ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Справа № 915/1053/15

м. Миколаїв

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод класичних вин» (68100, Одеська область, Татарбунарський район, м. Татарбунари, вул. Карла Маркса, 34), код 38534742

до відповідача: Приватного підприємства «Амстор ОСОБА_1» (54003, АДРЕСА_1), код 35938830

про: стягнення 13 950 грн. 00 коп.

суддя Фролов В.Д.

ПРИСУТНІ:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність від 04.01.2016

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність від 10.03.2015.

Товариство з обмеженою відповідальністю ОДЕСЬКИЙ ЗАВОД КЛАСИЧНИХ ВИН (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Приватного підприємства АМСТОР ОСОБА_1 (надалі-відповідач) про стягнення 13950 грн.

Ухвалою суду від 24.06.2015 суддею Бездолею Ю.С. порушено провадження у справі, а її розгляд призначено на 09.07.2015.

Ухвалою суду від 09.07.2015 відкладено розгляд справи на 18.08.2015 року.

Ухвалою від 18.08.2015 продовжено строк розгляду справи до 09.09.2015 та відкладено розгляд справи на 08.09.2015 та в порядку ст. 30 ГПК України викликано у судове засідання 08.09.2015р. для дачі пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - директора ТОВ СЕВИ-ТРЕЙД.

В судовому засіданні 08.09.2015 заслухано в порядку ст. 30 ГПК України викликано у судове засідання пояснення осіб оголошено та оголошено перерву на 09.09.2015.

Ухвалою від 09.09.2015 судом в порядку ст. 41 ГПК України призначає по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручає Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз () як компетентній установі, спеціалісти якої мають відповідну кваліфікацію. На вирішення експертизи поставити наступні питання: Чи використовувались при монтажу системи опалення в приміщеннях комплексу позивача за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Базарянка, вул. Шевченко, 59 - кронштейни? Якщо так, то в якій кількості та чи відповідають вони 75 кронштейнам типу 1-7 у зборі, які зазначені у рахунку-фактурі від 04.12.2014р. №30/17-14-1 (а.с. 31), платіжному дорученні від 05.12.2014р. №335 на суму 13950 грн., виписці по рахунку позивача станом на 05.12.2014р. (а.с. 32), а також чи відповідають вони за кількістю та якісними характеристиками Робочому проекту №23/14.00.000-ПЗ Капітальний ремонт системи опалення зі встановленням інфрачервоних електричних обігрівачів на виноробному комплексі за адресою: вул. Шевченка, 59 с. Базарянка, Татарбунарського району, Одеської області (а.с. 104-138)?

04.01.2015 до суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи № 5677/20-31 за господарською справою № 915/1053/15, відповідно до якого при монтажу системи опалення в приміщенні комплексу позивача (Одеська область, Татарбунарський район, м. Татарбунари, с Базар'янка, вул. Шевченка, 59) кронштейни використовувались частково, а саме при монтажу електричних обігрівів на стіні у напірному відділення. Крім того, матеріали виготовлення кронштейнів у приміщенні напірного відділення не співпадає з комплектуючою відомістю проекту, що вказує іншого виробника, який застосовував проектне рішення тільки для даного типу приміщення.

На підставі розпорядження №72 від 02.02.2016 Керівника апарату господарського суду Миколаївської області призначено повторний автоматичний розподіл справи №915/1053/15. За результатами якого, справу передано судді Фролову В.Д. для розгляду та вирішення по суті.

Ухвалою від 03.02.2016 року суддею Фроловим В.Д. прийнято справу до свого провадження, розгляд справи призначено на 24.02.2016.

Ухвалою від 24.02.2016 року розгляд справи відкладено на 16.03.2016 та зобовязано відповідача надати суду докази про поставку кронштейнів ТОВ «Одеський завод класичних вин» (позивачу).

В судовому засіданні зясовано, що представник відповідача вимог ухвали суду від 24.02.2016 не виконав, акту прийому-передачі кронштейнів, товарно-транспортної накладної, довіреність уповноважених осіб на відвантаження кронштейнів та інші документів, які б свідчили про поставку кронштейнів позивачу суду не надав.

У судовому засіданні 16.03.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзивах на позовну заяві (вх. №4789/16 від 11.03.2016, вх. № 4789/16 від 11.03.2016) заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки свої зобовязання щодо поставки кронштейнів виконав у повному обсязі, а відтак вимоги позивача щодо стягнення перерахованих коштів в сумі 13 950 грн. 00 коп. є безпідставними.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі подані у справу докази, суд встановив:

Позивач отримав від Відповідача комерційну пропозицію щодо встановлення на ТОВ «ОЗКВИН» системи автономного теплопостачання приміщень лінії розливу готової продукції з використанням електричних обігрівачів. За результатами перемовин було підготовлено проект договору на розробку проектно-кошторисної документації.

04 грудня 2014 в результаті проведених перемовин та досягнутих домовленостей відповідачем було направлено на електронну адресу працівника позивача рахунок на оплату № 30/17-14-1 для здійснення передоплати за виготовлення 75 кронштейнів типу 1-7 у сборі (а.с. 15).

05 грудня 2014 року на виконання умов договору поставки позивачем було перераховано на користь відповідача, в якості попередньої оплати грошові кошти в сумі 13 950 грн. 00 коп. за платіжним дорученням № 335 від 05.12.2014 року (а.с. 16,17).

22 травня 2015 року позивач, враховуючи, що до моменту предявлення вимоги оплачений товар не був поставлений, звернувся до відповідача із вимогою № 22/1 щодо поставки кронштейнів (а.с. 18-21).

Враховуючи оплату та не поставку товару відповідачем, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача попередньої оплати в розмірі 13 950 грн. обґрунтовуючи свою вимогу ч. 2 ст. 693 ЦК України.

Відповідно до ч.1,2 ст.193 ГК України cуб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони.

Відповідно до ст.ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Аналогічні положення містяться в ч. 1, ч. 7 ст. 193 ГК України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 216, ч. 1. ст. 230 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене та враховую те, що представниками позивача та відповідач підтверджено факт договірних відносин те, що відповідач підтвердив прийняття оплати на виготовлення на поставку 75 кронштейнів типу 1-7 у сборі та враховуючи висновок судової будівельно-технічної експертизи № 5677/20-31 від 25.12.2015 у даній справі, вимога позивача про стягнення з відповідача попередньої оплати в сумі 13 950 грн. 00 коп. є обґрунтованою, матеріалами справи підтвердженою, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи зазначене, позов підлягає задоволенню повністю.

Статтею 49 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема витрат на оплату судового збору, у разі задоволення позову на відповідача.

У судовому засідання 16.03.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 33,34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Амстор ОСОБА_1» (54003, АДРЕСА_1, код 35938830) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод класичних вин» (68100, Одеська область, Татарбунарський район, м. Татарбунари, вул. Карла Маркса, 34, код 38534742) суми попередньої оплати в розмірі 13 950 (тринадцять тисяч девятсот пятдесят) грн. 00 коп., а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату судового збору в сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.03.2016 року.

Суддя В.Д. Фролов