РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016Справа №910/887/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Учбово-Методичний центр служба охорони Стелс"
доПублічного акціонерного товариства "Київгаз"
простягнення 358 412 грн 19 коп.
Представники
від позивача:Спаський В.І. - представник за довіреністю
від відповідача:Сиволобов М.В. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.08.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Учбово-Методичний центр служба охорони Стелс" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Київгаз" про стягнення 358 412 грн 19 коп. заборгованості договором про надання послуг № 27-03/14ФО від 01.10.2014, в тому числі: 351 185 грн 18 коп. заборгованості за надані послуги, 6 360 грн 29 коп. пені та 867 грн 32 коп. 3 % річних.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору про надання послуг № 27-03/14ФО від 01.10.2014 належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 351 185 грн 18 коп., крім того у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором позивачем нараховано 6 360 грн 29 коп. пені та 867 грн 32 коп. 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2016 порушено провадження у справі № 910/887/16, розгляд справи призначений на 15.02.2016.

12.02.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.

15.02.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

У судове засідання 15.02.2016 з'явились представники сторін. Представник відповідача підтримав подане через відділ діловодства суду клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи № 910/141/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Київгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Учбово-Методичний центр служба охорони Стелс" про стягнення збитків, заподіяних неналежним виконанням у мов договору про надання послуг з охорони. Розглянувши зазначене клопотання суд прийшов до висновку про відмову в його задоволенні оскільки обставини, які будуть встановлені у справі № 910/141/16 не можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 15.02.2016 оголошено перерву до 10.03.2016.

10.03.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли пояснення.

У судове засідання 10.03.2016 з'явились представник сторін та надали пояснення по суті спору. Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав пояснення відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог та просить суд відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні 10.03.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

31.03.2014 між Публічним акціонерним товариством "Київгаз" (замовник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Учбово-Методичний центр служба охорони Стелс" (виконавець за договором) укладено договір про надання послуг № 27-03/14ФО, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується у строк з 01.04.2014 до 31.03.2015 у відповідності до умов, передбачених даним договором, надавати замовнику послуги з організації та практичного здійснення заходів охорони, спрямованих на забезпечення недоторканності, цілісності визначених власником і належних йому будівель, споруд, територій, транспортних засобів, валютних цінностей, цінних паперів та іншого рухомого і нерухомого майна (далі об'єкти), з метою запобігання та/або недопущення чи припинення протиправних дій щодо нього, для збереження його фізичного стану, припинення несанкціонованого замовником доступу до нього та забезпечення здійснення замовником цього майна всіх належних йому повноважень стосовно нього (далі послуги). В свою чергу. замовник зобов'язується прийняти та оплатити належним чином надані послуги.

У відповідності до розділу 6 договору цей договір набуває чинності з 01.04.2014 та діє до 31.03.2015 включно. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не вимагатиме його припинення або переукладання, то договір вважається подовженим на той же строк.

Згідно з пунктом 1.2. договору місцем надання послуг є місце знаходження об'єктів замовника, а саме: м. Київ вул. Василенка, 5; м. Київ вул. Гоголівська, 39-Б; м. Київ вул. Білицька, 45; м. Київ вул. Кіквідзе, 4-Б; м. Київ пров. Червоноармійський, 18; м. Київ вул. Електротехнічна, 9; м. Київ вул. Сирецька, 33-Б; м. Київ вул. Сімферопольська, 13-А; м. Київ пров. Задорожній3, корп.1, донецька область, Новоазовський р-н, с. Безіменне.

В подальшому між сторонами були укладені додаткові угоди № 1 від 01.09.2014, № 2 від 25.01.2015 та № 3 від 09.10.2015 до договору про надання послуг від 31.03.2014 № 27-03/14ФО відповідно до умов яких сторонами були внесені зміни в пункту 1.2 договору щодо місць надання послуг, розташування постів, кількості постів та графіку надання охоронних послуг.

У відповідності до пункту 2.3.4 договору сторони погодили, що виконавець має право призупинити дію договору в односторонньому порядку у разі несвоєчасної оплати замовником належним чином наданих послуг до повного погашення, заборгованості, про що попередити замовника письмово не менше ніж за 10 календарних днів до дня призупинення.

