УХВАЛА

03.03.2016Справа № 910/7173/13

За скаргою № 31/1-33177 від 08.08.15 стягувача Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

на бездіяльність державного виконавця Відділу Виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.06.13 р. у справі № 910/7173/13

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імека-Консалтинг"

про стягнення 346 542,02 грн.

Суддя Селівон А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Лавриненко К.Л.- представник, довіреність № 03/2/458 від 31.07.15 р.

Від відповідача: не з'явився.

Від ВДВС: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імека-Консалтинг" про стягнення 346 542,02 грн..

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.06.13 (суддя Власов Ю.Л.) позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імека-Консалтинг" (02660, м. Київ, вул. Колекторна, 40-А; код 34968010) на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 5; ) борг в сумі 300000 (триста тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп..

26.06.13 Господарським судом міста Києва на виконання рішення суду у справі №910/7173/13 видано наказ.

13.08.15 стягувач - Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернувся до Господарського суду міста Києва із скаргою № 31/1-23177 від 08.08.15 на бездіяльність державного виконавця Відділу Виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві з проведення виконавчих дій щодо виконання вказаного наказу Господарського суду міста Києва від 26.06.13, в якій просив суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу Виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, зокрема, щодо проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду м. Києва від 26.06.13 у справі №910/7173/13;

- зобов'язати державного виконавця Відділу Виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві надіслати стягувачеві постанову про відкриття виконавчого провадження;

- зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії з примусового виконання наказу господарського суду м. Києва від 26.06.13 у справі №910/7173/13.

Резолюцією Голови Господарського суду міста Києва від 13.08.2015 дану заяву передано для розгляду судді Селівону А.М..

Разом з цим, у зв'язку з надходженням до Господарського суду міста Києва 12.08.15 р. апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 04.06.13 у справі № 910/7173/13, матеріали справи № 910/7173/13 було скеровано до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.08.15 вирішення питання про прийняття скарги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на бездіяльність державного виконавця Відділу Виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві з проведення виконавчих дій щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.06.13 у справі № 910/7173/13 відкладено до повернення справи № 910/7173/13 до господарського суду м. Києва.

Постановою Київського апеляційного господарського суду м. Києва від 18.01.16 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імека Консалтинг" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 04.06.2013 у справі №910/7173/13 - без змін.

17.02.16 матеріали справи надійшли до господарського суду м. Києва.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.02.2016 скаргу № 31/1-33177 від 08.08.15 Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на бездіяльність державного виконавця Відділу Виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві з проведення виконавчих дій щодо виконання вказаного наказу Господарського суду міста Києва від 26.06.13 у справі № 910/7173/13 прийнято до свого провадження та призначено до розгляду на 03.03.2016.

У судове засідання 03.03.2016 з'явився уповноважений представник стягувача.

Уповноважені представники боржника та ВДВС у судове засідання 03.03.2016 не з'явились.

Відомості про вручення боржнику копії ухвали суду від 19.02.2016, яка направлялась останньому на адресу: 02660, м. Київ, вул. Колекторна, 40-А, на час проведення судового засідання 03.03.2016 відсутні.

Судом здійснено запит з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення № 924, в якому зазначено, що станом 26.02.2016 вказане поштове відправлення досилалось за новою адресою та 01.03.2016 вручено адресату за довіреністю.

Про дату, час і місце розгляду даної справи ВДВС повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення: №932.

Від представників сторін та ВДВС заяв та клопотань процесуального характеру до початку проведення судового засідання до суду не надходило

Клопотання від представників сторін про здійснення фіксації судового засідання технічними засобами до суду не надходило. Засідання господарського суду по розгляду даної справи проведено без фіксації технічними засобами. Судовий процес відображено у протоколі судового засідання.

З огляду на вищевикладене, оскільки явка представників відповідача (боржника) та ВДВС в судові засідання по розгляду скарги обов'язковою не визнавалась, сторони не скористались належним їм процесуальним правом приймати участь в судових засіданнях, беручи до уваги те, що присутній у судовому засіданні 03.03.16 р. представник стягувача (скаржника) проти розгляду скарги без участі уповноважених представників боржника та ВДВС не заперечував, суд здійснював розгляд справи за відсутності уповноважених представників вказаних осіб, виключно за наявними у справі матеріалами.

При цьому, судом враховано, що за приписами ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

В судовому засіданні 03.03.16 р. представник стягувача надав пояснення щодо поданої скарги № 31/1-33177 від 08.08.15, відповів на питання суду.

Частиною 1 статті 121-2 ГПК України встановлено, що скарги на дії чи бездіяльність Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником, або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до п. 9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), незалежно від того, якою саме особою подано скаргу, і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Законодавством передбачено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статей 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

У силу ст.124 Конституції України, ст.115 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У силу ст.12 названого Закону сторони виконавчого провадження мають право, між іншим, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.03. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Акт державного органу - це юридична форма рішень цього органу, які спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, породжують певні правові наслідки і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Згідно положень Закону України "Про виконавче провадження" юридичним оформленням сукупності дій уповноваженої особи, направлених на виконання рішення суду є постанова державного виконавця.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про державну виконавчу службу" дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 3 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Право на таке оскарження може бути реалізовано з дотриманням вимог статей 17, 25, 26, 27, 32, 35, 38, 39 та ін. Закону України "Про виконавче провадження" та в порядку, визначеному статтею 82 цього Закону.

