ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

14.03.2016 Справа № 904/8866/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Герасименко І.М., Орєшкіної Е.В.

при секретарі судового засідання Однорог О.В.

за участю

скаржника ОСОБА_1 фізична особа, паспорт серії НОМЕР_1 від 30.10.1997р.;

від скаржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3: ОСОБА_4, представник, довіреність №1172 від 25.12.2015р.;

від скаржника ОСОБА_3: ОСОБА_5, представник, довіреність №1441 від 23.12.2015р.;

представники сторін у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2015р. у справі № 904/8866/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Софіт-Капітал",

м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнеско",

м. Дніпропетровск

про виселення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2015р. у справі №904/8866/15 (суддя Рудь І.А.) позов задоволено. Виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнеско" з об'єкту нерухомого майна, який складається з нежитлової будівлі літ.А-2, прибудови літ.АІІ-1 загальною площею 1087,8 кв. м, ганку літ.а з навісом, літ.Б - навіс, літ.В - сараю (тимчасового), №№1-5 - споруди, №№6,7 - бордюри, І - мостіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з переданням його Товариству з обмеженою відповідальністю "Софіт-Капітал". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнеско" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Софіт-Капітал" 1 218,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення їх прав, просять рішення суду скасувати, у задоволенні позову відмовити, вселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 в об`єкт нерухомого майна, який складається з нежитлової будівлі літ.А-2, прибудови літ.АІІ-1 загальною площею 1087,8 кв. м., ганку літ.а з навісом, літ.Б - навіс, літ.В - сараю (тимчасового), №№ 1-5 - споруди, №№ 6, 7 - бордюри, І - мостіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування апеляційної скарги вказують на те, що ані Позивач, ані Відповідач фактично не вчиняли правочин по переданню спірного приміщення в оренду один одному, оскільки станом на 19.12.2015р. приміщення перебувало у користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 Зазначили також, що справжня природа виникнення спору витікає з намагань певною групою осіб захопити зазначене майно, про що відкрито кримінальне провадження та проводиться досудове розслідування; приміщення є спірним та його реалізація шляхом проведення електронних торгів з примусової реалізації майна від 18.02.2015р. здійснена ВДВС з порушенням чинного законодавства, про що Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська розглядається справа №204/1349/2015-ц. Вважає, що судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а ті, що господарський суд визнав встановленими, є недоведеними. Таким чином, рішення суду винесено із невідповідністю висновків обставинам справи, що стало наслідком порушення норм матеріального права та прав і охоронюваних законом інтересів скаржників.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.03.2016р., у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Пруднікова В.В. за результатами здійснення автоматичного перерозподілу, справа прийнята до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Герасименко І.М.

У судовому засіданні представники скаржників, ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, рішення суду скасувати. Також заявили клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 28.01.2016р. у справі №204/1349/2015-ц про визнання недійсними електронних торгів з реалізації спірного приміщення.

Позивач та Відповідач відзиви на апеляційну скаргу не надали, явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, не зважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи; 19.02.2016р. позивач надіслав до суду копію Свідоцтва від 03.09.2015р. про право власності на спірний об'єкт та копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників скаржників, ОСОБА_1, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для припинення апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 03.09.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Софіт-Капітал" як орендодавцем (надалі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнеско» як орендарем (надалі - Відповідач) був укладений договір оренди №1 (надалі - Договір), за умовами якого відповідно до акту приймання - передачі від 03.09.2015р. Відповідачу у платне користування був переданий об`єкт оренди нерухомого майна, що складається з нежитлової будівлі літ.А-2, прибудови літ.АІІ-1 загальною площею 1087,8 кв. м, ганку літ.а з навісом, літ.Б - навіс, літ.В - сараю (тимчасового), №№ 1-5 - споруди, №№ 6, 7 - бордюри, І - мостіння та розташований за адресою: АДРЕСА_1.

