ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2016 р.Справа № 922/6528/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Заводовій К.В.

розглянувши справу

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "НБМ-Сервіс", м.Харків за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерство оборони України, м.Київ за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Харківської товарної біржі, м.Харків Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Харків Приватної аудиторської фірми "Сервісінформаудит", м.Харків Приватного акціонерного товариства "Інфраструктура відкритих ключів", м.Київ Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м.Харків Товариства з обмеженою відповідальністю "Компания Триумф", м.Харків Приватного підприємства "Ріелторська компанія "Слава", м.Харків Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер-Мегаплюс", м.Харків Приватного акціонерного товариства "МТС Україна", м.Київ за участю Військової прокуратури Харківського гарнізону, м.Харків
про розірвання договору та повернення майна
за участю представників:

від позивача: Кероп`ян С.Є., довіреність №14 від 04.01.2016

від відповідача: ОСОБА_4, директор, протокол №6 від 06.06.2007

від Міністерства оборони України: Фівкін П.М., довіреність №220/815д від 30.12.2015

від третіх осіб на стороні відповідача: не з`явилися

від військової прокуратури: Волик О.Г., посвідчення №035279 від 26.08.2015

ВСТАНОВИВ:

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова, м. Харків (далі за текстом - позивач), звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НБМ-Сервіс", м.Харків (далі за текстом - відповідач), про розірвання договору оренди №177 від 20.03.2003 та зобов'язання повернути приміщення площею 1999,20кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом складання акту прийому-передачі.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач всупереч умовам договору оренди №177 від 20.03.2003 та положенням статті 783 ЦК України без згоди позивача, як орендодавця, передав в суборенду орендоване майно - нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові та письмових поясненнях, наданих під час розгляду справи, просив позов задовольнити.

Відповідач у відзиві та його представник у судовому засіданні проти позову заперечили, оскільки позивачем не доведено факту порушення умов договору №177 від 20.03.2003 та вимог статті 783 ЦК України щодо передачі орендарем орендованого майна іншим особам без згоди орендодавця. У зв'язку з цим відповідач просив в задоволенні позову відмовити.

Третя особа на стороні позивача, Міністерство оборони України, письмових пояснень щодо суті спору не надала. Її представник в судовому засіданні зазначив, що вважає позовні вимоги обґрунтованими та просив позов задовольнити.

Третя особа на стороні відповідача, ПрАТ "МТС Україна", у письмових поясненнях зазначила, що 25.12.2015 між нею та відповідачем укладено договір зберігання №151225/ЗМ, за умовами якого відповідач прийняв на зберігання обладнання, яке належить ПрАТ "МТС Україна". При цьому, орендоване відповідачем приміщення за адресою: АДРЕСА_1, або його частина в суборенду, найм або в будь-який інший спосіб, що передбачає саме використання приміщення даною третьою особою, не передавалося. Також ПрАТ "МТС Україна" просило розглядати справу за відсутності його представника.

Інші треті особи пояснень щодо суті спору суду не надали, своїх представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Військова прокуратура Харківського гарнізону у письмових поясненнях та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на доведення позивачем факту передачі відповідачем орендованого майна в користування іншим особам, без відповідної згоди позивача.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши присутніх у судовому засіданні представників учасників судового процесу, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

20 березня 2003 року між Харківським військовим університетом, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №177 (далі за текстом - Договір), за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуальне визначене нерухоме майно учбового корпусу (споруда №104/1) (надалі - Майно), загальною площею 2454кв.м., розміщене за адресою м. Харків АДРЕСА_1, Харківський військовий університет, військове містечко №104, що знаходиться на балансі Міністерства оборони України, вартість якого визначена згідно з актом оцінки і становить за експертною оцінкою 676 654 грн.

Згідно пункту 3.1 Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) грудень 2002 року 5717,73грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди - березень визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за січень, лютий та березень 2003 року. В орендну плату не входить оплата за електроенергію і комунальні послуги.

Розділом 3 Договору сторони узгодили порядок та строки сплати орендних платежів.

