УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.03.2016Справа № 910/4592/16
Суддя Мудрий С.М., розглянувши

позовну заяву 1) товариства з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" 2) товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОЙЛПЕТРОЛЕУМ"

до публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

про внесення змін до договорів та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України - не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви подаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 2 частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюються у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

У відповідності до положень, встановлених ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 01 січня 2016 року становить 1 378,00 грн.

У відповідності до п 2.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Таким чином, з урахуванням заявлених позовних вимог, позивач зобов'язаний окремо сплатити судовий збір в сумі 1378,00 грн за немайнові вимоги про:

- внесення змін до договорів транспортування природного газу від 17.12.2015 № та , а саме: включити до тексту цих договорів пункт 12.5 такого змісту:

"12.5. Фінансове забезпечення, передбачене п. 12.3 цього Договору, не надаються при передачі Замовником природного газу оптовим покупцям та постачальникам у віртуальних точках передачі та при передачі Замовником природного газу у точках входу з газотранспортної системи до газосховищ відповідно до планових/підтверджених номінацій Замовника та на точках входу на міждержавних з'єднаннях";

- зобов'язання відповідача відобразити в своєму обліку надані позивачами фінансові забезпечення та балансування системи на лютий 2016 року як послуги з відбору необхідних обсягів з газосховищ для покриття небалансу позивачів на виконання порядку створення страхового запасу, затвердженого постановою КМУ від 30.09.2015 № 795;

- зобов'язання відповідача природний газ в обсязі 15641,658 тис. куб. м, який зберігається в газосховищах на умовах договору зберігання (закачування, зберігання, відбору) природного газу від 29.06.2015 № , обліковувати як страховий запас природного газу позивача-1;

- зобов'язання відповідача врахувати природний газ в обсязі 15 641,658 тис. куб. м, зазначений у звіті про надходження та розподілу природного газу замовника послуг транспортування № 1 від 29.02.2016, як страховий запас природного газу позивача-1, відідбраний з газосховищ;

- зобов'язання відповідача природний газ в обсязі 2 346,680 тис. куб. м, який зберігається в газосховищах на умовах договору зберігання (закачування, зберігання, відбору) природного газу від 15.04.2015 № , обліковувати як страховий запас природного газу позивача-2;

- зобов'язання відповідача природний газ в обсязі 2 346,680 тис. куб. м, зазначений у звіті про надходження та розподілу природного газу замовника послуг транспортування № 1 від 29.02.2016, як страховий запас природного газу позивача-2, відідбраний з газосховищ.

Позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 9646,00грн. Проте, до позовної заяви позивачем додано платіжне доручення № 978 від 14.03.2016 року, яке свідчить про сплату останнім судового збору в сумі 3 445,00 грн. та платіжне доручення № 1294 від 14.03.2016 року, яке свідчить про сплату останнім судового збору в сумі 3 445,00 грн.

Враховуючи викладене вище, позивачем не сплачено судовий збір у встановленому Законом України "Про судовий збір" розмірі, що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду в порядку, передбаченому п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Платіжне доручення від 14.03.2016 № 978 додане до позову у вигляді копії. В свою чергу, відповідно до п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Отже позивачами не надано даказів сплати судового збору у визначеному законом розмірі.

Відповідно до п. 5 ст. 63 ГПК України -порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Так позивачем заявлено вимоги по двох різних договорах:

- договір № транспортунання природного газу від 17.12.2015 року, укладений між публічним акціонерним товариством «УКРТРАНСГАЗ» та товариством з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗ»;

- договір № транспортунання природного газу від 17.12.2015 року, укладений між публічним акціонерним товариством «УКРТРАНСГАЗ» та товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗОЙЛПЕТРОЛЕУМ».

Ці договори укладені між різними сторонами, мають різні умови, а тому їх сумісний розгляд перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін по цим двом окремим Договорам чим суттєво утруднить вирішення спору.

Відповідно до п. 6 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Статтею 57 ГПК України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема в п. 2 ч. 1 цієї статті вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

До позовних матеріалів надані незасвідчені копії опису вкладення від 15.03.2016 та фіскального чеку від 15.03.2016 № 5012 на підтвердження факту направлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів. В поданій копії опису вкладення зазначено про направлення позовної заяви з додатками на 146 аркушах. До суду позивачі подали позовні матеріали на 130 аркушах. Отже в копії опису вкладення зазначено іншу позовну заяву з додатками, ніж та, що подана до Господарського суду міста Києва.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заявником не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, відповідно до ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За змістом Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року, про прийняття до пересилання реєстрованого поштового відправлення (в тому числі листа) відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" видається розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

До позовної заяви додано копії фіскального чеку № 5012 від 15.03.2016 року та опису вкладення у цінний лист № 016, тобто позивачем не надано доказів надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачеві у відповідності із ст. ст. 56, 57 ГПК України.

При цьому судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Таким чином, керуючись п. 4, 5, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Суддя С.М. Мудрий