КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"21" березня 2016 р. Справа №30/284

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив "Побутмаш"

на рішення господарського суду м. Києва від 22.06.2007

у справі № 30/284 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Братислава"

до Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна"

про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В червні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Братислава" звернулося в господарський суд міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням господарського суду міста Києва у справі №30/284 від 22.06.2007 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Братислава" право власності на одинадцять нежитлових будівель, розташованих к м. Києві по вул. Марини Раскової, 52/1, а саме: будівлю № 1 площею 38,9 кв.м., будівлю № 2 площею 38,8 кв.м., будівлю № 3 площею 40,2 кв. м., будівлю № 4 площею 39,8 кв. м., будівлю № 5 площею 39,7 кв. м., будівлю № 6 площею 41,2 кв.м., будівлю № 7 площею 23,8 кв. м., будівлю № 8 площею 41,9 кв.м., будівлю № 9 площею 43,0 кв.м., будівлю № 10 площею 41,5 кв.м, будівлю № 11 площею 41,5 кв.м. Зобов'язано відповідача зареєструвати право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Братислава" на одинадцять нежитлових будівель, розташованих к м. Києві по вул. Марини Раскової, 52/1, а саме: будівлю № 1 площею 38,9 кв.м., будівлю № 2 площею 38,8 кв.м., будівлю № 3 площею 40,2 кв. м., будівлю № 4 площею 39,8 кв. м., будівлю № 5 площею 39,7 кв. м., будівлю № 6 площею 41,2 кв.м., будівлю № 7 площею 23,8 кв. м., будівлю № 8 площею 41,9 кв.м., будівлю № 9 площею 43,0 кв.м., будівлю № 10 площею 41,5 кв.м, будівлю № 11 площею 41,5 кв.м.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Обслуговуючий кооператив "Гаражний кооператив "Побутмаш" 14.09.2007 подав до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 15.10.2007 касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив "Побутмаш" прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.10.2007 прийнято відмову Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив "Побутмаш" від касаційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

В січні 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Аларіт Україна" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 07.04.2008 припинено касаційне провадження у справі № 30/284 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аларіт Україна" на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.04.2008 року касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив "Побутмаш" на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284 повернуто без розгляду.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 13.05.2008 відмовлено Обслуговуючому кооперативу "Гаражний кооператив "Побутмаш" у прийнятті касаційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284. Зазначену ухвалу мотивовано тим, що чинним законодавством України не передбачено повторне оскарження цього ж рішення цією особою.

В листопаді 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Аларіт Україна" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2013 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аларіт Україна" на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284 з доданими до неї документами повернуто скаржнику.

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2014 відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

В лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2014 відмовлено ОСОБА_3 у прийнятті апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

В березні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2014 відмовлено ОСОБА_4 у прийнятті апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

В серпні 2014 року Громадська організація інвалідів "Реабілітаційний центр "Довіра" звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2014 відмовлено Громадській організації інвалідів "Реабілітаційний центр "Довіра" у прийнятті апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

В січні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2015 відновлено ОСОБА_5 строк подання апеляційної скарги, а апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284 припинено.

В травні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі 30/284

Ухвалою Вищого господарського суду України від 22.06.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 у справі №30/284 залишено без змін.

В липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлово-комунальне господарство "Геолог" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-комунальне підприємство "Геолог" на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284 з доданими до неї документами повернуто скаржнику.

В січні 2016 року Обслуговуючий кооператив "Гаражний кооператив "Побутмаш" подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2016 у справі № 30/284 відмовлено у прийнятті до провадження апеляційної скарги Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив "Побутмаш" на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007. Зазначену ухвалу мотивовано тим, що нормами чинного ГПК України не передбачено апеляційного оскарження рішення суду особою, після здійснення нею касаційного оскарження, як не передбачено і повноважень суду апеляційної інстанції здійснювати апеляційний перегляд рішення суду, яке вже було оскаржене тією ж особою в касаційному порядку.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.03.2016 ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2016 скасовано, справу № 30/284 передано до Київського апеляційного господарського суду для вирішення питання щодо прийняття до провадження апеляційної скарги Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив "Побутмаш" на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

17.03.2016 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду передано матеріали справи № 30/284.

Скаржник просить скасувати рішення у зазначеній справі, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Крім того, ОК "ГК "Побутмаш" просить відновити строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Вивчивши матеріали апеляційної скарги, суд встановив, що апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження і підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Рішення господарським судом міста Києва прийнято 22.06.2007, повний текст підписано 25.06.2007.