Пунктом 5.10 Договору встановлено обов'язок орендаря не передавати орендоване приміщення в суборенду, не укладати договорів (контрактів, угод) у тому числі про спільну діяльність, пов'язаних з будь-яким використанням орендованого приміщення іншою юридичною чи фізичною особою без письмової згоди орендодавця.

За умовами пункту 6.2 Договору орендар має право за письмовою згодою орендодавця здавати орендоване майно у суборенду і передавати свої права та обов'язки за цим Договором щодо цих цінностей іншій особі за умови, що це не тягне зміни вартості майна і не порушує інших положень цього Договору. Передача прав та обов'язків орендаря третій особі здійснюється шляхом укладення додаткової угоди до даного Договору, яка підписується повноважними представниками орендаря, орендодавця та третьої особи.

Згідно пункту 8.1 Договору орендодавець має право контролювати наявність, стан, напрями та ефективність використання майна, переданого в оренду.

Відповідно до пункту 10.1 Договору він укладений строком на п'ять років - з 20.03.2003 до 20.03.2008 включно.

Орендоване майно передано відповідачу за актом прийому-передачі від 06.06.2003.

06 червня 2003 року сторонами укладено додаткові угоди №1 та №2 до Договору, якими встановлено фактичну дату передачі майна та початок проведення платежів з 06.06.2003, а також орендна плата встановлена в розмірі 5973,40 грн. та визначено, що у разі припинення або розірвання договору поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від орендованого майна не завдаючи йому шкоди, визначаються власністю орендаря, а не відокремлювані поліпшення - власністю орендодавця і компенсації не підлягають.

20 червня 2003 року укладено додаткові угоди №3 та №4 до Договору, згідно з якими на підставі пункту 6.2 Договору передано у суборенду ТОВ "Торговий будинок "Форвард" приміщення площею 400 кв.м. за адресою м. Харків АДРЕСА_1, та передано у суборенду Харківській товарній біржі приміщення площею 800 кв.м. за адресою м. Харків АДРЕСА_1.

24 лютого 2007 року укладено додаткову угоду №1 до Договору, згідно з якою строк дії Договору продовжено до 20.03.2013 включно, а також виключені пункти 7.5, 7.6 Договору.

В подальшому відповідачем, як орендарем, та іншими особами, як суборендарями, укладено договори суборенди щодо частин орендованого за Договором нерухомого майна. Дані договору суборенди у відповідності до умов пунктів 5.10, 6.2 Договору погоджені з начальником Харківського університету Повітряних сил ім. Івана Кожедуба (правонаступником Харківського військового університету).

Так, за договором суборенди №14 від 01.03.2007, укладеним відповідачем з СПДФО ОСОБА_3, в суборенду передано нежитлове приміщення загальною площею 35,2кв.м. За договором суборенди №15 від 01.03.2007, укладеним відповідачем з СПДФО ОСОБА_2, в суборенду передано нежитлове приміщення загальною площею 140,8кв.м. За договором суборенди №4 від 01.03.2007, укладеним відповідачем з Приватною аудиторською фірмою "Сервісінформаудит", в суборенду передано нежитлове приміщення загальною площею 36,7кв.м. За договором суборенди №16 від 01.03.2007, укладеним відповідачем з Харківською товарною біржею, в суборенду передано нежитлове приміщення загальною площею 465,9кв.м. За договором суборенди №3, укладеним відповідачем з Закритим акціонерним товариством "Інфраструктура відкритих ключів", в суборенду передано нежитлове приміщення загальною площею 100,00кв.м. За договором суборенди №19, укладеним відповідачем з Товариством з обмеженою відповідальністю "Компания Триумф", в суборенду передано нежитлове приміщення загальною площею 33,2кв.м.

28 березня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №36д/2007/КЕВ м. Харкова, якою змінено орендодавця у Договорі з Харківського університету повітряних сил ім.Івана Кожедуба на Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харкова. Дана додаткова угода укладена у зв'язку із тим, що на підставі директиви ГоловКЕУ №303/18/2050 від 09.12.2005 учбовий корпус загальною площею 6416кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків АДРЕСА_1, було передано від Харківського університету повітряних сил ім.Івана Кожедуба на баланс та бухгалтерський облік позивача. Передача даного майна оформлена актом прийняття-передачі основних засобів від 29.12.2006.

