Господарський суд Чернігівської області
===================================================================================================================================================================
УХВАЛА

"22" березня 2016 р. Справа № 927/63/16

За первісним позовом

Позивач: Приватне сільськогосподарське підприємство "Ківшовата"
Київська обл., Таращанський р-н, с. Ківшовата, вул. Леніна, 1-А Київська обл., Таращанський р-н, с. Лука, вул. Щорса, 22 (адреса для листування)
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фідленс Агро"
17600, АДРЕСА_1
про стягнення 201011,09 грн.

За зустрічним позовом

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фідленс Агро"
17600, АДРЕСА_1
Відповідач: Приватне сільськогосподарське підприємство "Ківшовата"
Київська обл., Таращанський р-н, с. Ківшовата, вул. Леніна, 1-А Київська обл., Таращанський р-н, с. Лука, вул. Щорса, 22 (адреса для листування)
про стягнення 721239,80 грн.
Суддя В.М. Репех

Представники сторін:

від ПСП "Ківшовата: ОСОБА_1- представник, дов. від 09.01.2016 року № 1

від ТОВ "Фідленс Агро": ОСОБА_2В- представник, дов. від 01.10.2015 року № 1

СУТЬ СПОРУ:

Приватним сільськогосподарським підприємством "Ківшовата" заявлено первісний позов до товариства з обмеженою відповідальністю "Фідленс Агро" про стягнення (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 29.02.2016 року) пені в сумі 11201,48 грн., штрафу в сумі 166644,91 грн., плату за користування товарним кредитом в сумі 15844,48 грн., інфляційних втрат в сумі 6527,89 грн., трьох відсотків річних в сумі 792,33 грн. за порушення строків оплати поставленого товару відповідно до договору поставки зерна № 7 від 18.12.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач поставив товар відповідачу відповідно до умов Договору, що підтверджується видатковими накладними на загальну суму 1617226,38 грн., а відповідач в свою чергу порушив строки оплати поставленого товару відповідно до умов договору.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому проти позовних заперечує, вважає їх недоведеними, необґрунтованими та такими, що суперечать нормам матеріального та процесуального законодавства виходячи з наступного.

Позивач здійснив поставку товару в кількості 199,08 т згідно умов договору поставки № 7 від 18.12.2015 року на загальну суму 1617226,38 грн.

Відповідач здійснив оплату товару на загальну суму 2630247,13 грн. З них 291780,95 грн Позивач повернув. Фактично на сьогоднішній день оплачено товару на суму 2338466,18 грн.

Таким чином, 2338525,18 грн -1617226,38 грн = 721239,80 грн це сума передоплати за товар, який мав поставити Позивач в майбутньому або оплата скорегованої вартості товару, яка могла б бути підписана між сторонами на умовах договору. Ціна на товар зафіксована 27.01.2015 року була менша від ціни реалізації 8123,50 грн і Позивача вона не влаштовувала.

ОСОБА_3 не скористався своїм правом на корегування. Він вислав вимогу, протоколи, рахунки лише у листопаді 2015 року. Товар же був фактично оплачений 17.08.2015 року. Позивач не дотримався умов договору. Відповідно до умов п. 3.6. Договору корегування вартості товару стосується лише не сплаченого залишку заборгованості.

До заперечень на позовну заяву Відповідач надав свій розрахунок пені, 30% штрафу, 60% річних, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідач вказує на те, що штраф неправомірно застосовано Позивачем . Він значно перевищує понесені збитки Позивачем у зв"язку з простроченням по оплаті всього в 1 день.

Також, Позивач неправомірно застосував до Відповідача крім пені за порушення грошового зобов"язання, ще й штраф 30%. Позивач змушений був підписати даний договір на цих умовах. Але даний пункт суперечить нормам чинного законодавства України.

Зокрема, умовами п. 6.2. договору поставки №7 від 18.12.2014 р. було передбачено, що у разі порушення Покупцем строків оплати, установлених пунктами 3.1, 3.2. та 3.3 договору Покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період несвоєчасної оплати від вартості простроченого платежу.

Додатковою угодою від 18.12.2014 р. до договору поставки №7 від 18.12.2014 р. сторони внесли зміни та передбачили п.6.9. Згідно даного пункту «У випадку порушення Покупцем строків оплати, обумовлених у Договорі, він (Покупець) одноразово сплачує Продавцю штраф у розмірі 30 % від суми невиконаного або неналежно виконаного виконання зобов'язання.».

Застосування штрафу за порушення грошового зобов'язання не відповідає встановленим домовленостям та чинному законодавству України та призводить до його невірного тлумачення. Сторони встановили за порушення строків оплати товару пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Пункт 6.2. договору відповідає умовам Цивільного кодексу України та ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань». Згідно ст. 1 Закону України «Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Аналіз ст. 549 ЦК України дозволяє дійти висновку, що за невиконання грошового зобов'язання має застосовуватися неустойка у вигляді пені, а не штрафу.