Апеляційну скаргу подано в січні 2016 року, тобто з пропуском встановленого строку на апеляційне оскарження понад 8 років.

Скаржник зазначає, що з 2007 року по 2015 рік включно ТОВ "Аларіт Україна" та фізичні особи - учасники ОК "ГК "Побутмаш" намагалися захистити право власності на спірне нерухоме майно, що не визнається ТОВ "Братислава", та довести незаконність і необґрунтованість оскаржуваного рішення від 22.06.2007. В зв'язку з цим, скаржник не міг звернутись в суд до розгляду апеляційних і касаційних скарг по суті, так як, такі скарги могли змінити оскаржуване рішення.

Також скаржник зазначає, що з 2007 року не отримував прибутку від ведення господарської діяльності, та не мав коштів на оплату судового збору, і відповідно був позбавлений можливості захистити свої права.

Суд не може погодитися з наведеними скаржником твердженнями, оскільки оскарження рішення учасниками ОК "ГК "Побутмаш" та ТОВ "Акрілат Україна" не є перешкодою для оскарження рішення самим ОК "ГК "Побутмаш", крім того скаржник не був позбавлений можливості приєднатись до апеляційних скарг, які подавались іншими зазначеними скаржником особами.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

При цьому, відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, inter alia, який полягає у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (див. Рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 Рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 Рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

Крім того, відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пунктом 8 частини 3 статті 129 Конституції України також закріплено серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

30.07.2010 року набрав чинності Закон України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VІ від 07.07.2010 року, яким, зокрема внесено ряд змін у ГПК України, у тому числі - стосовно прав учасників судового процесу на апеляційне оскарження судових рішень та строків такого оскарження.

Так, абзацом 7 пункту 2 розділу XIII "Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VІ від 07.07.2010 року встановлювалось, що судові рішення, прийняті судами першої інстанції до набрання чинності цим Законом, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цим Законом.

Тобто, з урахуванням припису абзацу 7 пункту 2 розділу XIII "Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" при апеляційному оскарженні судових рішень місцевих господарських судів, прийнятих до набрання чинності цим Законом, застосовувались правила, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 93 ГПК України (у редакції, яка була чинною на час прийняття таких рішень), щодо можливості відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги лише протягом трьох місяців з дня прийняття оскаржуваного судового рішення.

При цьому, вказаний строк для апеляційного оскарження являвся граничним строком і його закінчення тягло за собою безумовну втрату відповідною особою права на подання апеляційної скарги незалежно від причин пропуску такого строку.

В даному випадку рішення господарського суду міста Києва було прийнято ще 22.06.2007 року.

Тобто, при розгляді клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження слід керуватись ст. 93 ГПК України в редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення.

Аналогічну позицію викладено в постановах Вищого господарського суду України від 06.12.2011 № 33/609 та від 06.10.2015 у справі № 6/291.

Крім того, посилання скаржника на неотримання прибутку з 2007 року і неможливість у зв'язку з цим сплатити судовий збір колегією суддів відхиляються, як необґрунтовані, оскільки згідно з статутом Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив "Побутмаш" (п. 3.1) кооператив є неприбутковою організацією, а зі змісту ст. 19 Закону України "Про кооперацію" вбачається, що джерелами формування майна кооперативу є не лише надходження від його діяльності, а зокрема, внески його членів та інші надходження.

У зв'язку з наведеним слід дійти висновку про відсутність законних підстав для відновлення пропущеного процесуального строку та відсутність підстав вважати, що причиною пропуску встановленого строку для подання скарги стали обставини, які були для скаржника об'єктивно непереборними та пов'язаними з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Пропуск скаржником строку, встановленого для подання апеляційної скарги, відбувся у зв'язку з недотримання скаржником визначених процесуальним законом вимог.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Виходячи з наведеного, у відновленні пропущеного строку слід відмовити, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику. Враховуючи, що оригінали апеляційної скарги та доданих до неї документів було надіслано на адресу скаржника раніше згідно з ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2016, а до справи залучено копії матеріалів апеляційного оскарження, то відсутні підстави для їх надіслання скаржнику у зв'язку із поверненням апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 86, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України,суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Обслуговуючому кооперативу "Гаражний кооператив "Побутмаш" у задоволенні клопотання про відновлення строку для подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив "Побутмаш" на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284 повернути скаржнику.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко