ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" березня 2016 р. Справа № 43/248-03 (н.р.

вх. № 13792/3-43 (н.р. 3222/3-09)

Суддя господарського суду: Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання: Пунтус Д.А.

за участю сторін :

заявник (стягувач ) - ОСОБА_1

боржник - ОСОБА_2

Управління ДВС Головного територіального управління юстиції - не з*явився

розглянувши скаргу на дії Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області за позовом АК "Харківобленерго" м. Харків до ВАТ"Харківський тракторний завод ім. Орджонікідзе"

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія Харківобленерго звернулася до суду зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якій просить суд визнати недійсною постанову відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 04.11.2015 про закінчення виконавчого провадження ВП № 7407533 з примусового виконання рішення господарського суду Харківської області по справі № 43/248-03, зобовязати відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області вжити усі, передбачені Законом України Про виконавче провадження заходи примусового виконання рішення суду ( а.с.2-4).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.01.2016 вищезазначена скарга була прийнята судом до розгляду та була призначена до судового розгляду на 19.01.2016, відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області був зобов'язаний надати відзив на скаргу, докази визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Від ПАТ ХТЗ ім. С. Орджонікідзе до суду надійшов через канцелярію відзив на скаргу від 18.01.2016 за № 85-18, доповнення до відзиву від 16.02.2016 за № 85-55.

15.02.2016 АК"Харківобленерго" надав письмові уточнення вимог, викладених у скарзі ( а.с.64-69).

З їх врахуванням АК Харківобленерго просить суд визнати недійсними постанову відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 04.11.2015 про закінчення виконавчого провадження ВП № 7407533 по справі № 43/248-03, постанову від 01.02.2016 про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні ВП № 7407533, постанову від 01.02.2016 про закінчення виконавчого провадження ВП № 7407533 по справі № 43/248-03. ( а.с.64-69).

Представник АК Харківобленерго вимоги, викладені у скарзі підтримує в повному обсязі, представник ПАТ ХТЗ ім. С. Орджонікідзе заперечує щодо скарги АК Харківобленерго, вказує, що виконавче провадження закінчено обґрунтовано, на підставі укладеної між стягувачем та боржником мирової угоди у справі про банкрутство, що порушення, які наведені скаржником не призвели до порушення його прав і охоронюваних інтересів та не можуть мати наслідком визнання протиправним і скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 7407533 від 04.11.2015, просить припинити провадження за скаргою за відсутністю предмету спору.

Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області 04.02.2016 надав до суду письмові пояснення від 02.02.2016 № 7407533/ДВ-2 з копіями постанов від 01.02.2016 про скасування процесуального документу у ВП № 7407533 та від 01.02.2016 про закінчення виконавчого провадження ВП № 7407533, та копією супровідного листа від 01.02.2016 № 7407533/дв-2, просить суд врахувати пояснення при прийнятті рішення по справі.

В судовому засіданні 23.02.2016 господарський суд, після завершення підготовки справи до розгляду, відкриття судового засідання, роз'яснення сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв переходить безпосередньо до з'ясування обставин справи та здійснення їх правової оцінки. Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін судом встановлено наступне.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 17.03.2016 року до 21.03.2016 року, з 21.03.2016 року .

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.04.2004 по справі № 43/248-03 з ВАТ Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе на користь АК Харківобленерго було стягнуто 5 920 918,02 грн., 20.04.2004 виданий наказ.

13.05.2004 року наказ суду був поданий АК Харківобленерго для примусового виконання до підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Харківського обласного управління юстиції, 03.06.2004 ним було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного рішення суду.

29.06.2004 підрозділом примусового виконання рішень відділу ДВС Харківського обласного управління юстиції винесено постанову № ДВ-2/2-04 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження про стягнення з боржника заборгованостей, після чого виконавче провадження було зупинено на підставі п.8 ч.1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження так як , господарським судом Харківської області була порушена справа про банкрутство відносно ВАТ ХТЗ ім. Орджонікідзе № Б-39/109-07 , про що АК Харківобленерго було повідомлено листом відділу ДВС ГУЮ в Харківський області від 26.04.2010 № 14513 03-01-15В11.