Відповідно до пункту 3.1. договору сторони домовились, що вартість наданих виконавцем послуг за місяць розраховується згідно тарифу 25.85 грн. людино/година з ПДВ, згідно додатку №1 до даного договору, який є невід'ємною частиною даного договору.

Положеннями пункту 3.3. договору сторони визначили, що розрахунки за наданні послуги проводяться шляхом попередньої оплати у розмірі 50 % вартості запланованих місячних послуг до 15 числа поточного місяця. Остаточний розрахунок проводиться протягом трьох банківських днів з моменту підписання сторонами актів здачі-приймання наданих послуг.

По закінченню звітного місяця виконавець направляє на адресу замовника підписаний зі своєї сторони акти здачі-приймання наданих послуг. Замовник зобов'язується протягом трьох календарних днів підписати акти здачі-приймання наданих послуг, або надати вмотивовану відмову у їх підписанні. Послуги вважаються прийнятими, якщо: замовник підписав акт приймання наданих послуг; замовник не повідомив виконавця про неприйняття послуг протягом 3 календарних днів з моменту отримання акту наданих послуг (пункт 3.4 договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором охорони.

Згідно зі статтею 978 Цивільного кодексу України за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Це забезпечується введенням спеціального режиму, який забезпечує недоторканість майна, що охороняється. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Судом встановлено, що на виконання умов договору про надання послуг № 27-03/14ФО від 01.10.2014 позивачем за період з листопада 2015 по грудень 2015 були надані послуги з охорони про що складені акти приймання наданих послуг, які були направлені відповідачу.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, позивач 05.11.2015 направив на адресу відповідача акт приймання наданих послуг за листопад 2015 у 2 примірниках та рахунок на оплату № 266 від 02.11.2015 на суму 204 732 грн 00 коп., що підтверджується описом вкладення у цінний лист № 326 від 05.11.2015 та фіскальним чеком № 8907 від 05.11.2015, які було отримано відповідачем 09.11.2015 про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 326.

У зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку щодо здійснення оплати отриманих послуг відповідно до пунктів 3.3. та 3.4. договору, позивач надав відповідача претензію № 60 від 10.12.2015 про сплату заборгованості за листопад 2015 року та повідомив про можливість призупинення дії договору в односторонньому порядку, а також як додаток до претензій, крім іншого, долучив акт приймання наданих послуг за листопад 2015 у 2 примірниках, рахунок на оплату послуг за листопад 2015 року та рахунок на оплату послуг за грудень 2015 року, яка була отриманим останнім 11.12.2015, про що свідчить відповідна відмітка з відтиском штемпеля Публічного акціонерного товариства "Київгаз".

Відповідно до опису вкладення в цінний лист № 266 від 14.12.2015 та фіскального чеку № 1627 від 14.12.2015 позивачем на адресу відповідача були направлені рахунок на оплату послуг за грудень 2015 року та два примірники акту приймання наданих послуг за грудень 2015 на загальну суму 211 556 грн 40 коп., які були отримані відповідачем 16.12.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 266.

У відповідності до листа № 61 від 18.12.2015, який був отримай відповідачем 21.12.2015 про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 199, позивач повідомив відповідача про призупинення надання послуг охорони в односторонньому порядку з 17 години 21 грудня 2015 року у разі непогашення відповідачем існуючої заборгованості.

Листом № 64 від 22.12.2015 про призупинення надання послуг охорони з 22.12.2015, підписання актів наданих послуг за грудень 2015 року та їх оплату позивач повідомив відповідача про призупинення надання послуг охорони з 22.12.2015 та як додаток до листа направив 2 примірники актів за фактично надані послуги у 2015 року та рахунок на оплату № 292 від 22.12.2015 на загальну суму 146 453 грн 18 коп., що підтверджується описом вкладення в цінний лист № 091 від 22.12.2015 та фіскальним чеком № 7696 від 22.12.2015. Вказаний лист було отримано відповідачем 23.12.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 091.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представника сторін відповідач акти приймання наданих послуг за листопад 2015 року за грудень 2015 року не підписав, не повідомив виконавця про неприйняття послуг в порядку, встановленому пунктом 3.4 договору, та не виконав взяті на себе зобов'язання щодо оплати отриманих послуг.

