ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.02.2016 Справа № 905/2818/15

Господарський суд Донецької області у складі: судді Овсяннікової О.В.,

при секретарі судового засідання Вороній І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадрове агентство «ОСОБА_1 Сервіс», м. Маріуполь, Донецька область

до Публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення 421 123,84 гривень

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 27.02.2015)

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність №09-18/4179 від 24.12.2014)

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кадрове агентство «ОСОБА_1 Сервіс» звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення 421 123,84 гривень заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов договору не відшкодував йому платежі до Пенсійного фонду України, які він зобовязаний сплачувати на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідач проти позову заперечує з посиланням на те, що договір був сторонами розірваний, а тому припинив свою дію.

Крім того, відповідач не надавав позивачу гарантійного листа на відшкодування платежів до Пенсійного фонду України, як то передбачено п.5.5. договору, а тому не має і відповідних зобовязань.

Представник позивача звернувся з клопотанням про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя.

Клопотання судом відхиляється з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

У п.1.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розяснено, що питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Враховуючи, що позивачем не надані належні докази того, що рішення з даного спору може вплинути на права або обов'язки зазначеної третьої особи, а також те, що Пенсійний фонд України не є стороною за спірним договором, господарський суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи та пояснення представників сторін, господарський суд

В С Т А Н О В И В :

01 серпня 2009 року між сторонами був укладений договір № 7, згідно з п.1.1 якого Замовник (відповідач) доручив, а Виконавець (позивач) зобовязався надавати за заявкою послуги з надання робітників для участі у виробничому процесі, управлінні виробництвом або для виконання інших функцій, повязаних з виробництвом та/або реалізацією продукції, в період часу та на умовах, визначених цим договором. Кваліфікаційні вимоги до робітників визначаються Замовником у письмовій заявці, що направляється ним на адресу Виконавця у формі визначеній у Додатку № 1 до договору. Характер функцій, що виконуються робітниками, визначаються дорученнями Замовника в межах їх професійної кваліфікації.

Строк дії договору встановлений у п.11.1. договору і передбачає його початок з моменту підписання і до 31.12.2009.

Додатковою угодою № 1 від 01.11.2009 строк дії договору було продовжено до 31.12.2014, а додатковою угодою № 8 від 13.04.2011 сторони розірвали договір з 15.04.2011.

За правовою природою укладений договір є договором про надання послуг і підпадає під правове регулювання глави 63 (ст.ст. 901-907) Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У п.5.1 договору сторони визначили вартість послуг, яка формується з:

- заробітна плата/винагорода робітнику з нарахуваннями, зазначеними у заявці;

- 5% накладні витрати;

- 10% рентабельність;

- 20% ПДВ.

У п.5.5. договору сторони передбачили, що Замовник оформлює гарантійний лист на відшкодування Виконавцю витрат, що виникли при наданні послуг з надання персоналу, у тому числі на оплату платіжних вимог Пенсійного фонду України з відшкодування пільгових пенсій.

Таким чином, зобовязання відповідача по відшкодуванню витрат Пенсійного фонду України по пільговим пенсіям виникають при наявності оформленого гарантійного листа.

Позивачем в обґрунтування своїх вимог не наданий суду гарантійний лист відповідача з посиланням на його втрату, а Відповідач факт наявності такого листа заперечує.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, обовязок доказування своїх доводів та заперечень покладений на обидві сторони.

Позивачем належними та допустимими доказами не доведений суду факт наявності (існування) такого листа.

Враховуючи, що до складу вартості послуг, передбачених п.5.1. договору, відшкодування витрат Пенсійного фонду України не включено, а гарантійний лист на ці відшкодування відсутній, факт наявності у відповідача заборгованості за договором не є підтвердженим.

Посилання позивача на те, що відшкодування витрат, які ним здійснені до Пенсійного фонду України по пільговим пенсіям, має здійснювати відповідач, згідно з Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і це є його заборгованість за договором, є безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 ЦК України)

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Не оформивши гарантійного листа, відповідач порушив взяті зобовязання.

Згідно зі ст.610 ЦКУ порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобовязання визначені у ст.611 ЦК України, а саме:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Платежі, які були здійснені позивачем до Пенсійного фонду України є його витратами, які за Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» має нести відповідач, оскільки відшкодування витрат на пільгові пенсії виникає за результатами атестації робочих місць (які є в наявності у відповідача) на посадах, які дають право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах, але при відсутності в договорі обовязку відповідача сплачувати (відшкодовувати) ці платежі, боргові зобовязання не виникли.

Беручи до уваги викладене і враховуючи, що позивач належними та допустимими доказами не довів суду факт наявності у відповідача заборгованості за договором, правових підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі ст.ст. 526, 610, 611, 627, 901, ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82, 84-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадрове агентство «ОСОБА_1 Сервіс» до Публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення 421 123,84 гривень боргу відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене через господарський суд Донецької області до Донецького апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту підписання повного тексту. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 16.02.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 18.02.2016.

Суддя О.В. Овсяннікова