікаційний код 21361742, місцезнаходження: 18002, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23 судові витрати в сумі 1218,00 грн.

в доход Державного бюджету України через Золотоніську обєднану державну податкову інспекцію ГУ Міндоходів у Черкаській області, місцезнаходження: 19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, 153, із зарахуванням на рахунок №3002, отримувач - УДКСУ м. Черкаси, Черкаської області, код - 38031150, банк - ГУДКСУ у Черкаській області, МФО - 854018, код бюджетної класифікації - 22030001 1218,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення підписано 14.03.2016 року.

Суддя В.М. Грачов