КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2016 р. Справа№ 910/28136/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Лобаня О.І.

при секретарі судового засідання Лисенко М.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Колода Ф.І. - керівник;

від відповідача: Лєдяєв С.Ю. (довіреність від 20.12.2015 № б/н);

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Прагма Т"

на рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2015

у справі № 910/28136/15 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Китеж"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Прагма Т",

про стягнення 62068,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.12.2015 у справі № 910/28136/15 позов задоволено частково та вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 59800,00 грн. боргу та 1173,49 грн. судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2015 у справі № 910/28136/15, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем було поставлено той товар, який було замовлено, про що свідчить підпис уповноваженого представника позивача на видатковій накладній. Апелянт стверджує, посилаючись на ст. 688 ЦК України, що позивач у розумний строк не повідомив відповідача про виявлені недоліки. Крім того, як зазначає відповідач, з наданих позивачем доказів неможливо встановити, що саме поставлений товариством з обмеженою відповідальністю "Прагма Т" товар було направлено для проведення хімічного аналізу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2016 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Китеж" прийнято до провадження та призначено її до розгляду 22.02.2016 за участю уповноважених представників сторін.

У судовому засіданні 22.02.2016 представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст. 96 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, проте відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду, а тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено господарським судом міста Києва та підтверджується матеріалами справи, товариство з обмеженою відповідальністю "Китеж" (позивач) на підставі виставленого товариством з обмеженою відповідальністю "Прагма Т" (відповідач) рахунку-фактури №СФ-0002832 від 04.08.2015 перерахувало грошові кошти в розмірі 59800,00 грн. за 2 т лист 1.2 ст. 65Г розміром 1010 на 2000 (товар), що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжним дорученням №1244 від 11.08.2015 та випискою банку по рахунку позивача від 11.11.2015, а відповідач, в свою чергу, поставив товар (супроводжувався сертифікатом якості №626751 від 04.09.2014 на прокат сталі марки 65Г розміру 1250 на 2500), що підтверджується видатковою накладною №Пр-1308/01 від 13.08.2015, підписаною повноважними представниками сторін та скріпленою печатками останніх.

Отримавши товар 13.08.2015 відповідальна особа звернулася до директора позивача з проханням призначити комісію для перевірки придбаного металу, визначення марки сталі та прийняла зазначений товар - прокат сталі 1250 на 2500, на відповідальне зберігання.

Наказом позивача №20 від 13.08.2015 була створена комісія з перевірки отриманого від відповідача за видатковою накладною №Пр-1308/01 від 13.08.2015 металу.

Відповідно акту №1/08 приймання робіт (послуг) від 14.08.2015 комісією прийнято рішення про направлення зразків сталі, отриманого від відповідача для хімічного аналізу та встановлення марки сталі на ВП "Лубенський верстатобудівний завод" ПАТ "Мотор січ", що має атестовану лабораторію.

У паспорті № 56 від 19.08.2015, виданому відокремленим підрозділом "Лубенський верстатобудівний завод" ПАТ "Мотор січ", зазначено, що сталь, яка отримана лабораторією від позивача є сталлю марки ст. 3 ГОСТ 380-2005 (ДСТУ 2651-2005).

Згідно акту приймання - передачі виконаних робіт №041/15 від 19.08.2015, складеного на підставі рахунку № 218-1 від 18.08.2015 та замовлення № 440244 від 18.08.2015, вартість хімічного аналізу сталі ВП "Лубенський верстатобудівний завод" ПАТ "Мотор січ" склала 432,00 грн.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 надав транспортні послуги (Лубни - Київ - Лубни) товариству з обмеженою відповідальністю "Китеж", вартість яких склала 1836,00 грн., що підтверджується рахунком №8 від 13.08.2015 та актом - реєстром виконаних робіт за серпень 2015.

Відповідно до акту №2/08 приймання робіт (послуг) від 14.08.2015 комісією з перевірки отриманого від відповідача за видатковою накладною №Пр-1308/01 від 13.08.2015 металу прийнято рішення про направлення листа на адресу відповідача з вимогою замінити придбаний товар або повернути кошти.

Як встановлено місцевим судом з усних пояснень позивача, підтверджується наданими квитанціями відділення поштового зв'язку щодо направлення рекомендованих листів та телеграмою від 27.08.2015 (докази направлення знаходяться в матеріалах справи), товариство з обмеженою відповідальністю "Китеж" неодноразово зверталося (17.08.2015, 20.08.2015, 27.08.2015) до відповідача з вимогою замінити придбаний метал або повернути кошти, перераховані позивачем відповідно до рахунку-фактури №СФ-0002832.