Під час перебування наказу суду по справі № 43/248-03 на виконанні, АК Харківобленерго листом від 04.08.2014 № 06-46е/42юр-26316 повідомила відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області про те, що за рішенням суду по справі № 43/248-03 залишається несплаченою заборгованість за державне мито у розміри 1700,00 грн., та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

28.12.2015 року АК Харківобленерго отримала супровідний лист відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 04.11.2015 № 7407533тд/2 та постанову від 04.11.2015 ВП № 7407533 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення господарського суду Харківської області по справі № 43/248-03 за п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, тобто за фактом визнання боржника банкрутом.

В даній постанові було зазначено, що ухвалою господарського суду Харківської області від 24.10.2015 Б-39/109-07 припинено дію мораторію, введеного судом ухвалою про порушення провадження у справі від 31.05.2007, 10.10.2014 між боржником та кредиторами укладена мирова угода у справі № Б-39/109-07 про банкрутство ПАТ ХТЗ ім. С. Орджонікідзе.

АК Харківобленерго, вважаючи цю постанову такою, що порушує її права на отримання присуджених судом коштів, оскаржила її до суду.

Дослідивши надані сторонами справи докази, пояснення, матеріали виконавчого провадження ВП № 7407533 по справі № 43/248-03 суд, приходить до наступних правових висновків.

Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області постановою від 04.11.2015 року ВП № 7407533 закінчив виконавче провадження з примусового виконання рішення господарського суду Харківської області по справі № 43/248-03 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, за яким виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом.

Підставою закінчення виконавчого провадження зазначена ухвала господарського суду Харківської області від 24.10.2015 року по справі № Б-39/109-07, вказано, що нею було припинено дію мораторію, введеного судом ухвалою про порушення провадження у справі від 31.05.2007 року.

10.10.2014 року між боржником та кредиторами укладена мирова угода у справі № Б-39/109-07 про банкрутство ВАТ ХТЗ ім. С. Орджонікідзе.

У відповідності до тексту мирової угоди від 10.01.2014 року, ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе" (боржник) та кредитори , вимоги яких включені до реєстру вимог кредитори у справі за № Б-39/109-07, підписали угоду якою встановили наступне, що дана мирова угода є мировою угодою між стягувачами, якими є Кредитори та Боржником стосовно всіх вимог за виконавчими документами,, які перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, та включені до реєстру вимог кредиторів Боржника у справі за № Б-39/109-07, наслідком якої є закінчення виконавчого провадження відповідно до ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, ця мирова угода є мировою угодою стосовно вимог за наступними виконавчими документами, які перебувають на виконанні в Орджонікідзевському ВДВС Харківського МУЮ ( п.12 мирової угоди) ( а.с.34-36).

Виходячи з цього, виконавче провадження ВП № 7407533 по справі № 43/248-03 було закінчено за п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження без наявності передбачених цим пунктом підстав, тобто незаконно, тому вказана постанова від 04.11.2015 року підлягає визнанню недійсною ( а.с.9).

Щодо постанови відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 01.02.2016 року про скасування процесуального документу у ВП № 7407533 по справі № 43/248-03 то суд приходить до таких висновків ( а.с.54).

Зазначена постанова була винесена головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, підставою стало , здійснення контролю за діями державного виконавця при примусовому виконання наказу № 43/248-03.

В зазначеній постанові від 01.02.2016 року вказано, що внаслідок помилки державного виконавця, виконавче провадження ВП № 7407533 було закінчено на підставі п.7 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, замість належного п.2 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, керуючись ст. 83 Закону України Про виконавче провадження постанова про закінчення виконавчого провадження від 04.11.2015, що видав ОСОБА_3 при примусовому виконанні наказу № 43/248-03 була скасована. Тобто ОСОБА_3 скасував раніше винесену ним самим же постанову.