У зв`язку з порушенням Відповідачем умов оплати за Договором, Позивач звернувся до суду з позовом про виселення Відповідача з об`єкту нерухомого майна. Позовні вимоги були задоволені судом першої інстанції в повному обсязі.

Підставою для звернення з апеляційною скаргою третіх осіб, які не приймали участі у справі, є, як вони вважають, порушення їх прав як власників спірного майна внаслідок неправомірних дій інших осіб з метою захоплення майна, а також відсутність реального вчинення та виконання правочину між Позивачем та Відповідачем, на підставі якого виник спір у справі №904/8866/15.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

У п. 5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі. Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

З вище наведеної правової норми випливає, що особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення що стосується їх прав і обов'язків, мають право оскаржувати судове рішення, якщо воно безпосередньо стосується їх прав та обов'язків. Суд має вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про нього у відповідних правовідносинах. При цьому, у мотивувальній частині рішення повинні міститися висновки суду про права та обов'язки такої особи, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки цих осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі в справі, а і їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.09.2015р. та копії Свідоцтва від 03.09.2015р. про право власності (а.с. 60-62, 78, 79, том 2) право власності на спірний об'єкт з 31.08.2015р. було зареєстровано за позивачем - ТОВ «Софіт-Капітал», який на час укладання договору оренди цього приміщення від 03.09.2015р. мав право розпорядження цим приміщенням.

Скаржниками не надано жодних доказів щодо недійсності цього права на час винесення рішення судом першої інстанції, договір оренди спірного приміщення, що був укладений з ТОВ «Юнеско», недійсним в судовому порядку не визнаний.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.01.2016р.у справі №204/1349/2015-ц, на яке посилаються скаржники, встановлено, що 12.05.2006р. подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали за договором купівлі - продажу Об`єкт та були зареєстровані як власники з часткою ? у кожного на Об`єкт в реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 62, том 2).

12.05.2006р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2, ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір № 014/02-40/760, згідно якого в забезпечення виконання зобов`язань за генеральною кредитною угодою № К-Г 014/02-40/285 від 11.05.2006р. та № К-Д 014/02-40/312 від 11.05.2006р. передано в іпотеку Об`єкт та в зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за кредитними договорами приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хоміч О.М. було вчинено виконавчий напис №2913, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості перед банком звернуто стягнення на Об`єкт. Продаж Об`єкта був здійснений державним виконавцем на електронних торгах з реалізації майна в межах виконавчого провадження №34048316. Торги проведені 18.02.2015р., ціна продажу склала 4 847 499,55 грн. Переможцем торгів стало ТОВ «Техніколь - Славутич».

Цим рішенням суду з підстав нечинності звіту про оцінку майна були визнані недійсними електронні торги з продажу Об`єкта, які відбулись 18.02.2015р., протокол про проведення електронних торгів №51609 від 18.02.2015р., акт про проведені електронні торги від 05.05.2015р.

Втім, рішення Красногвардійського районного суду було прийнято після прийняття рішення судом першої інстанції у цій господарській справі, до цього часу не набрало законної сили, скаржники не внесені до Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності як власники спірного майна, в оспорюваному рішенні господарського суду відсутні будь-які посилання на скаржників чи дії щодо них, а навпаки, прийнято рішення про виселення із спірного приміщення іншої особи - ТОВ «Юнеско».

З огляду на викладене, враховуючи, що на час передачі в оренду і винесення рішення судом ОСОБА_2, ОСОБА_1 не були власниками приміщення, оспорюваним рішенням ані в мотивувальній частині, ані в резолютивній не вирішувалось питання про їх права та обов`язки, суд не вбачає порушення прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 рішенням суду від 22.10.2015р.

Апеляційний суд також не вбачає порушення прав ОСОБА_3 оспорюваним рішенням.