Вимоги про повернення грошових коштів чи заміну товару залишені відповідачем без реагування та задоволення, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду міста Києва з вимогою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Прагма Т" 59800,00 грн.

Крім того, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 432 грн. за виконання хімічного аналізу сталі та 1 836 грн. за транспортні витрати.

Згідно ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище обставин, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що сторонами було погоджено поставку відповідачем товару позивачу, а саме: лист прокату 1,2 ст.65Г у кількості 2 тони на суму 59800,00 грн., який позивачем було оплачено в повному обсязі.

Проте, відповідачем було поставлено на адресу позивача сталь марки ст. 3 ГОСТ 380-2005 (ДСТУ 2651-2005), що підтверджується паспортом № 56 від 19.08.2015 ВП "Лубенський верстатобудівний завод" ПАТ "Мотор січ".

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем при здійсненні поставки товару позивачу були порушені вимоги щодо асортименту товару, оскільки поставлено товар не тієї марки, яку замовив і оплатив позивач.

Отже, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду зазначає, що місцевий суд вірно врахував при вирішенні даного спору приписи ст. 662, 671, 672 Цивільного кодексу України та дійшов до правильного висновку щодо обов'язку повернути позивачу грошові кошти у розмірі 59800,00 грн. за поставлений товар у зв'язку з порушенням вимог щодо його асортименту.

Враховуючи викладене, доводи апелянта стосовно того, що відповідач поставив саме той товар, що було замовлено підлягають спростуванню.

Крім того, в апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на приписи ст. 688 ЦК України, зазначає, що позивач не повідомив відповідача в розумний строк про порушення умов договору щодо асортименту товару.

Проте, зазначені доводи підлягають спростування виходячи з наступного.

Ст. 688 ЦК України передбачено, що зобов'язання покупця повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо асортименту товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Факт того, що поставлений відповідачем товар не тієї марки, яку замовив і оплатив позивач, тобто порушені вимоги щодо його асортименту, був встановлений у паспорті № 56 від 19.08.2015, у зв'язку з чим позивач телеграмою від 27.08.2015 (копія міститься в матеріалах справи) звернувся до відповідача з проханням повернути кошти, що підтверджується фіскальним чеком від 27.08.2015 № 0012 (копія міститься в матеріалах справи).

Також апелянт стверджує, що неможливо встановити з якого саме товару було відібрано зразки для проведення хімічного аналізу, оскільки цей відбір здійснювався без попереднього погодження та без участі представників відповідача.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що комісією, створеною на підставі наказу № 20 від 13.08.2015, виданого директором позивача, були взяті еталони зразків, які були перевірені на іскрову власність, термічну обробку згідно технології для ст. 65Г, про що зазначено в акті приймання-робіт (послуг) № 1/08 від 14.08.2015, складеному на підставі Інструкції про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання та якості за № П-7. Крім того, апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що Інструкцією про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання та якості за № П-7 не передбачено обов'язкової присутності іногороднього постачальника при здійсненні визначених нею дій.

Крім того, відповідач не довів доказами, що зразки були відібрані не з поставленого ним товару.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції належним чином дослідив обставини справи, дав правову оцінку доказам, наданим представниками сторін, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, заперечень та з врахуванням визначених законом підстав вірно вирішив спір, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача 59800,00 грн., є законним та обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з висновком місцевого суду стосовно відмови в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на виконання хімічного аналізу сталі у розмірі 432,00 грн. та транспортних витрат у розмірі 1836,00 грн., оскільки позивачем не надано доказів фактичної їх оплати.

Решта посилань сторін та наданих до матеріалів справи доказів наведених вище висновків суду не спростовують.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судовою колегією встановлено відсутність належних доказів щодо обставин, передбачених ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, які підтверджували б наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

У той же час, доводи скаржника не підтверджені належними та допустимими доказами та зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, що не впливає на результат розгляду справи.

За вказаних обставин суд вважає, що апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101- 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Прагма Т" на рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2015 у справі № 910/28136/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2015 у справі № 910/28136/15 залишити без змін.

3. Справу № 910/28136/15 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.В. Федорчук

Судді А.Г. Майданевич

О.І. Лобань