Статтею 83 Контроль за законністю виконавчого провадження Закону України Про виконавче провадження, на підставі якої була винесена постанова, передбачає у ч.1, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

За ч. 2 цієї статті, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

За ч. 3 цієї статті начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може, виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Таким чином, тільки начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець має право при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень, скасувати постанову державного виконавця, а державний виконавець має право тільки виправити граматичні чи арифметичні помилки.

Як вбачається з довіреності від 25.01.2016 № 25-01/ДВ2, яку було надано суду відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_3 займає посаду головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вказану довіреність видав та підписав начальник цього відділу - ОСОБА_4Е.( а.с.53).

Слід звернути увагу на те, що постанову від 04.11.2015 року про закінчення виконавчого провадження № 7407533 у справі № 43/248-03 видав також ОСОБА_3, який мав статус державного виконавця, який проводить виконавчі дії у виконавчому провадженні по справі № 43/248-03.

Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області не надав суду доказів на підтвердження того, що головний державний виконавець Барсегян А.О. під час винесення постанови від 01.02.2016 про скасування процесуального документа у ВП № 7407533 займав посаду начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, також не надав суду доказів здійснення начальником цього відділу контролю за діями державного виконавця Барсегян А.О. під час виконання рішення суду по справі № 43/248-03, та прийнятої за їхніми результатами постанови начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.11.2015 у ВП № 7407533 по справі № 43/248-03.

Як вказано в постанові від 01.02.2016 про скасування процесуального документа у ВП № 7407533, підставою скасування постанови від 04.11.2015 року про закінчення виконавчого провадження № 7407533 є допущення державним виконавцем помилки у пункті статті 49 Закону України Про виконавче провадження, а саме: замість належного п.2, помилково вказаний п.7.

Але, як вбачається з ч.3 ст. 83 Закону України Про виконавче провадження, у разі виправлення допущених у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичних чи арифметичних помилок, державний виконавець має право винести тільки постанову про виправлення таких помилок, а не про скасування процесуального документа.

Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, також не надав до суду такої постанови про виправлення допущених у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні № 7407533 по справі № 43/248-03 державним виконавцем, граматичних чи арифметичних помилок .

Таким чином, головний державний виконавець Барсегян А.О. не мав повноважень начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, відповідно до чого не мав права здійснювати контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень самого себе, як державного виконавця в порядку ст.83 Закону України Про виконавче провадження, та відповідно до цього не мав права скасувати постанову від 04.11.2015 про закінчення виконавчого провадження № 7407533 по справі № 43/248-03.

Виходячи з викладеного суд вважає постанову відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 01.02.2016 про скасування процесуального документу у ВП № 7407533 по справі № 7407533 прийнятою з порушенням вимог ст. 83 Закону України Про виконавче провадження та такою, що підлягає визнанню недійсною.

Даючи правову оцінку постанові від 01.02.2016 про закінчення виконавчого провадження ВП № 7407533 по справі № 43/248-03, яка була винесена на підставі п.2 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження суд приходить до наступних висновків.

Так, за п.2 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем та боржником у процесі виконання.

В постанові від 01.02.2016 вказано, що ухвалою господарського суду Харківської області від 24.10.2014 по справі № Б-39/109-07 припинено дію мораторію, введеного судом ухвалою про порушення провадження у справі від 31.05.2007. 10.10.2014 між боржником та кредиторами укладена мирова угода у справі № Б-39/109-07 про банкрутство ПАТ Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе, яка була затверджена ухвалою господарського суду Харківської області від 24.10.2014 по справі № Б-39/109-07. 01.02.2016 була скасована постанова про закінчення виконавчого провадження про закінчення виконавчого провадження від 04.11.2015 через допущену помилку державного виконавця.