При цьому штраф, як правило, застосовується за порушення умов про кількість та якість товару, виконання зобов'язання неналежним способом.

Пеня застосовується виключно у грошових зобов'язаннях у зв'язку з простроченням виконання. Штраф передбачений умовами договору стягується одноразово.

Штрафні санкції за порушення грошового зобов"язання встановлюються відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Таким чином штраф та пеню можливо стягувати лише за різні порушення умов договору.

10.03.2016 р. на адресу господарського суду Чернігівської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідленс Агро" надійшла зустрічна позовна заява до Приватного сільськогосподарського підприємства "Ківшовата" про стягнення суми попередньої оплати в розмірі 721239,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ПСП "Ківшовата" здійснило поставку товару насіння соняшника в кількості 199,08 тон згідно умов договору № 7 на загальну сумі 1617226,38 грн.

ТОВ "Фідленс Агро" здійснило оплату товару на загальну суму 2630247,13 грн. З них 291780,95 грн. відповідач за зустрічним позовом повернув. Фактично оплачено товар на суму 2338466,18 грн.

Таким чином, 2338525,18 грн -1617226,38 грн = 721239,80 грн це сума передоплати за товар, який мав поставити Позивач в майбутньому або оплата скорегованої вартості товару, яка могла б бути підписана між сторонами на умовах договору. Ціна на товар зафіксована 27.01.2015 року була менша від ціни реалізації 8123,50 грн і Позивача вона не влаштовувала. Сторони не провели корегування по цій ціні.

Відповідач за зустрічним позовом надав відзив на зустрічну позовну заяву в якому проти позовних вимог заперечує в повному обсязі посилаючись на наступне.

ПСП "Ківшовата" поставило весь обсяг Товару відповідно до умов Договору 25.12.14 та 26.12.14 р., про що свідчать підписані і Відповідачем видаткові накладні № 16-21, а також підписана Відповідачем ОСОБА_4 №1 від 27.01.15р..

Оплату за Товар почали здійснювати вже після фактичної поставки Товару.

Перший платіж від ТОВ "Фідленс Агро" ПСП "Ківшовата" отримало 23.01.2015 року у сумі 196 980,00 грн. з призначенням платежу - оплата за товар згідно договору №7 від 18.12.14 р. з яких, 79 632,00 грн. - оплата за товар згідно п. 3.12. Договору (400 грн. за 1 метричну тону Товару), а решта - 117 348,00 грн. - переплата, що була зарахована в рахунок майбутніх платежів.

Необхідно також зазначити, що в процесі оплати. Відповідач не вказав в жодному платежі про перерахування саме попередньої плати за Товар, а при кожному перерахуванню коштів в призначенні платежу зазначав: "оплата за соняшник згідно Договору №7 від 18.12.2014 р.". "закупка насіння соняшнику згідно Договору №7 від 18.12.2014 р.", "оплата за насіння згідно Договору №7 від 18.12.2014, тобто навіть натяків на перерахування попередньої плати за Договором поставки №7 від 18.12.2014 р. з боку Відповідача не було.

Відповідно до умов Договору, Додаткової угоди та ОСОБА_4 до Договору, попередня оплата за Товар чи поставка Товару за попередньою оплатою - не передбачена.

Тобто, заявлена Відповідачем, як попередня оплата, сума - 721 239,80 грн., жодним чином не може вважатися попередньою оплатою за Товар.

У відповідності до п.1 Додаткової угоди. Покупець додатково сплачує 7,7743% (коефіцієнт 1,07743) від вартості Товару, що передбачена п. 3.3 - 3.11 Договору.

Відповідно до п. 3.8. Договору Ціна на Товар визначається в гривні та фіксується у відповідному еквіваленті в доларах США з зазначенням курсу долара США до гривні, який діяв в день вибору ціни Продавцем, згідно середнього курсу міжбанку. В специфікації зазначається як вартість Товару в гривні, так і в еквіваленті в доларах США. Якщо ринкова ціна на Товар знижується, то Продавець мас право використовувати для перерахунку будь-яку ціну в еквіваленті долара США, яка була застосована в попередніх періодах і вважати її «максимально вигідною» для нього. Всі подальші розрахунки можуть вестися по даній ціні, якщо ціна в наступних періодах залишатиметься нижчою від заданої, аж до завершення розрахункового періоду. У випадку підвищення ринкової ціни на Товар на чергову дату перегляду ціни Покупцем проводиться її перегляд до збільшення, відповідно до вимог п.п. 3.3, 3.4, 3.5 та 3.6 цього Договору.

У відповідності до п. 3.9 Договору, при складанні рахунку Продавець на свій власний розсуд має право брати за основу як ціну, вказану в специфікації в гривнях, так і вказану в еквіваленті в доларах США. У випадку, якщо Продавець обирає за основу для складання рахунку вартість Товару, вказану в специфікації в еквіваленті в доларах США, то вартість Товару визначається в еквіваленті гривні відповідно до курсу долара США до гривні, який діяв в день складання рахунку, згідно середнього курсу міжбанку. В специфікації зафіксований еквівалент ціни за 1 тону Товару в доларах США, що складає 484,66 долара за 1 т.

