РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016Справа № 910/1120/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз"
доПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
провнесення змін до договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 № 13-144-ВТВ
Представники:
від позивача: не з'явився
від відповідача: Сидоренко А.С. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.01.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про внесення змін до договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 № 13-144-ВТВ у зв'язку з істотною зміною обставин шляхом укладення додаткової угоди від 10.12.2015 № 20, виклавши пункт 6.1 статті 6 та статтю 11 договору в наступній редакції:

"Викласти пункту 6.1. статті 6 "Порядок та умови проведення розрахунків" договору від 04.01.2013 № 13-144-ВТВ на купівлю-продаж природного газу у наступній редакції: " 6.1. Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п.6.2 Договору. Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється Покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Продавцю в попередньому місяці, відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між Продавцем і Покупцем. У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором Продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється Покупцем на підставі акту приймання передачі до 20 числа місяця наступного за місяцем поставки газу. У будь якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється Покупцем не пізніше 20 січня 2018 року. Дата остаточного розрахунку змінюються за ініціативою однієї із Сторін у разі істотної зміни обставин, а саме: зміни тарифу на транспортування природного газу; підвищення цін на природний газ для потреб виробничо-технологічних витрат та втрат; прийняття органами державної влади наказів, розпоряджень, постанов або інших нормативно-правових актів, які прямо чи опосередковано стосуються взаємовідносин Сторін за даним договором та додатковими угодами до нього. Сторона, яка отримала пропозицію про зміну строків остаточних розрахунків за Договором, зобов'язана протягом двадцяти календарних днів розглянути її та надати обґрунтовану відповідь на таку пропозицію. У разі наявності розбіжностей щодо наданої пропозиції, Сторона, яка не згодна з пропозиціями, передає питання врегулювання розбіжностей до суду протягом двадцяти календарних днів з дня отримання такої пропозиції. Якщо Сторона, яка одержала пропозицію, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності щодо такої пропозиції чи не надасть обґрунтовану відповідь на пропозицію протягом двадцяти календарних днів з дня отримання, то пропозиція сторони щодо зміни строку розрахунку вважається прийнятою та погодженою Стороною. ".

Викласти статтю 11. "Строк дії Договору" у наступній редакції: "Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та поширює дію на відносини, що фактично склались між Сторонами з 01 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до 20 січня 2018 року".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок зниження норм споживання природного газу населенням та постійного зростання у 2014 році закупівельних цін на природний газ для потреб ВТВ, НВтр та власні потреби відбулося порушення співвідношення майнових інтересів сторін та позбавило позивача можливості розрахуватись з відповідачем, так як позивач не розраховував при укладенні договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 № 13-144-ВТВ та настання вищенаведених обставин.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2016 порушено провадження у справі № 910/1120/16, розгляд справи призначений на 15.02.2016.

15.02.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові пояснення.

15.02.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 15.02.2016 оголошено перерву до 10.03.2016.

Представник позивача в судове засідання 10.03.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У судове засідання 10.03.2016 з'явився представник відповідача та надав пояснення по суті спору, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просять суд відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні 10.03.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

04.01.2013 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (покупець за договором) та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець за договором) укладено договір №13-144-ВТВ на купівлю-продаж природного газу (далі - договір), відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору продавець передає покупцеві у період з 01.01.2013 по 31.12.2013 газ обсягом до 23 131,1 тис.куб.м., у тому числі по місяцях кварталів згідно таблиці.

За умовами пункту 5.1 договору ціна (граничний рівень ціни) на газ установлюється НКРЕ.

Ціна за 1000 куб.м газу на момент укладання договору становив 3 509 грн 00 коп. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за врегульованим тарифом, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; податок на додану вартість - 20%. До ціни на газ додається тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами - 48 грн 20 коп., крім того, податок на додану вартість - 20%, всього з податком на додану вартість - 57 грн 84 коп. До сплати ціна за 1000 куб.м газу - 3 627 грн 38 коп., крім того податок на додану вартість у розмірі 20% - 725, 48 грн., всього з податком на додану вартість - 4 352 грн 86 коп. (пункт 5.2 договору.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що розрахунки за газ здійснюються покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень пункту 6.2. договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання-передачі.