Але відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області помилково ототожнює укладену та затверджену судом мирову угоду у справі про банкрутство з мировою угодою, укладеною між стягувачем та боржником та визнану судом у процесі виконання, яка б надала йому право закінчити виконавче провадження за п. 2 ч.1 ст. 49 Закону.

Слід зазначити, що мирова угода укладена у справі про банкрутство, за нормами розділу V Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом не є тотожною мировій угоді, укладеній у процесі виконання судового рішення та визнаною судом за нормами ч.3 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження та ст. 121 ГПК України, та не надає право державному виконавцю закінчувати виконавче провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження.

Визнання судом мирової угоди про закінчення виконавчого провадження регламентовано ч. 3 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження та ст. 121 ГПК України, відповідно до яких сторони мають право укласти мирову угоду саме про закінчення конкретно визначеного виконавчого провадження, яка подається на затвердження господарського суду, який прийняв відповідне судове рішення. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання тягне за собою закінчення такого виконавчого провадження.

За ч. 4 ст. 121 ГПК України мирова угода, укладена сторонами у процесі виконання судового рішення, подається на затвердження господарського суду, який прийняв відповідне судове рішення, про затвердження мирової угоди господарський суд виносить ухвалу.

Відповідно до приписів п. 7.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України мирова угода укладається сторонами у процесі виконання судового рішення, судом може бути затверджено мирову угоду на підставі ст. 121 ГПК України лише за умови наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення згідно з Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про виконавче провадження, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник, саме вони ї є сторонами мирової угоди, укладеної у процесі виконання судового рішення за таким виконавчим провадженням.

У виконавчому провадженні ВП № 7407533 по справі № 43/248-03 його сторонами є боржник: ПАТ Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе та стягувач: АК Харківобленерго, саме вони можуть подати на затвердження суду мирову угоду у ВП № 7407533 по справі № 43/248-03, наслідком визнання судом якої, є закінчення виконавчого провадження № 7407533 по справі № 43/248-03.

Але, за матеріалами справи № 43/248-03 відсутні докази укладення сторонами виконавчого провадження ВП № 7407533 по справі № 43/248-03 мирової угоди про закінчення вказаного виконавчого провадження та визнання її судом.

Умови, порядок та строки укладення мирової угоди як судової процедури у справі про банкрутство визначено у розділі V Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

За ст.1, ст.77 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом метою мирової угоди укладеною у справі про банкрутство є відновлення платоспроможності боржника шляхом досягнення домовленості між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та /або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника.

Відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом сторонами у справі про банкрутство є боржник та кредитори, з числа кредиторів обирається комітет кредиторів та його голова.

У цьому законі також відсутня норма, яка б надавала боржнику та кредиторам у справі про банкрутство статус стягувача та боржника в порядку ст. 8 Закону України Про виконавче провадження

Як вбачається з мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Харківської області від 24.10.2014 по справі № Б-39/109-07, вона була підписана від імені кредиторів головою комітету кредиторів в особі директора ТОВ Профмаш СМ ОСОБА_5

ОСОБА_6 комітету кредиторів у справі № Б-39/109-07 не був наділений правами сторони виконавчого провадження по справі № 43/248-03 ні відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ні відповідно до вимог Закону України Про виконавче провадження. АК Харківобленерго, як стягувач за цим виконавчим провадженням також не надавала йому повноважень бути її представником у ВП № 7407533 відповідно.

Враховуючи викладене, мирова угода у виконавчому провадженні та мирова угода у справі про банкрутство відповідно до мети, підстав та умов їх укладення, мають різній порядок розгляду, затвердження, визнання та призводять до різних правових наслідків.

Так, у разі визнання судом мирової угоди між стягуваем і боржником у процесі виконання судового рішення державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження за п.2 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження.

У разі ж затвердження мирової угоди між боржником і кредиторами у процесі банкрутства припиняється провадження у справі про банкрутство.

