КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" березня 2016 р. Справа №911/2470/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Федорчука Р.В.

Гаврилюка О.М.

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Рокитнянський цукровий завод" на рішення господарського суду Київської області від 01.09.2015 (повне рішення складено 07.09.2015)

у справі №911/2470/15 (суддя Рябцева О.О.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"

до публічного акціонерного товариства "Рокитнянський цукровий завод"

про стягнення 38345437,16 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 01.09.2015 у справі №911/2470/15 позов задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ "Рокитнянський цукровий завод" на користь ПАТ "Банк "Київська Русь" 30 000 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 6 124 199,98 грн. заборгованості за процентами, 874 935,81 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 1 282 191,78 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та 64 109,59 грн. 3% річних. Стягнуто з ПАТ "Рокитнянський цукровий завод" в доход Державного бюджету України 73 080,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ПАТ "Рокитнянський цукровий завод" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 01.09.2015 у справі №911/2470/15 в частині стягнення з ПАТ "Рокитнянський цукровий завод" 675 570,78 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2016 у справі №911/2470/15 апеляційна скарга публічного акціонерного товариства "Рокитнянський цукровий завод" була повернута апелянту на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

10.03.2016 публічне акціонерне товариство "Рокитнянський цукровий завод" повторно звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 01.09.2015.

Під час вивчення матеріалів справи та апеляційної скарги заявника, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.

Відповідно до ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" який набрав чинності з 01.09.2015, встановлено розмір ставок судового збору, які підлягають сплаті при зверненні до господарського суду. Зокрема, ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, розмір судового збору за подання позовної заяви у справі №911/2470/15 (в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону України від 22.05.2015 №484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору") складав 73 080,00 грн.

Враховуючи викладене, а також, той факт, що відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції 15.01.2016 (тобто вже під час дії чинної редакції ЗУ «Про судовий збір» від 01.09.2015), судовий збір за подання даної апеляційної скарги складає 80 388, 00 грн.

Проте, до апеляційної скарги ПАТ "Рокитнянський цукровий завод" додано платіжне доручення №1039 від 16.09.2015 про сплату судового збору у розмірі 11 146,92 грн.

Отже, сума судового збору, яка сплачена скаржником за подання апеляційної скарги є меншою за передбачену чинним законодавством суму.

Однак, апеляційна скарга містить клопотання, в якому скаржник просить відстрочити оплату судового збору за розгляд апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі №911/2470/15.

В обґрунтування даного клопотання скаржник зазначає, що у ПАТ "Рокитнянський цукровий завод" недостатньо грошових коштів на рахунку для здійснення оплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Київської області від 01.09.2015, що підтверджується довідкою №17073-28.1-197897 від 24.02.2016 в якій зазначається про те, що станом на 24.02.2016 на поточних рахунках ПАТ "Рокитнянський цукровий завод" відкритому в ПАТ "Альфа-Банк" обліковується 1 075,87 грн. та згідно довідки №11 від 25.02.2016 на рахунку відкритому в ПАТ КБ "Приватбанк" обліковується 1 589,66 грн.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Однак, надана скаржником довідка не є належним доказом, яка підтверджує відсутність грошових коштів у ПАТ "Рокитнянський цукровий завод". Відповідачем не надано доказів, що у ПАТ "Рокитнянський цукровий завод" відсутні інші рахунки в інших фінансових установах, на яких можуть знаходитись грошові кошти. Надана довідка підтверджує відсутність грошових коштів лише в ПАТ "Альфа-Банк" та ПАТ КБ "Приватбанк".

Відповідно до п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 №7, клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду зазначає, що скаржником на підтвердження своїх доводів не надано належних доказів, що у ПАТ "Рокитнянський цукровий завод" відсутні інші рахунки в інших фінансових установах, на яких можуть знаходитися грошові кошти.

Таким чином, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що надані апелянтом довідка не є належним доказом того, що майновий стан скаржника перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку та розмірі, а тому суд в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовляє.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення від такої сплати. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 28.10.2014 у справі №910/9244/13).

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які би свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття постанови у справі.

Жодних доказів, які би підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття постанови у справі апелянтом надано не було. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 09.11.2015 у справі №914/731/14).

Крім того, відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Проте, скаржником не надано доказів того, що протягом періоду ймовірно граничної відстрочки, а саме в межах строку розгляду апеляційної скарги, передбаченого ст. 102 ГПК України, заявник матиме фінансову можливість сплатити суму судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові вищого господарського суду України від 02.11.2015 № 910/3740/13.

З аналізу наведених норм слідує, що дії суду при розгляді клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору повинні здійснюватися з дотриманням принципів рівності та збалансованості інтересів сторін. Окрім того, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про відстрочення сплати ними судового збору. Тобто, вказана норма є суб`єктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору.

Скаржником не наведено обставин, які б мали виключний характер та свідчили про наявність належних підстав для надання відстрочки сплати судового збору. Так, в клопотанні скаржник, посилаючись на ст. 8 Закону України «Про судовий збір», просить суд відстрочити сплату судового збору у зв'язку з умовами обмеженого фінансування. Проте, на підтвердження викладеного апелянт не надає жодних доказів.

Оскільки відстрочка сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин, яких у даному випадку скаржником не доведено, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги недоведеність обставин, які перешкоджають сплаті судового збору апелянтом в розумінні ст. 8 Закону України «Про судовий збір», клопотання ПАТ "Рокитнянський цукровий завод" про відстрочку від сплати судового збору відхиляється, а апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається Київським апеляційним господарським судом на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України. Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Клопотання скаржника про відновлення строку на подання вказаної апеляційної скарги не розглядалося судом апеляційної інстанції, зважаючи на вищезазначені недоліки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу на рішення господарського суду Київської області від 01.09.2015 у справі №911/2470/15 повернути публічного акціонерного товариства "Рокитнянський цукровий завод".

2. Копію ухвали надіслати сторонам.

3. Справу №911/2470/15 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Р.В. Федорчук

О.М. Гаврилюк