Оплата за газ здійснюється з поточного рахунка покупця на поточний рахунок продавця та зараховується як оплата за газ та транспортування природного газу магістральними трубопроводами (пункт 6.2 договору).

Згідно з пунктом 11 договору договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на правовідносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2013 і діє в частині реалізації газу до 31.12.2013, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного виконання.

В подальшому між сторонами укладено ряд додаткових угод до договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 № 13-144-ВТВ, відповідно до яких були внесені відповідні зміни та поповнення до договору.

Додатковими угодами № 1 від 04.04.2013, № 2 від 10.07.2013, № 3 від 08.08.2013 сторонами погоджено внесення змін до пункту 5.2 договору щодо визначення ціни на газ.

У додатковій угоді № 4 від 31.12.2013 сторони погодились викласти пункт 1.1 договору в наступні редакції: "За договором продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013-2014 роках природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах договору". Внесено зміни до пункту 2.1 статті 2 "Кількість та якість газу", статті 4 "Порядок обліку газу", пункту 5.2 щодо визначення ціни на газ.

Одночасно, у наведеній додатковій угоді сторонами досягнуто згоди щодо викладення пункту 6.1 договору у наступній редакції: "Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі газу".

Крім того, сторонами погоджено, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на правовідносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2013 і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

Додатковими угодами № 5 від 28.04.2014, № 6 від 15.05.2014, № 7 від 10.06.2014, № 8 від 05.09.2014, № 9 від 10.11.2014, № 10 від 08.12.2014 сторонами погоджено внесення змін до пункту 5.2 договору щодо визначення ціни на газ.

Шляхом укладання додаткової угоди № 11 від 22.12.2014 сторонами погоджено внесення змін до пункту 1.1 договору та викладено його у такій редакції: "За договором продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013-2015 роках природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах договору". Внесено зміни до пункту 2.1 статті 2 "Кількість та якість газу", статті 4 "Порядок обліку газу", пункту 5.2 щодо визначення ціни на газ.

Пункт 6.1 викладено у наступній редакції: "Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень пункту 6.2. договору.

Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між продавцем і покупцем.

У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється покупцем на підставі акту приймання-передачі до 20 числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

У будь якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем закінчення дії договору в частині поставки газу.".

Зазначеною додатковою угодою визначено, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на правовідносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2013 і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

Додатковою угодо № 12 від 05.02.2015 сторонами досягнуто згоди щодо внесення змін до пункту 2.1 та пункту 5.2 договору в частині визначення кількості та вартості газу.

У додаткових угодах № 13 від 10.03.2015, № 14 від 03.04.2015, № 15 від 12.05.2015, № 16 від 03.06.2015, № 17 від 10.07.2015, № 18 від 12.10.2015 та № 19 від 28.10.2015 сторонами було погоджено внесення змін до умов договору щодо ціни газу.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, 10.12.2015 Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" на адресу Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" направлено лист № 8780/19 від 10.12.2015 щодо внесення змін до договору з проектом додатковою угодою № 20 від 10.12.2015 до договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 № 13-144-ВТВ для погодження та підписання останнім.

Відповідно до змісту наданого позивачем проекту додаткової угоди останній запропонував викласти пункт 6.1 статті 6 "Порядок та умови проведення розрахунків" у наступній редакції:

"Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п.6.2 Договору.

Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється Покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Продавцю в попередньому місяці, відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між Продавцем і Покупцем.

У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором Продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється Покупцем на підставі акту приймання передачі до 20 числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

У будь-якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється Покупцем не пізніше 20 січня 2018 року.

Дата остаточного розрахунку змінюються за ініціативою однієї із Сторін у разі істотної зміни обставин, а саме: зміни тарифу на транспортування природного газу; підвищення цін на природний газ для потреб виробничо-технологічних витрат та втрат; прийняття органами державної влади наказів, розпоряджень, постанов або інших нормативно-правових актів, які прямо чи опосередковано стосуються взаємовідносин Сторін за даним договором та додатковими угодами до нього.