Отже з 28.03.2007 позивач набув статусу орендодавця за Договором. При цьому, позивач не оспорив укладених раніше Договорів суборенди та додаткових угод до Договору, щодо передачі відповідачем в суборенду орендованого майна.

28 березня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №64д/2007/КЕВ м. Харків, якою орендна плата за Договором встановлена у розмірі 17739,02грн.

02 квітня 2012 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №12д/2012/КЕВ м. Харків, якою змінено умови Договору викладено в наступній редакції: "Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення загального площею 2454 кв. м. будівлі учбового корпусу за генеральним планом №1 (далі - Майно), розташоване за адресою м. Харків, пр.-т. Леніна, 5, військове містечко №104, що знаходиться на балансі КЕВ м. Харків, вартість якого визначена на 31.12.2002 року за належною оцінкою і становить згідно акту оцінки 676654грн." Орендна плата встановлена в розмірі 30509,90грн.

15 червня 2012 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №18д/2012/КЕВ м. Харків, якою зменшено розмір орендованих приміщень до 1999,20кв.м. та вказано нову оцінку майна - 551250грн. Пункт 2.3 Договору викладено у наступній редакції: "Назване в п.1.1 нерухоме майно Орендодавець передає Орендарю для розміщення офісу 1725,10 кв.м, магазину - складу 87,9 кв.м., аудиторська фірми - 36,7 кв.м., біржі 149,50 кв.м." Орендна плата встановлена в розмірі 25204,98грн.

Північно-Східним територіальним управлінням внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України проведено аудиторську перевірку фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.05.2013 по 14.04.2015. За результатами даної перевірки складено аудиторський звіт №234/1/31/22 від 29.05.2015.

В даному аудиторському звіті зазначено (сторінки 62-63), що під час аудиту 18.05.2015 проведено контрольне обстеження приміщень за адресою м. Харків АДРЕСА_1. В ході проведення контрольного обстеження встановлено, що за вказаною адресою знаходяться 24 суб'єкти господарської діяльності, з якими договори суборенди не укладені та не погоджені у відповідності до норм та вимог чинного законодавства України. При цьому, аудитори зазначили, що за даними інтернет-сайту такі суб'єкти господарської діяльності як Рекламне агентство "Ваш успіх" (офіс № 6), Турагентство "Світові подорожі" (офіс № 12), Рієлторська компанія "Слава" (оф.36) були розміщенні в приміщенні АДРЕСА_1 м.Харків станом на 01.11.2011. Щодо решти 21 суб'єкта господарської діяльності, під час аудиту термін їх фактичного перебування в приміщеннях АДРЕСА_1 м.Харків не встановлено.

У вказаному аудиторами акті обстеження нежитлових приміщень, що знаходяться в оренді, від 18.05.2015, зазначено, що під час перевірки встановлено використання орендованих площ:

- Цокольний поверх загальною площею 520,7кв.м.: - використовуються ТОВ "НБМ "Сервіс": 1) оф.№1 СТ "Трейд"; 2) оф.№2 ПП "Джин" (мебельна фурнітура); 3)оф.№4 ТОВ "Флебомед"; 4) оф.№5/1 Курси іноземних мов "Аврора"; 5) оф.№6 Рекламне агентство "Ваш успех"; 6) оф.№6 Туристичне агентство "Action tour"; 7)оф.№7а Фільтри води; 8) оф.№8 Масажне обладнання; - використовуються ПрАТ "Інфраструктура відкритих ключів" з метою розміщення офісу; - використовуються ФО-П ОСОБА_2 з метою розміщення магазину-складу;

