ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 р. Справа № 923/72/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" м. Херсон

до: відповідача-1- комунальне підприємство "Новокаховський гуртожиток", м. Нова Каховка Херсонської області

відповідача-2 - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "НК Миколи Букіна, 52", м. Нова Каховка Херсонської області

відповідача-3 - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "НК Першотравнева, 30", м. Нова Каховка Херсонської області

відповідача-4 - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "НК Дзержинського, 49", м. Нова Каховка Херсонської області

про стягнення 127617грн. 53коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа ОСОБА_1, довір. від 23.12.2015р.

від відповідача -1 - уповноважена особа ОСОБА_2, довір. № 3 від 23.02.2016р.

від відповідача - 2 - уповноважена особа ОСОБА_2, довір. № 1 від 23.02.2016р.

від відповідача - 3 - уповноважена особа ОСОБА_2, довір. № 2 від 03.02.2016р.

від відповідача - 4 - уповноважена особа ОСОБА_2, довір. № 01-21/29 від 18.02.2016р.

Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (позивач) звернулось з позовом, яким просить стягнути з комунального підприємства "Новокаховський гуртожиток", об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "НК Миколи Букіна, 52", об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "НК Першотравнева, 30", об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "НК Дзержинського, 49" солідарно 36996грн. 57коп. пені, 90620грн. 96коп. втрат від інфляції.

В засіданні суду 25.02.2016р. судом оголошувалась перерва до 15.03.2016р. відповідно до ст. 77 ГПК України.

Представник відповідачів в засіданні суду та відповідно до відзивів на позовну заяву просить відмовити в задоволенні позову, зокрема, борг визнає, але не згоден з умовами договору.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

08.06.2012 року між Новокаховським РЕЗ і ЕМ, що є структурним підрозділом публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (позивач) та комунальним підприємством "Новокаховський гуртожиток" (відповідач-1, Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії за №570.

Відповідно до п. 2.2.2. договору позивач зобов'язаний постачати відповідачу-1 електроенергію як різновид товару. Зі своєї сторони згідно із п. 2.3.3. відповідач-1 зобов'язався оплачувати вартість електричної енергії згідно із додатком № 2 до Договору. Такі ж обов'язки споживачів встановлені ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" від 16.10.1997 № 575/97-ВР (далі по тексту Закон № 575) та ч. 1 п. 8.1 Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі по тексту Правила) закріплено право постачальник електричної енергії за регульованим тарифом на отримання від споживача своєчасної оплати за електроенергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України.

Графік знімання показань засобів обліку електричної енергії та порядок розрахунків визначені Додатком № 2 до Договору.

Відповідно до п. 3 Додатку №2 до Договору зазначено, що рахунок на оплату електричної енергії має бути оплачений Споживачем протягом 5 операційних днів від дня отримання Споживачем рахунка Постачальника електричної енергії.

Відповідно до п. 1.21 ст. 1 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 № 2346-ІІІ операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - члена платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання.

Порушення умов Договору Споживачем виражається у несвоєчасній оплаті вартості спожитої електричної енергії за розрахунковий період березень 2014р.-квітень 2015 р.

Згідно дати отримання рахунків №570 Споживач повинен був оплатити рахунок: за березень 2014р. до 31.03.2015р. (сплачено 12.05.2014р.), за квітень 2014р. до 30.04.2014р. (сплачено 28.05.2014р.), за травень 2014р. до 30.05.2014р. (сплачено 01.07.2014р.), за червень 2014р. до 30.06.2014р. (сплачено 30.07.2014р.), за липень 2014р. до 30.07.2014р. (сплачено 27.08.2014р.), за серпень 2014р. до 29.08.2014р. (сплачено 29.09.2014р.), за вересень 2014р. до 30.09.2014р. (сплачено 30.10.2014р.), за жовтень 2014р. до 31.10.2014р. (сплачено 28.11.2014р.), за листопад 2014р. до 30.11.2014р. (сплачено 25.12.2014р.), за грудень 2014р. до 30.12.2014р. (сплачено 09.02.2015р.), за січень 2015р. до 29.01.2015р. (сплачено 06.03.2015р.), за лютий 2015р. до 28.02.2015р. (сплачено 30.03.2015р.), за березень 2015 р. до 31.03.2015р. (сплачено 30.04.2015р.), за квітень 2015р. до 30.04.2015р. (сплачено 04.06.2015р.). Рахунки надавались Споживачу наручно, про що свідчить підпис представника споживача.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Однією із складових належного виконання договору у розумінні ЦК України є виконання його у встановлений законом або договором строк та у повному обсязі. Таким чином. Споживач, виконуючи зобов'язання по сплаті поставленої електроенергії, повинний оплачувати вартість такої електроенергії у повному обсязі та у строки, встановлені відповідно до умов Договору та законодавства.