Суд зазначає, що відсутність своєчасно висловлених зауважень до наданих послуг та неповідомлення позивача про неприйняття послуг свідчить про прийняття послуг, а відмова замовника від підписання актів наданих послуг за договором за відсутності своєчасно наданих зауважень не звільняє замовника від обов'язку щодо їх оплати.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання щодо оплати фактично отриманих послуг охорони згідно з договором про надання послуг № 27-03/14ФО від 01.10.2014 за листопад 2015 року на суму 204 732 грн 00 коп. та за грудень 2015 року на суму 146 453 грн 18 коп., у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед виконавцем у розмірі 351 185 грн 18 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати отриманих послуг з охорони на суму 351 185 грн 18 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати фактично отриманих послуг у листопаді-грудні 2015 року за договором про надання послуг № 27-03/14ФО від 01.10.2014 та факту наявності заборгованості у розмірі 351 185 грн 18 коп., вимоги позивача про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню у розмірі 351 185 грн 18 коп.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 6 360 грн 29 коп. пені та 867 грн 32 коп. 3 % річних, нарахованих за загальний період прострочення з 16.11.2015 по 05.01.2016.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частинами 1 та 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з пунктом 4.7. договору у разі порушення строку оплати вартості наданих виконавцем послуг замовник за кожен день прострочення зобов'язаний виплатити виконавцю пеню в розмірі облікової ставки НБУ, діючої на період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (нарахування пені) відповідно до пункту 4.7 договору та захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Судом враховано викладене у пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме те, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Суд встановив, що доданий до позовної заяви арифметичний розрахунок пені та 3 % річних є неправильним, оскільки з урахуванням дати отримання відповідачем претензії № 60 від 10.12.2015 та як додатку до неї акту прийому-передачі наданих послуг за листопад 2015 року до неї та з урахуванням положень пункту 3.3 договору, кінцевою датою оплати послуг за листопад 2015 року є 16.12.2015 (11.12.2015 (дата отримання претензії) + 3 робочі дні (12.12.2015-субота, 13.12.2015- неділя)), тоді як датою прострочення оплати послуг за листопад 2015 року є 17.12.2015.

Судом не приймається до уваги як належний доказ виникнення у відповідача обов'язку з підписання акту здачі-прийняття наданих послуг за листопад 2015 року та як наслідок виникнення обов'язку з оплати, що був направлений 05.11.2015, відповідно до опису вкладення у цінний лист № 326 та фіскального чеку № 8907 від 05.11.2015, оскільки у відповідності до положень пункту 3.4 договору виконавець зобов'язаний направляти акти здачі-приймання наданих послуг по закінченню звітного місяця.

Суд наводить власні розрахунки пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань та 3 % річних в межах визначеного позивачем періоду нарахування:

Сума боргу за листопад (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
102336,0016.11.2015 - 17.12.20153222.0000 %1973,82
102336,0018.12.2015 - 05.01.20161922.0000 %1171,12
102336,0017.12.2015 - 05.01.20162022.0000 %1232,80
Всього:4377,74

Сума боргу за грудень (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
105778,2016.12.2015 - 17.12.2015222.0000 %127,52
105778,2018.12.2015 - 05.01.20161922.0000 %1212,50
40674,9831.12.2015 - 05.01.2016622.0000 %146,77
Всього:1 486,79

Сума боргу за листопад (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
102336,0016.11.2015 - 05.01.2016513 %428,97
102336,0017.12.2015 - 05.01.2016203 %168,22
Всього:597,19

Сума боргу за грудень (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
105778.2016.12.2015 - 05.01.2016213 %182.58
40674.9831.12.2015 - 05.01.201663 %20.06
Всього:202,64
З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання відповідачем обов'язку з оплати отриманих послуг, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та 3 % річних підлягають частковому задоволенню за розрахунком суду, а саме: пені у розмірі 5 864 грн 53 коп. та 3 % річних у розмірі 799 грн 83 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київгаз" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 4 Б, ідентифікаційний код 03346331) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Учбово-Методичний центр служба охорони СТЕЛС" (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, буд. 7, ідентифікаційний код 25660921) заборгованість у розмірі 351 185 (триста п'ятдесят одна тисяча сто вісімдесят п'ять) грн 18 коп., 3 % річних у розмірі 799 (сімсот дев'яносто дев'ять) грн 83 коп., пеню у розмірі 5 864 (п'ять тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн 53 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 367 (п'ять тисяч триста шістдесят сім) грн 74 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 14.03.2016

Суддя Н.Б. Плотницька