Сторона, яка отримала пропозицію про зміну строків остаточних розрахунків за Договором, зобов'язана протягом двадцяти календарних днів розглянути її та надати обґрунтовану відповідь на таку пропозицію.

У разі наявності розбіжностей щодо наданої пропозиції, Сторона, яка не згодна з пропозиціями, передає питання врегулювання розбіжностей до суду протягом двадцяти календарних днів з дня отримання такої пропозиції.

Якщо Сторона, яка одержала пропозицію, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності щодо такої пропозиції чи не надасть обґрунтовану відповідь на пропозицію протягом двадцяти календарних днів з дня отримання, то пропозиція сторони щодо зміни строку розрахунку вважається прийнятою та погодженою Стороною. ".

Викласти статтю 11. "Строк дії Договору" у наступній редакції: "Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та поширює дію на відносини, що фактично склались між Сторонами з 01 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до 20 січня 2018 року".

Відповідач відповіді на лист щодо внесення змін до договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 № 13-144-ВТВ не надіслав та додаткову угоду № 20 від 10.12.2015 до договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 № 13-144-ВТВ не підписав, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

В обґрунтовуючи внесення змін до договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 № 13-144-ВТВ позивач посилається на те, що у зв'язку із збільшенням ціни договору від 4 352 грн 86 коп. (пункт 5.2 договору) до 7 979 грн 19 коп. (пункт 1 додаткової угоди від 28.10.2015 № 19 до договору), що у відсотковому співвідношенні складає 54,55 %, відбудеться порушення співвідношення майнових інтересів сторін, а також внаслідок зниження норм споживання природного газу населенням згідно з постановою КМУ від 06.08.2014 № 409 та постійного зростання у 2014 році закупівельних цін на природний газ для потреб ВТВ, НВтр та власні потреби, ПАТ "Житомиргаз" у 2014 році використало природного газу для потреб ВТВ та НВтр 25,7 млн.куб.м. на суму 130822 тис. грн. без ПДВ, тоді як в середньозваженому тарифі на фактичні обсяги передбачено на ці потреби 68943,6 тис.грн. Таким чином, витрати вартості газу на виробничо-технологічні потреби ПАТ "Житомиргаз" в розмірі 61878,4 тис.грн некомпенсовані тарифом, залишені без джерел фінансування, в результаті позбавило позивача можливості розрахуватись з відповідачем, так як позивач не розраховував при укладенні договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 № 13-144-ВТВ та додаткових угод до нього настання вищенаведених обставин.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За приписами статті 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 654 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Суд зазначає, що жодних звичаїв ділового обороту, які б передбачали іншу форму внесення змін до договору сторонами суду не повідомлено.

За змістом статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

За приписами частини 2 статті 652 Цивільного кодексу України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом (частина 4 статті 652 Цивільного кодексу України).

За змістом наведених норм зміна господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і за рішенням суду у випадках, що передбачені, в тому числі, статті 652 Цивільного кодексу України.

Отже, закон пов'язує можливість зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин. Аналогічну правову позицію наведено у постанові від 23.05.2011 Верховного Суду України по справі № 3-47гс11 та у Листі № 10-1390/0/4-12 від 27.09.2012 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів із зобов'язань, що виникають із договорів та інших правочинів".

За таких обставин, враховуючи зміст статті 129 Конституції України, статей 4-3, 33, 54 Господарського процесуального кодексу України, при зверненні до суду з позовом про зміну договору на підставі приписів статті 652 Цивільного кодексу України позивачем повинно бути доведено факт одночасного існування всіх чотирьох умов, що перелічені у частині 2 вказаної статті. Аналогічну правову позицію наведено у постановах від 02.02.2016, від 08.05.2014 Вищого господарського суду України по справах № 910/15260/14, № 910/13550/13 та постанові від 19.02.2014 Верховного Суду України по справі 6-167цс13.

Проте, всупереч означеним вище приписам чинного законодавства щодо обов'язку та предмету доказування заявником не представлено до матеріалів справи належних та допустимих у розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України доказів наявності одночасно всіх складових істотної зміни обставин, що були б достатніми для внесення змін до укладеного між сторонами правочину.