Згідно із ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому, прострочення боржника не має наслідком припинення зобов'язання, оскільки відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, з дня вручення рахунку за спожиту електроенергію у Споживача виникає обов'язок його оплати. У випадку несплати отриманого рахунку протягом 5 операційних днів з дня його вручення Споживач вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та виплату неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Згідно із п. 5 Додатку № 2 до Договору у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним порядком платежів Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, а сума боргу повинна бути сплачена з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

З урахуванням наведених положень законодавства та Договору випливає, що Відповідач-1 зобов'язаний сплатити на користь Позивача пеню та інфляційні за несвоєчасне виконання зобов'язання по оплаті вартості спожитої електроенергії.

В той же час, що між ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" та окремо з кожним Відповідачем 2,3,4 укладено договір поруки (договір поруки №570/1 від 05.09.2012 р., договір поруки №570/2 від 05.09.2012 р. та договір поруки №570/3 від 13.09.2012 р.), згідно умов якого Відповідач 2,3,4 поручився перед ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" виконати зобов'язання КП "Новокаховський гуртожиток", які виникли з Договору про постачання електричної енергії №570 від 08.06.2012 року.

Згідно ч. 1 ст.553 ЦК України за договором поруки Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Нормами ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Пунктом 3.4 вищезазначених договорів поруки закріплено, що Поручитель і Боржник відповідають перед Кредитором, як солідарні боржники.

Інфляційні нарахування становлять 93513.18 грн.; пеня 47764.85 грн. Проте, враховуючи, що Споживачем на день подачі позову частково сплачено інфляційні у розмірі 2892.22 грн. та пені 10768.28 грн., стягненню підлягають: інфляційні втрати у розмірі 90620,96 грн. та пені 36996,57 грн.

З огляду на укладення договорів поруки, стягненню підлягають інфляційні втрати у розмірі 90620,96 грн. та пені 36996,57 грн. солідарно з відповідачів.

Відхиляються посилання відповідачів на те, що у зв'язку з незгодою з умовами договору № 570, відповідач-1 неодноразово звертався до позивача з пропозицією внести зміни до договору, оскільки це не є предметом розгляду у даній справі.

Також судом відхиляються посилання відповідача-1 на те, що позивачем не дотримано процедуру досудового врегулювання спору, передбаченого ст. 222 ГК України, виходячи з наступного.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) визнано неконституційним положення щодо необхідності застосування досудового врегулювання спорів.

До того ж, частиною другою статті 222 ГК України встановлено не обов'язок, а право суб'єкта господарювання чи іншої юридичної особи - учасника господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів звернутися до нього з письмовою претензією. Тому стаття 222 ГК України не суперечить вказаному рішенню Конституційного Суду України.

Не приймає суд до уваги і посилання відповідача-1 на те, що в договорі № 570 передбачено три штрафні санкції (пеню, 3% річних та втрати від інфляції), що суперечить ст. 61 Конституції України про те, що ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, пеня - це є штрафною санкцією. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми, так само як і інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації за користування коштами та шляхом відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів (п. 3.1, 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Таким чином, передбачення в договорі одночасно пені, 3% річних та втрат від інфляції не суперечить ст. 61 Конституції України.

Відповідач-1 у відзиві вважає, що він має бути звільнений від відповідальності у вигляді сплати пені, інфляційних та 3% річних відповідно до п. 4.3.1 договору № 570 від 08.06.2012р., однак відповідачем-1 не доведено наявності обставин непереборної сили як підстави для звільнення від відповідальності відповідно до п. 4.3.1 договору № 570 та ст. 617 ЦК України.

Відповідач-1 у відзиві зазначає, що враховуючи ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України та обставини щодо скрутного матеріального становища відповідача і той факт, що кінцевими споживачами електричної енергії є населення, суд може зменшити штрафні санкції.