Перший поверх загальною площею 532,9кв.м.: - використовується Харківською товарною біржею з метою розміщення біржі: використовується ТОВ "Альтур" з метою розміщення офісу; використовується ТОВ "НБМ Сервіс": 1) оф.№9 Школа-студія візажу; 2) оф.№10 Ательє "Шелк и бархат"; 3) оф.№12 ПП Бухгалтерська фірма "Барс і К"; 4) оф.№12 Туристичне агентство "Світова подорож"; 5) оф.№14а Юридична компанія "Інком ЮРЕК"; 6) оф.№16 Туристичне агентство "TOP TRAVEL";

- Другий поверх загальною площею 518,2кв.м.: - використовується приватною аудиторською фірмою "Сервісінформаудіт"; - використовується ТОВ "НБМ Сервіс" (481,5кв.м.): 1) оф №22 Курси іноземних язиків "Language Planet"; 2) оф.№25 Підбір персоналу для дому та родини; 3) оф.№25 Валеологічний центр "Vitaline"; 4)оф.№28 "APsite"; 5) оф.№29 Дизайн студія "Arletti"; 6) оф.№20 ООО "Бенефит Брок"; 7)оф.№- "PRO Service";

- Третій поверх загальною площею 427,4кв.м.: - використовується ТОВ "НБМ Сервіс" (427,4кв.м.): 1) оф.№32 Курси іноземних язиків "Language Planet"; 2) оф.№- Курси іноземних мов "LINGVO studio"; 3) оф.№36 Рієлторська компанія "Слава".

Даний акт обстеження складено в односторонньому порядку представниками позивача, що входять до складу комісії, призначеної наказом начальника КЕВ м.Харків від 18.12.2013 №172, без участі як самих аудиторів, так і представників відповідача.

Листом №150521/1 від 21.05.2015 відповідач повідомив позивача, що будь-яких договорів суборенди, окрім тих, що були укладені ще з орендодавцем Харківський Університет повітряних сил та діють по цей час, ТОВ "НБМ-Сервіс" не укладало.

В подальшому представниками позивача, що входять до складу комісії, призначеної наказом начальника КЕВ м.Харків від 25.11.2014 №151, здійснено обстеження нежитлових приміщень, що знаходяться в оренді, про що складено відповідний Акт від 29.10.2015.

В даному акті зазначено, що у орендованому відповідачем приміщенні встановлено використання орендованих площ:

1) Цокольний поверх загальною площею 520,7кв.м.: офіс №6 - рекламне агентство "Ваш успіх"; офіс №5/1 - курси іноземних мов "EduCation Centr"; офіс №5/1 - друкарня "Аврора"; офіс № 1 - "Строй - трейд"; офіс №3,4 - ТОВ "Флебомед", "RelaxSan"; офіс №7 - "Лідер - Мегаплюс"; офіс №8 - Масажне обладнання;

2) Перший поверх загальною площею 532,9 кв.м.: офіс №7а - Стадія масажу "Salus"; офіс №6 - ПП Левін; офіс №12 - "Агентство Світові подорожі"; офіс №14а - юридична компанія "Інком Юрек"; офіс №16 - туристична компанія "TOP Travel"; офіс №15 - ТОВ "Комель плюс";

3) Другий поверх загальною площею 518,2 кв.м.: офіс №26 - курси іноземних мов "Pegasus"; офіс №23 - ТОВ "Автоліон"; офіс №22 - курси іноземних мов "Language Planet"; офіс №28 - "AP site"; офіс №20 - компанія "Бенефит - Брок"; офіс №29 - студія дизайну "Arletti";

4). Третій поверх загальною площею 424,4 кв.м.: офіс №33 - ріелторська компанія "Слава"; офіс №32 - курси іноземних мов "Language Planet"; офіс №31 - ТОВ "Компанія Тріумф"; офіс №37 - СК "Лувр"; офіс №38 - курси іноземних мов "Lingvo studio".

Крім того, в акті від 29.10.2015 зазначено, що на даху будівлі зафіксовано дві антени ("вишки") мобільних операторів.

Даний акт обстеження від 29.10.2015 складено в односторонньому порядку представниками позивача без участі представників відповідача.

25 листопада 2015 року позивач звернувся з листами до осіб, які були зазначені в акті обстеження від 29.10.2015, та з якими були відсутні договірні правовідносини щодо користування нежитловими приміщеннями, з проханням повідомити підстави перебування в цих приміщеннях та надати відповідні дозвільні документи чи договори.