У виконавчому ж провадженні, яке було зупинено через порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство, припинення провадження у справі про банкрутство внаслідок затвердження судом мирової угоди у справі про банкрутство є підставою для поновлення виконавчого провадження, та проведення виконавчих дій згідно з нормами Закону України Про виконавче провадження.

Це підтверджується також прямим приписом абз. 2 ч.2 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження, за якою виконавче провадження зупиняється у випадку порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство до закінчення строку дії зазначених обставин.

За п.5 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за своєю ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанов надсилаються сторонам у триденний строк.

Таким чином, затвердження судом мирової угоди між боржником та кредитором у процесі банкрутства та припинення провадження у справі не є підставою для закінчення виконавчого провадження за п.2 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, а є підставою для поновлення виконавчого провадження.

Після затвердження мирової угоди в процесі банкрутства, боржник та кредитори, якщо вони є сторонами виконавчого провадження, не позбавлені права скористатися наданим їм Законом України Про виконавче провадження правом на укладення мирової угоди у процесі виконання про закінчення конкретно визначеного виконавчого провадження у якому вони є стягувачем та боржником.

Таку саму позицію оприлюднило Міністерство юстиції України у листі від 06.06.2005 № 25-32/859 Стосовно порядку виконання рішень у випадку порушення Господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника який є чинним згідно з даними ТОВ Інформаційно-аналітичний центр ЛІГА.

Вказаний лист був виданий Міністерством юстиції України відповідно до своїх повноважень, а саме, відповідно до п.п.14, п.п.18 п.4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України від 30.12.1997 № 1396/97.

За ними, Міністерство юстиції України відповідно до покладених до нього завдань дає роз'яснення чинного законодавства державним органам, підприємствам, установам та організаціям, організовує, в порядку встановленому законодавством України, своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень судів та інших органів, виконання яких покладено на державних виконавців.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виконавчого провадження № 7407533 по справі № 43/248-03, а саме: між ПАТ Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе та АК Харківобленерго мирова угода в порядку виконання судового рішення за ч. 3 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження не укладалася, не визнавалася та не затверджувалася господарським судом Харківської області в порядку ст. 121 ГПК України.

Таким чином, відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області не мав жодної підстави для закінчення виконавчого провадження № 7407533 по справі № 43/248-0 за п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження на підставі мирової угоди по справі № Б-39/109-07.

У п.12 мирової угоди від 10.10.2014 у справі № Б-39/109-07 вказано, що вона є мировою угодою між стягувачами, якими є кредитори та боржником стосовно всіх вимог за виконавчими документами, які перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, та включені до реєстру вимог кредиторів боржника у справі № Б-39/109-07, наслідком якої є закінчення виконавчого провадження відповідно до ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, зокрема, ця мирова угода є мировою угодою стосовно вимог за наступними виконавчими документами, які перебувають на виконанні в Орджонікідзевському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Далі у п.12 перелічуються усі виконавчі документи, які перебувають на примусовому виконанні в Орджонікідзевському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Але наказ господарського суду Харківської області по справі № 43/248-03 у цьому переліку відсутній, так як він перебував на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Крім того, п.12 зазначеної мирової угоди саме й передбачає для боржника та кредиторів укладення мирових угод вже у процесі виконання конкретних судових рішень, так як у ньому вказано, що наслідком цієї мирової угоди є закінчення виконавчого провадження відповідно до ст. 49 Закону України Про виконавче провадження.

Але, так як за п.2 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження може бути закінчено тільки в разі визнання судом мирової угоди між стягувачем та боржником у процесі виконання конкретного судового рішення, то й за цією мировою угодою повинні були б укладені таки нові мирові угоди вже у процесі виконання конкретних судових рішень.

Таким чином постанова відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 01.02.2016 про закінчення виконавчого провадження ВП № 7407533 по справі № 43/248-03 за п.2.ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження була також прийнята з порушенням вищевказаних вимог, є такою, що підлягає визнанню недійсною.