Наразі, посилання заявника на виникнення у Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" дефіциту грошових коштів суд до уваги не приймає в якості достатньої підстави для внесення змін до договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 № 13-144-ВТВ.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність) (частини 1, 2 статті 3 Господарського кодексу України).

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У відповідності до статті 44 Господарського кодексу України підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.

До того ж, слід зауважити, що при внесенні змін до договору слід приймати до уваги інтереси обох сторін.

Наразі, суд зауважує, що у відповідності до Указу № 151/98 від 25.02.1998 Президента України "Про реформування нафтогазового комплексу України" з метою сприяння структурній перебудові нафтової, газової та нафтопереробної галузей економіки України, підвищення рівня енергетичної безпеки держави, забезпечення ефективного функціонування та розвитку нафтогазового комплексу, повнішого задоволення потреб промислових і побутових споживачів у сировині та паливно-енергетичних ресурсах Кабінетом Міністрів України створено Державну Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України".

Метою діяльності Компанії є одержання прибутку від провадження господарської діяльності, сприяння структурній перебудові нафтової, газової та нафтопереробної галузей, підвищення рівня енергетичної безпеки держави, забезпечення ефективного функціонування та розвитку нафтогазового комплексу, більш повного задоволення потреб споживачів у сировині та паливно-енергетичних ресурсах (пункт 5 статуту Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", затвердженого Постановою № 1002 від 05.12.2015 Кабінету Міністрів України).

У даному випадку, викладення умов договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 № 13-144-ВТВ в редакції додаткової угоди № 20 від 10.12.2015 та фактичне відстрочення оплати за отриманий у 2015 році природний газ до 2018 року (з урахуванням інфляційних процесів) фактично може призвести до порушення балансу інтересів обох контрагентів за правочином.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне зауважити, що фактично всі зміни до нормативних втрат природного газу, які на думку позивача унеможливлюють виконання останнім діючих умов договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 № 13-144-ВТВ, були затверджені наказами Міненерговугілля до грудня 2014 року, тобто, до моменту погодження сторонами додатковою угодою № 11 останньої редакції пункту 6.1 та статті 11 правочину.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене вище, суд зазначає про відсутність у даному випадку всіх чотирьох необхідних складових істотної зміни обставин, які були б достатньою підставою для внесення змін до договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 № 13-144-ВТВ у відповідності до приписів статті 652 Цивільного кодексу України.

Крім того, суд звертає уваги, що позивачем ніяким чином не обґрунтовано наявності підстав для включення до пункту 6.1 договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 № 13-144-ВТВ четвертого - восьмого абзаців наступної редакції:

"У будь-якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється Покупцем не пізніше 20 січня 2018 року.

Дата остаточного розрахунку змінюються за ініціативою однієї із Сторін у разі істотної зміни обставин, а саме: зміни тарифу на транспортування природного газу; підвищення цін на природний газ для потреб виробничо-технологічних витрат та втрат; прийняття органами державної влади наказів, розпоряджень, постанов або інших нормативно-правових актів, які прямо чи опосередковано стосуються взаємовідносин Сторін за даним договором та додатковими угодами до нього.

Сторона, яка отримала пропозицію про зміну строків остаточних розрахунків за Договором, зобов'язана протягом двадцяти календарних днів розглянути її та надати обґрунтовану відповідь на таку пропозицію.

У разі наявності розбіжностей щодо наданої пропозиції, Сторона, яка не згодна з пропозиціями, передає питання врегулювання розбіжностей до суду протягом двадцяти календарних днів з дня отримання такої пропозиції.

Якщо Сторона, яка одержала пропозицію, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності щодо такої пропозиції чи не надасть обґрунтовану відповідь на пропозицію протягом двадцяти календарних днів з дня отримання, то пропозиція сторони щодо зміни строку розрахунку вважається прийнятою та погодженою Стороною. ".

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене та з огляду та те, що позивачем не було доведено, а судом не встановлено наявності одночасно умов, визначених статтею 652 Цивільного кодексу України, на вимоги позивача про внесення змін до договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 № 13-144-ВТВ, у зв'язку з істотною зміною обставин, шляхом укладення додаткової угоди від 10.12.2015 № 20 визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 15.03.2016

Суддя Н.Б. Плотницька