Дані листи були отримані ТОВ "НБМ-Сервіс" та на них відповідачем надано відповідь листом №251229/1 від 25.12.2015. В даному листі відповідач заперечив висновки обстеження від 29.10.2015, оскільки його про це обстеження не повідомляли та до складу комісії не включали. Повідомив, що за весь час дії Договору орендар не передавав майно іншим особам в суборенду (за виключенням договорів погоджених з орендодавцем), у користування, у тому числі за договорами спільної діяльності, або в будь-який інший спосіб, що передбачає саме використання приміщення іншими особами. Також відповідач зазначив, що всі вказані позивачем адресати є структурними підрозділами ТОВ "НБМ-Сервіс" і окремими напрямками підприємницької діяльності товариства, що не суперечить його Статутним положенням та Договору оренди.

Вважаючи, що відповідач всупереч умовам Договору оренди №177 від 20.03.2003 та положенням статті 783 ЦК України без згоди позивача, як орендодавця, передав особам, вказаним в акті обстеження від 29.10.2015, у користування нежитлові приміщення, що є предметом Договору №177 від 20.03.2003, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 05.05.2015 індексний номер: 37092489 нежитлові будівлі: літ. "А-4" загальною площею 6799,3кв.м., літ."Б-1" загальною площею 19,4 кв.м., що розташовані за адресою: м.Харків, проспект Леніна,5, належать до державної власності. Власником цього майна є Держава Україна в особі Міністерства оборони України. Дане майно перебуває на обліку та балансі позивача.

Згідно частини 3 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Зокрема, згідно пункту 2 частини 1 статті 783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі.

Відповідно до статті 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Статтею 793 ЦК України передбачено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Пунктом 5.10 Договору сторони також передбачили, що орендар зобов'язаний:

- не передавати орендоване приміщення в суборенду (піднайм);

- не укладати договорів (контрактів, угод), у тому числі про спільну діяльність, пов'язаних з будь-яким використанням орендованого приміщення іншою юридичною чи фізичною особою без письмової згоди орендодавця.

Отже, до предмету доказування у даній справі належить доведення факту укладення відповідачем вищевказаних договорів (контрактів, угод), що передбачають передачу орендованого за Договором нерухомого майна у користування іншим особам.

Частиною 1 статті 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не надано та в матеріалах відсутні будь-які договори суборенди (піднайму), які б передбачали передачу відповідачем орендованих за Договором нежитлових приміщень в користування іншим особам, та не були погоджені з орендодавцем.

Не надано позивачем доказів укладення відповідачем й інших договорів (контрактів, угод), у тому числі про спільну діяльність, пов'язаних з будь-яким використанням орендованого за Договором приміщення іншою юридичною чи фізичною особою.

За таких обставин підстави для розірвання Договору згідно пункту 2 частини 1 статті 783 ЦК України відсутні.

Доводи позивача, викладені у позові та у письмових поясненнях під час розгляду справи, спростовуються вищевикладеним, а також наступним.

Позивач зазначає, що використання орендованого майна іншими особами підтверджується складеними ним актами обстеження нежитлових приміщень, що знаходяться в оренді, від 18.05.2015 та від 29.10.2015, а також аудиторським звітом від 29.05.2015 №234/1/31/22.

Вказані акти обстежень не можуть вважатися належними доказами порушення відповідачем умов Договору, оскільки складені позивачем одноособово, без участі представників відповідача, а встановлені в них обставини не визнаються та заперечуються відповідачем. У цих актах обстеження відсутні будь-які відомості про проведення обстеження у присутності представників відповідача, а також про їх відмову від підписання даного акту.

Судом також встановлено, що обстеження 29.10.2015 проводилося на підставі наказу начальника КЕВ м.Харків №176 від 15.10.2015 "Про проведення технічного, протипожежного та санітарного стану орендованого приміщення Товариством з обмеженою діяльністю "НБМ-Сервіс" (т.2 а.с.83).

