РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2016 р. Справа № 924/1397/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

суддів Тимошенко О.М.

суддів Огороднік К.М.

при секретарі судового засідання Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Сприяння" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 10.09.15 р.

у справі № 924/1397/15 (суддя Радченя Д.І. )

за заявою Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Сприяння"

про банкрутство

за участю представників сторін:

боржника - ОСОБА_1;

ініціюючого кредитора - ОСОБА_2 ( довіреність № 220/9/22-25 від 06.01.2016р.);

арбітражного керуючого - не з'явився.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Судове засідання за клопотанням Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому проводилось у режимі відеоконференції, проведення якої доручено Господарському суду Хмельницької області.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 10.09.2015 року у справі №924/1397/15 порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Сприяння". Визнано вимоги ініціюючого кредитора - державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області до боржника - товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Сприяння" в сумі 505 936,20 грн., в т.ч.: 502547,83 грн. основного платежу, 1816,60 грн. штрафних санкцій та 1571,77 грн. пені. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Сприяння". Введено процедуру розпорядженням майном боржника - товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Сприяння" на строк 115 календарних днів. Призначено розпорядником майна боржника - товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Сприяння" арбітражного керуючого ОСОБА_3.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, боржник звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Хмельницької області норм матеріального та процесуального права.

Ініціюючий кредитор - державна податкова інспекція у м.Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Арбітражний керуючий в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, витребуваного апеляційним судом відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Враховуючи положення ст.102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Безпосередньо в судовому засіданні представники боржника та ініціюючого кредитора повністю підтримали вимоги та доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників боржника та ініціюючого кредитора, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Згідно з ч.1 ст.2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно зі ст. 16 Закону про банкрутство завдання підготовчого засідання суду полягає в з'ясуванні ознак неплатоспроможності боржника, наявності чи відсутності правових підстав для порушення справи про банкрутство. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами.

Підставою для порушення провадження у справі про банкрутство є встановлення факту неплатоспроможності боржника. Частиною 3 статті 10 Закону про банкрутство чітко встановлені ознаки неплатоспроможності боржника, а саме: а) грошові вимоги, які повинні складати 300 мінімальних розмірів заробітної плати; б) вимоги мають бути безспірними; в) такі вимоги повинні бути не задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

Зазначена стаття також встановлює критерії, що підтверджують безспірний характер вимог кредитора, а саме: безспірними є грошові вимоги, які підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Одночасно частиною 7 статті 11 Закону про банкрутство передбачено, що до заяви кредитора - органу доходів і зборів чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами.

Згідно п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

При цьому, податковим кодексом України встановлено спеціальний порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з платника податків в рахунок погашення податкового боргу.

Так, пунктом 95.1 ст.95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, який передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Відповідно до п. 12.4 зазначеної Інструкції, судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Враховуючи, що стягнення з рахунків боржника - юридичної особи коштів у рахунок погашення податкового боргу здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України "Про виконавче провадження", доказами безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів є рішення суду про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету в рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів щодо отримання заборгованості за процедурою, передбаченою Податковим кодексом України.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29.04.2015 року у справі №920/629/14, яка відповідно до ст.111-28 ГПК України повинна враховуватись усіма судами загальної юрисдикції.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 серпня 2015 року Державна податкова інспекція у м.Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області звернулася до господарського суду Хмельницької області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Сприяння".

Вказана заява обгрунтована тим, що за боржником рахується заборгованість перед бюджетом в сумі 505 936 грн. 20 коп., а саме:

- по орендній платі з юридичних осіб в сумі 66 416 грн. 31 коп., що підтверджується податковими деклараціями з плати за землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) № НОМЕР_1 від 13.02.2012 року та № НОМЕР_2 від 31.01.2013 року;

- по податку на додану вартість в сумі 439 519 грн. 89 коп., (з яких 436 131,52 грн. - основний платіж, 1816,60 грн. - штрафна санкція, пеня - 1571,77 грн.) що підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість № 107428 від 20.06.2011р., № 140090 від 18.08.2011 р., № 144927 від 20.09.20011р., № 162798 від 20.10.2011р., № 177417 від 21.11.2011р.,№ НОМЕР_3 від 20.12.2011р., № НОМЕР_4 від 20.01.2012р., № 4596 від 20.02.2012р.; податковими повідомленнями-рішеннями № 006141600 від 25.08.2011р. та № НОМЕР_5 від 23.04.2012 р.; уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок: № 3706 від 15.02.2012р., № 3708 від 15.02.2012р., № 3718 від 15.02.2012р., № 3830 від 15.02.2015р., № 3833 від 15.02.2012 р.

При цьому, ініціюючий кредитор, звертаючись до суду із заявою про порушення справи про банкрутство, на підтвердження безспірності своїх грошових вимог до боржника надав копію постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.06.2012 року у справі № 2270/2966/12 про стягнення податкового боргу в розмірі 362 978,00 грн., постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.11.2014 року у справі № 822/4524/14 про стягнення податкового боргу в розмірі 66 416,31 грн., постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.08.2012 року, постанови Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 28.08.2012 року ВП № 33686841 та від 17.12.2012 року ВП № 33686841 про накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках боржника, та копії повернутих банками боржника без виконання інкасових доручень від 01.04.2015 року (6 примірників).

Відповідно до листа Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів управління земельних ресурсів та земельної реформи від 09.06.2015 року № 1958/02-0111 земельна ділянка площею 3581 м.кв., проспект Миру, 99/101 надана для обслуговування приміщення енергоблоку РУ-10 ТОВ фірма "Сприяння".

Відповідно до листа № 5/5646 від 25.05.2015 р. УДАІ УМВС України в Хмельницькій області згідно бази даних "Автомобіль" та Національної автоматизованої інформаційної системи "НАІС" не виявлено транспортні засоби за ТОВ фірма "Сприяння".

Відповідно до листа від 21.05.2015р. № 7-1202 Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області сільськогосподарська техніка за ТОВ фірма "Сприяння" не зареєстрована.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.06.2015р. за ТОВ фірма "Сприяння" наявне нерухоме майно. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру іпотек зареєстровані приватні обтяження нерухомого майна ТОВ фірма "Сприяння".

Загальна сума заборгованості боржника перед ініціюючим кредитором ДПІ у м.Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області становить 505 936,20 грн. (з яких 502 547,83 грн. основного платежу, 1816,60 грн. штрафних санкцій та 1571,77 грн. пені), які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що ініціюючим кредитором до заяви про порушення провадження у справі про визнання банкрутом ТзОВ фірма "Сприяння" надано належні докази безспірності вимог до боржника, які сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати та які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для порушення провадження у даній справі.

Зважаючи на викладене, місцевий господарський суд за наслідками розгляду у підготовчому засіданні заяви ДПІ у м.Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області про порушення справи про банкрутство, правомірно з дотриманням норм Закону про банкрутство порушив провадження у справі про банкрутство ТзОВ фірма "Сприяння", ввів процедуру розпорядження майном боржника, ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначив розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_3, визначеного автоматизованою системою з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, що не суперечить вимогам ст.114 Закону про банкрутство.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Хмельницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Сприяння" - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 10.09.2015 року - залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Огороднік К.М.