В розрахунках Позивача з Відповідачем за Договором Позивач брав за основу якраз ціну в Доларах США, що була зафіксована в ОСОБА_4 №1 від 27.01.2015р., що є абсолютно логічним, адже ця ціна є максимально вигідною для Продавця з моменту підписання Договору до сьогоднішнього дня.

Отже, твердження Відповідача, що сума 721 239,80 грн. - це сума передоплати за Товар, який мало поставити ПСП "Ківшовата" або оплата скорегованої вартості Товару, яка могла б бути підписана між сторонами на умовах Договору, викликає лише здивування, адже відповідно до пн.3.7., 3.8. Договору поставки №7 від 18.12.2014 р., Продавець (ПСП "Ківшовата") при складанні рахунка на оплату на власний розсуд обирає ціну або в гривні або в еквіваленті - Доларах США. що зафіксована в ОСОБА_4 а тому, зазначена сума і являється скоригованою вартістю Товару. Ціна, що була зафіксована в ОСОБА_4 №1 від 27.01.2015 р., влаштовувала Продавця протягом всього періоду розрахунків і відповідно, за таких умов, підписання додаткових коригувань ціни між сторонами за Договором поставки №7 від 18.12.2014 р. не передбачено.

Таким чином, сума - 721 239,80 грн. складається з 162 288,46 грн. - 7.7743% додаткової плати за Товар відповідно до пн.1 Додаткової угоди, та 558 951,34 грн. - сума, що нарахована при визначенні еквівалента ціни у гривні відповідно до курсу долара США до гривні на момент складання рахунку відповідно до п.п. 3.8.,3.9. Договору.

В період оплати, до дати чергового платежу, Відповідачу виставлялися рахунки за поставлений Товар з уже скоригованою ціною (збільшеною ціною), відповідно і оплата, здійснена Відповідачем за Товар хоча і з порушенням строку виконання проте, в повному обсязі відповідно до сум, що зазначались в рахунках фактурах.

Крім того. Відповідач у зустрічному позові зазначає, що Позивач, нібито, розпочав відповідно до домовленостей повертати попередню оплату, але повернув лише - 47 512,82 грн.

Незрозуміло, про які домовленості зазначає Відповідач, адже Сторони за Договором не вели перемовин з приводу поставок Товару на умовах попередньої оплати. Сума, яку нібито повернув Позивач в якості попередньої оплати за Товар, є лише помилково перерахованою сумою з боку Відповідача, про що він сам (Відповідач) зазначає у своєму листі до Позивача від 25 вересня 2015 року (копія додасться).

Таким чином, зустрічні вимоги Відповідача про повернення попередньої плати, є невмотивованими, та позбавленим будь-якої ділової етики, адже Відповідач, знаючи, що ПСП "Ківшовата" подало позов з приводу стягнення штрафних санкцій за невчасне виконання Договірних зобов'язань, зараз намагається будь-яким шляхом уникнути відповідальності. Дивна навіть спроба Відповідача виставити суму договірного перерахунку вартості Товару в якості попередньої оплати, адже логічно виникає питання, який шанс того, що Відповідач "переплатив" саме такі суми, що були розраховані відповідно до Договору поставки №7 від 18.12.2014 р., зазначені в рахунках - фактурах та виставлені йому (Відповідачу) до оплати?

Таким чином, Позивач не визнає позовних вимог за зустрічним позовом, що поданий Відповідачем за первісним позовом.

Представник ПСП "Ківшовата" та представник ТОВ "Фідленс Агро" в судовому засіданні 22.03.2016 року, подали спільне клопотання про продовження строку вирішення спору, який спливає 22.03.2015р., на 15 днів в зв"язку з необхідністю надання додаткових доказів необхідних для розгляду справи по суті.

У відповідності з ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на пятнадцять днів.

Зважаючи на необхідність витребування додаткових доказів, необхідних для розгляду справи по суті, суд вважає даний випадок винятковим, а тому клопотання про продовження строку розгляду спору являється обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є необхідність витребування нових доказів.

В звязку з вищевикладеним суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Керуючись ст. ст. 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк розгляду спору по справі № 927/63/16 на пятнадцять днів.

2. Розгляд справи відкласти, призначивши судове засідання на 31 березня 2016 року на 14 год. 30 хв. в приміщенні господарського суду Чернігівської області у м. Чернігові, проспект Миру, 20; зал судових засідань № 11.

3. Зобов"язати Приватне сільськогосподарське підприємство "Ківшовата" надати:

- належні докази в підтвердження своїх посилань та доводів;

4. Зобов"язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фідленс Агро" надати:

- належні докази в підтвердження своїх посилань та доводів;

Суддя В.М. Репех