Однак, даним наказом комісія позивача на перевірку використання орендованих площ відповідачем та іншими особами (суборендарями) не уповноважувалася.

В той же час, згідно умов Договору вбачається, що орендодавець має право контролювати наявність, стан, напрями та ефективність використання майна, переданого в оренду (пункті 8.1 Договору), але такі представники допускаються до орендованих приміщень для здійснення контролю у випадку наявності відповідних письмових повноважень (пункт 5.8 Договору).

Доказів звернення до відповідача щодо проведення обстеження та надання відповідних письмових повноважень представників позивача матеріали справи не містять.

Фактично позивач направив відповідачу акт обстеження від 29.10.2015 лише із супровідним листом №4862 від 03.11.2015 (т.2 а.с.82).

Отже, позивач проводив обстеження орендованих приміщень з порушенням передбаченого Договором порядку.

Крім того, з актів від 18.05.2015 та від 29.10.2015 не зрозуміло яким чином комісією позивача встановлено використання орендованого майна вказаними в них особами.

Зокрема, будь-які документи щодо підстав перебування в орендованих приміщення комісією не досліджувалися, пояснення від представників цих осіб не відбиралися та в акти обстежень не вносилися.

Вищезазначене свідчить про те, що акти обстежень від 18.05.2015 та від 29.05.2015 не є належними та допустимими доказами передачі відповідачем орендованих приміщень в користування іншим особам.

Під час розгляду справи позивач надав копії фотографій (т.1 а.с. 97-117), які за його твердженням зроблені в орендованому приміщенні під час обстеження 29.10.2015. Суд зазначає, що дані документи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, по-перше, в Акті обстеження від 29.10.2015 відсутні будь-які відомості про здійснення фотографування, по-друге, з цих фотографій не можливо встановити де, коли і ким вони зроблені, по-третє, вони не підтверджують факту укладення позивачем будь-яких договорів щодо передачі в користування орендованого майна іншим особам.

Щодо аудиторського звіту від 29.05.2015, в якому зазначено про знаходження в орендованому відповідачем приміщенні 24-х суб'єктів господарської діяльності, з якими договори суборенди не укладені та не погоджені з орендодавцем, суд зазначає наступне.

Висновок аудиту про порушення відповідачем умов договору відносно заборони передачі майна в користування іншим особам ґрунтується лише на акті обстеження від 18.05.2015 (т.2 а.с.81), який не містить будь-яких посилання на участь у обстеженні аудиторів Північно-східного територіального управління Внутрішнього аудиту та фінансового контролю. Отже, фактично, аудитори безпосередньої участі у обстеженні приміщення 18.05.2015 не брали.

Жодні документи (договори, угоди, контракти) про передачу відповідачем у користування інших осіб орендованого майна аудиторами не досліджувалися та в аудиторському звіті не відображалися.

Як зазначалося вище, обстеження від 18.05.2015 проведено позивачем без дотримання передбаченого Договором порядку та без виклику й участі відповідача, а також без наведення будь-яких даних та доказів, що підтверджують викладені в цьому акті обставини.

Крім того, на 62 сторінці аудиторського звіту зазначено, що за даними інтернет-сайту такі суб'єкти господарської діяльності як Рекламне агентство "Ваш успіх" (офіс № 6), Турагентство "Світові подорожі" (офіс № 12), Рієлторська компанія "Слава" (оф.36) були розміщенні в приміщенні АДРЕСА_1 м.Харків станом на 01.11.2011.

Однак ці відомості спростовуються наявним у справі актом обстеження нежитлових приміщень, що знаходяться в оренді, від 13.03.2012 (т.1 а.с.37, зворотний бік аркушу). Відповідно до даного акту станом на 13.03.2012 встановлено, що орендовані за Договором приміщення використовуються під офіс ТОВ "НБМ-Сервіс" та сторонніми організаціями, які уклали договори суборенди з ТОВ "НБМ-Сервіс" та були погоджені з начальником Харківського університету Повітряних Сил.

Даний акт, на відміну від актів від 18.05.2015 та від 29.10.2015, складено представниками позивача в присутності директора відповідача, який поставив свій підпис та погодився з висновками обстеження.