Отже, оскарженню підлягають дії (бездіяльність) державного виконавця оформлені відповідною постановою.

Закон України "Про виконавче провадження", який є спеціальною нормою, не передбачає можливість оскарження всього виконавчого провадження по виконанню виконавчого документа.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" № 14 від 26.12.03 р. стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції.

Судом встановлено за матеріалами скарги, що в обґрунтування звернення до суду з вказаною скаргою на бездіяльність державного виконавця Відділу Виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві стягувач зазначає про бездіяльність органу ДВС із виконання наказу Господарського суду м. Києва від 26.06.2013 у справі № 910/7173/13 про примусове виконання рішення суду від 04.06.2013.

Так, 02.04.2015 року Банк звернувся до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві з заявою № 31/1-5009 від 02.04.15 р. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 26.06.2013 р. у справі №910/7173/13 про стягнення боргу з ТОВ "Імека-Консалтинг" на користь ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк". Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 090, копія якого міститься в матеріалах скарги, заява отримана працівником Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 06.04.2015 р. Цимбалюк.

За приписами ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржнику.

Проте, як зазначено ПАТ "ВіЕйБі Банк" в поданій скарзі, жодних рекомендованих листів з повідомленням про вручення від Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві стягувач не отримував.

Як встановлено судом за матеріалами скарги та підтверджено представником стягувача в судовому засіданні, 20.05.2015 Банком до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві направлено запит № 31/1-11848 про надання інформації про хід виконавчого провадження № 47557974. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №616 вказаний запит отримано Відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 22.05.2015 р. за підписом Цимбалюк, проте відповіді стягувачем до цього часу не отримано. Жодної інформації про хід виконавчого провадження або документів винесених під час здійснення виконавчого провадження стягувачем отримано не було.

Частинами 1, 2 ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Згідно ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом і Законом (ч.2 ст.11 Закону).

Судом встановлено за матеріалами справи, що відділом Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві не надано жодних доказів на спростування обставин, викладених заявником у скарзі та не висловлено своєї правової позиції щодо поданої скарги.

При цьому в матеріалах справи № 910/7173/13 міститься постанова головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні № 47557974 від 07.10.15 р. про повернення виконавчого документа, згідно якої на підставі ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" наказу господарського суду міста Києва від 26.06.13 р. у справі № 910/7173/13 повернуто до суду в зв'язку з відновленням ухвалою Київського апеляційного суду від 14.09.15 р. у вказаній справі строку на подачу апеляційної скарги.

Приписами частин 1, 3 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" визначені підстави для повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, зокрема, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про повернення виконавчого документа державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Про повернення виконавчого документа державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Суд зазначає, що згідно з ч.1 ст. 50 вказаного Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі) який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Стаття 121-2 Господарського процесуального кодексу України, яка регулює порядок розгляду скарг на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби, не містить спеціальної норми щодо того, як має діяти суд у випадку, якщо після подання скарги на дії відділу державної виконавчої служби виконавче провадження було завершене або повернуто.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватись положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, ст. ст. 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 64, розділів ХІ, ХІІ, ХІІ 1 ГПК тощо.

За приписами п. 1-1 ч.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами, у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Як встановлено судом за матеріалами справи, у постанові про повернення виконавчого провадження №47557974 від 07.10.2015 зазначено, що ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2015 відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Імека-Консалтинг" строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду м. Києва від 04.06.2013 у справі № 910/7173/13, у зв'язку із чим наказ господарського суду м. Києва від 26.06.2013 повернуто до господарського суду м. Києва.

Згідно пункту 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

За таких обставин, зважаючи на те, що постановою ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 07.10.15 р. наказ у справі № 910/7173/13 повернуто до суду, виконавче провадження № 47557974 зі скаргою на бездіяльність ВДВС, в ході якого стягувачем подано дану скаргу, відсутнє на час проведення судового засідання 03.03.16 р., отже предмет спору по скарзі ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» відсутній, що є підставою для припинення провадження у справі за даною скаргою, оскільки станом на день розгляду скарги обставини, які слугували підставами для звернення до суду, відсутні.

На підставі викладеного, у зв'язку з відсутністю предмета спору, суд вважає за можливе припинити провадження по розгляду скарги у даній справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Окрім цього суд звертає увагу, що в разі залишення за результатами апеляційного розгляду без змін оскаржуваного рішення господарського суду міста Києва від 04.06.13 р. у справі № 910/7173/13, новий наказ на його виконання не видається, а виконується раніше виданий наказ суду.

При цьому якщо наказ суду боржником добровільно виконано не було, повернення виконавчого документа з вищезазначених підстав не позбавляє стягувача права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження за скаргою № 31/1-23177 від 08.08.15 стягувача - Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на бездіяльність державного виконавця Відділу Виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.06.13 по справі № 910/7173/13 припинити.

Суддя А.М. Селівон