Статтею 233 ГК України та статтею 83 ГПК України встановлено порядок зменшення розміру штрафних санкцій, якщо належні до сплати санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора.

При цьому закон вимагає брати до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, врахування не тільки майнових, але й інших інтересів сторін, що заслуговують на увагу.

Вищий господарський суд України у п. 3.17.4 постанови пленуму від 26.12.2011 р. N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказав, що, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що штрафна санкція, якою в даному випадку є пеня, є явно неспіврозмірною з наслідками порушення зобов'язання для кредитора цих обставин, а отже, відсутні підстави для застосування ст. 233 ГК України та необхідності зменшення розміру заявленої до стягнення пені.

Відповідач-2, -3, -4 у відзивах посилаються на те, що договори поруки є незаконними, оскільки ОСББ є неприбутковими, не мають коштів та майна, тому не можуть поручатися.

Судом відхиляються посилання відповідачів на незаконність договорів, оскільки згідно з ст. 627 ЦК України сторони вільні в укладенні договору виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами статті 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину. Згідно норм зазначеної статті, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Укладені між сторонами договори поруки у судовому порядку не оскаржувалися, їх недійсність прямо не встановлена законом, вони не визнавалися судом недійсними.

До того ж, суд відхиляє посилання відповідачів-2, -3, -4 на те, що договори поруки є припиненими, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання.

Оскільки договори поруки укладені на виконання обов'язків відповідача-1 за договором про постачання електричної енергії № 570 від 08.06.2012р., а договір №570 станом на день розгляду справи є діючим, не припиненим.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачі позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги документально підтверджені, а отже такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну.

З огляду на викладене, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору відшкодовуються йому за рахунок відповідачів відповідно до ст. 49 ГПК України, стягуючи з кожного по 478 грн. 57 коп.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з комунального підприємства "Новокаховський гуртожиток" (м. Нова Каховка Херсонської області вул. Першотравнева 24, код 37694289), об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "НК Миколи Букіна, 52" (м. Нова Каховка Херсонської області вул. Миколи Букіна, 52, код 38223248), об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "НК Першотравнева, 30" (м. Нова Каховка Херсонської області вул. Першотравнева, 30, код 38223342), об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "НК Дзержинського, 49" (м. Нова Каховка Херсонської області вул. Дзержинського, 49, код 38223321) солідарно на користь публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (м. Херсон вул. Пестеля 5, код 05396638, поточний рахунок № 2 ФХОУ АТ Ощадбанк у м. Херсон, МФО 352457) 36996грн. 57коп. пені та 90620грн. 96коп. втрат від інфляції.

3. Стягнути з комунального підприємства "Новокаховський гуртожиток" (м. Нова Каховка Херсонської області вул. Першотравнева 24, код 37694289) на користь публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (м. Херсон вул. Пестеля 5, код 05396638, поточний рахунок № 2 ФХОУ АТ Ощадбанк у м. Херсон, МФО 352457) 478 грн. 57 коп. судового збору.

4. Стягнути з об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "НК Миколи Букіна, 52" (м. Нова Каховка Херсонської області вул. Миколи Букіна, 52, код 38223248) на користь публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (м. Херсон вул. Пестеля 5, код 05396638, поточний рахунок №2 ФХОУ АТ Ощадбанк у м. Херсон, МФО 352457) 478 грн. 57 коп. судового збору.

5. Стягнути з об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "НК Першотравнева, 30" (м. Нова Каховка Херсонської області вул. Першотравнева, 30, код 38223342) на користь публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (м. Херсон вул. Пестеля 5, код 05396638, поточний рахунок №2 ФХОУ АТ Ощадбанк у м. Херсон, МФО 352457) 478 грн. 57 коп. судового збору.

6. Стягнути з об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "НК Дзержинського, 49" (м. Нова Каховка Херсонської області вул. Дзержинського, 49, код 38223321) на користь публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (м. Херсон вул. Пестеля 5, код 05396638, поточний рахунок №2 ФХОУ АТ Ощадбанк у м. Херсон, МФО 352457) 478 грн. 57 коп. судового збору.

7. Накази видати після набрання рішенням законної сили, зокрема, за п. 2 резолютивної частини рішення видати окремий наказ за кожним з боржників з застереженням про те, що стягнення є солідарним (ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Повне рішення складено 17.03.2016р.

Суддя В.П.Ярошенко