ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

24.03.16р. Справа № 904/1848/16

Суддя господарського суду Крижний О.М. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гілея", м.Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОВ", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у розмірі 10 600,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гілея" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОВ" про стягнення заборгованості за надані послуги з перевезення у сумі 10 600,00 грн.

Позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

При чому, відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Відповідно до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Належним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція) та опис вкладення, який відповідає спеціалізованій формі бланків №107.

За змістом п. 61 "Правил надання послуг поштового зв'язку", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Тобто працівник поштового зв'язку перед нанесення свого підпису та відбитку календарного штемпеля детально перевіряє вкладення до поштового конверту згідно наданого відправником поштового опису.

Між тим, згідно доданого опису вкладення підтверджується направлення на адресу відповідача лише додатків до позовної заяви, оскільки у переліку документів, які направлено відповідачеві, копія позовної заяви - відсутня.

Як зазначено вище, при поштовому відправленні працівник поштового зв'язку здійснює перевірку вкладення до конверту, відповідності переліку зазначеного у описі вкладення, з чого слідує, що позивачем дійсно на адресу відповідача копія позовної заяви не направлялася.

Таким чином, позивачем не надано доказів направлення копії позовної заяви на адресу відповідача.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст.56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обовязку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обовязок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обовязку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Також суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

На підставі викладеного, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 6 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток:

- позовна заява з додатками на 36 арк., в т.ч. оригінали платіжного доручення №1604 від 14.03.2016 року про сплату судового збору у розмірі 1378,00 грн.;

- конверт.

Суддя ОСОБА_1