Так, відповідно до договору оренди нежитлового приміщення від 01.08.2015р. ОСОБА_3 є орендарем приміщення за адресою АДРЕСА_1. Склад орендованих приміщень визначений п. 1.1.1. договору оренди (а.с. 178, том 1), загальна площа - 1566 м2. Оспорюване рішення суду не стосується її прав та обов`язків щодо оренди приміщення, оскільки рішенням виселено іншого орендаря. Виселення ОСОБА_3 рішенням суду визначено не було, тому в разі неправомірних дій державного виконавця, заявник не позбавлений права оскаржити їх в установленому законом порядку.

Окрім того, суд зауважує, що з огляду на те, що договір оренди нежитлового приміщення від 01.09.2015р. був укладений строком на 3 роки, то відповідно до ч.2 ст. 793 Цивільного кодексу України мав бути нотаріально посвідчений та підлягав державній реєстрації. Надана скаржниками копія такого договору не підтверджує його нотаріального посвідчення та державної реєстрації, отже, в силу закону він є нікчемним та не може бути підставою для виникнення прав щодо оренди приміщення.

Додатковою угодою від 31.08.2014р. ОСОБА_2 як орендодавець та ОСОБА_3 як орендар домовились про розірвання договору оренди від 01.01.2012р. з 31.08.2014р. Відповідно до умов договору оренди від 01.01.2012р. в оренду передано приміщення площею 550 м2, тобто не вся площа Об`єкту.

Наданим скаржниками договором оренди від 01.09.2014р. також передбачена передача в оренду частини площі Об`єкта - 550 м2. З наданої представником скаржників копії вбачається, що цей договір не підписаний зі сторони орендодавця, тобто є неукладеним.

Відтак, права ОСОБА_3 на оренду спірного приміщення оспорюваним рішенням суду також не були порушені.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи встановлені обставини апеляційний суд доходить висновку, що скаржниками не доведено, а судом не встановлено порушення їх прав чи охоронюваних законом інтересів оспорюваним рішенням господарського суду Дніпропетровської області, що є підставою для припинення апеляційного провадження.

В силу ч. 3 ст. 101 Господарського процесуального кодексу, якою встановлено, що в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, вимоги апеляційної скарги щодо вселення заявників в спірний об'єкт нерухомості розгляду не підлягають.

За приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. Як встановлено вище, оспорюваним рішенням господарського суду було виселено ТОВ «Юнеско» із приміщення за адресою АДРЕСА_1. Предметом розгляду у справі №204/1349/2015-ц, яка розглядалася Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, є визнання недійсними електронних торгів з реалізації спірного приміщення, тобто вказані справи не є пов'язаними, та прийняття остаточного рішення у справі №204/1349/2015-ц не впливає на розгляд апеляційної скарги, оскільки апеляційним судом не встановлено порушення прав чи охоронюваних законом інтересів скаржників оспорюваним рішенням господарського суду Дніпропетровської області. Тому, відсутні правові підстави для зупинення провадження по апеляційній скарзі, а клопотання скаржників судом відхиляється.

Окрім того, в силу ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Суд переглядає рішення на підставі тих доказів, які були наявні на час вирішення спору судом першої інстанції, та могли бути досліджені останнім. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі №204/1349/2015-ц про визнання недійсними електронних торгів з реалізації спірного приміщення було прийнято 28.01.2016р. та на даний час не набрало чинності, тобто на час винесення господарським судом оспорюваного рішення - 22.10.2015р. вказаного доказу не існувало та він не може бути врахований при перегляді рішення суду в апеляційній інстанції. Скаржники не позбавлені права, в разі наявності фактичних обставин та правових підстав, визначених у ч.2 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, звернутися до суду для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що рішенням від 22.10.2015р. у справі №904/8866/15 права ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 порушені не були, отже підстави для здійснення апеляційного провадження відсутні та воно підлягає припиненню.

Судові витрати по апеляційній скарзі покладаються на скаржників.

Керуючись ст. 49, п.1 ч.1 ст. 80, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2015р. у справі № 904/8866/15 припинити.

Судові витрати по апеляційній скарзі покласти на скаржників.

Ухвала набирає чинності з часу її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцятиденного строку.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Герасименко

Суддя Е.В. Орєшкіна