Слід також зазначити, що постанова від 01.02.2016 про закінчення виконавчого провадження є недійсною також через те, що недійсною, з підстав викладених вище, є постанова від 01.02.2016 про скасування процесуального документа - постанови від 04.11.2015 про закінчення виконавчого провадження ВП № 7407533 по справі № 43/248-03.

Щодо позиції ПАТ Харківський тракторний завод ім. Орджонікідзе стосовно того, що так як вимоги АК Харківобленерго були включені до 4 черги конкурсних кредиторів згідно мирової угоди, яка була укладена у справі про банкрутство № Б-39/109-07 та будуть погашатися відповідно до її умов, що було досягнуто згоди про припинення цих зобов'язань в інший спосіб (який встановлений у мировій угоді), ці вимоги вважаються погашеними, суд не може погодитися з нею через таке.

Згідно ст. 1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом погашені вимоги кредиторів - задоволені вимоги кредиторів, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну зобов'язання або припинення зобов'язання в інший спосіб, а також інші вимоги, які відповідно до цього Закону вважаються погашеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником та кредиторами стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється шляхом укладення угоди між сторонами.

За умовами укладеної у справі про банкрутство № Б-39/109-07 мирової угоди, згода про припинення зобов'язань, у тому числі заміну зобов'язання або припинення зобов'язання в інший спосіб не досягалася, таким чином вимоги не можуть вважатися погашеними. Саме вимоги кредиторів, за якими зроблено розрахунки згідно з умовами мирової угоди, вважаються погашеними, що знаходить своє відображення у ч. 4 ст. 82 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Але, як було вказано вище, за справою № 43/248-03 боржником не було сплачено заборгованість за державне мито у розміри 1700, 00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Крім того ПАТ Харківський тракторний завод ім. Орджонікідзе не було надано суду судового рішення про визнання наказу господарського суду Харківської області по справі № 43/248-03 таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 117 ГПК України.

Таким чином відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області порушив також приписи ст. 124 Конституції України, ст. 4-5 ГПК України, ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, які встановлюють загальний принцип обов'язковості виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області порушив також приписи ст. 6, 11, 49 Закону України Про виконавче провадження, ст. 1 Закону України Про державну виконавчу службу, які передбачають, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, зобов'язання державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності прав та законних інтересів юридичних і фізичних осіб, покладення на державного виконавця обов'язку вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно та в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області також не взяв до уваги рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013, у якому визначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 N 11-рп/2012).

Конституційний Суд України також у цьому рішенні вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області порушив також ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 1 Протоколу № 1 до неї, так як за справою № 43/248-03 саме через незаконне закінчення ВП № 7407533, відмову в проведенні за ним виконавчих дій, АК Харківобленерго не може отримати стягнуті на її користь судом грошові кошті за рішенням, яке набрало законної сили та відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 4-5 ГПК України підлягає обовязковому виконанню.

Тобто невиконання відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області судового рішення по справі № 43/248-03, яке набрало законної сили, є прямим порушенням прав компанії на виконання судового рішення та втручанням у її право мирно володіти своїм майном.

Порушивши усі ці норми законодавства, відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області фактично незаконно та безпідставно відмовився виконувати рішення суду по справі № 43/248-03, за яким залишається несплаченою заборгованість за державне мито у розміри 1700,00 грн., та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

За п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012, № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, про правомірність доводів АК Харківобленерго та про наявність підстав для задоволення поданої неї скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

Керуючись ст. 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу АК «Харківобленерго» задовольнити.

Визнати недійсною постанову відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 04.11.2015 про закінчення виконавчого провадження ВП № 7407533 по справі № 43/248-03,

Визнати недійсною постанову відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 01.02.2016 про скасування процесуального документу у викоавчому провадженні ВП № 7407533,

Визнати недійсною постанову відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 01.02.2016 про закінчення виконавчого провадження ВП № 7407533 по справі № 43/248-03.

Суддя Лаврова Л.С.