Отже, висновки аудиторського звіту не відповідають обставинам справи, а тому цей звіт не може бути прийнятий до уваги.

Додатково, суд зауважує, що під час розгляду даної справи позивачем, в присутності директора відповідача, двічі проводилися обстеження нежитлових приміщень, орендованих за Договором, про що складено акти обстежень від 20.01.2016 (т.1 а.с. 221) та від 01.02.2016 (т. 1 а.с. 190).

Даними актами будь-яких фактів використання сторонніми особами орендованих відповідачем приміщень не встановлено.

Отже, дослідження, які проводилися в присутності представників відповідача, не підтверджують факт передачі орендованих приміщень в користування іншим особам без погодження з позивачем.

Щодо наявності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про місцезнаходження ПП "Ріелторська компанія "Слава", ТОВ "Лідер-Мегаплюс" за адресою: АДРЕСА_1, суд зазначає наступне.

Факт внесення вказаними особами до Єдиного реєстру відомостей про їхнє місцезнаходження за адресою м.Харків, АДРЕСА_1, не є свідченням укладення відповідачем договорів щодо передачі, орендованого за Договором майна, у користування цих осіб.

Згідно статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі:

1) відповідних заяв про державну реєстрацію;

2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій;

3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи.

При цьому, даним Законом не передбачено надання для реєстрації юридичної особи документів на підтвердження місцезнаходження юридичної особи, у тому числі відповідних договорів суборенди. Так само не передбачено і механізму перевірки державним реєстратором таких відомостей.

Таким чином, зазначення юридичною особою певного місцезнаходження при її державній реєстрації не є однозначним підтвердженням наявності у неї відповідних правових підстав для знаходження за зазначеною нею адресою.

Відповідно, той факт, що юридичні особи ПП "Ріелторська компанія "Слава", ТОВ "Лідер-Мегаплюс", ТОВ "ЛДЦ-СКАЙМЕД" та ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ПРІМАТЕРРА" вказали державному реєстратору відомості про їх місцезнаходження за адресою АДРЕСА_1, не є беззаперечним свідченням наявності у них відповідних договорів щодо користування цими приміщеннями, укладених саме з відповідачем.

До того ж, з наявних у Єдиному реєстрі відомостей неможливо зробити висновок, що адреса місцезнаходження вказаних осіб відноситься саме до тих приміщень, що орендується відповідачем за Договором. Як встановлено судом, та не заперечується сторонами, відповідач орендує лише частину (1992,20кв.м.) будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

Отже вказані обставини також не свідчать про порушення відповідачем умов Договору та вимог пункту 2 частини 1 статті 783 ЦК України.

Не приймає суд і надані позивачем роздруківки з інтренет-сайтів, в яких адреса: АДРЕСА_1, зазначена як контактна адреса певних осіб (т.1 а.с.83-85), оскільки ці документи також не є беззаперечним свідченням укладення відповідачем договорів щодо передачі в користування орендованого за Договором майна.

Крім того, дані докази не містять відомостей ким та коли розміщена дана інформація в мережі інтернет, на підставі яких документів. Не відомо і те, чи перевірялася дана інформація перед її розміщенням.

Щодо посилань позивача на укладення відповідачем договору про спільну діяльність від 21.07.2012 з ПП "Ріелторська компанія "Слава", а також договору зберігання №151225/ЗМ від 25.12.2012 з ПрАТ "МТС Україна", як на порушення умов пунктів 5.10, 6.2 Договору, суд зазначає наступне.

Згідно статті 1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Статтею 1131 ЦК України встановлено, що договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

За умовами договору про спільну діяльність від 21.07.2012, укладеного відповідачем, як стороною-1, з Приватним підприємством "Ріелторська компанія "Слава", як стороною-2, сторона-1 в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним в Україні законодавством, за агентську винагороду зобов'язується надавати послуги стороні-2, із сприяння у вчиненні від імені та за рахунок сторони-1 та його клієнтів укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, пошук потенційних продавців і покупців нерухомого майна. Сторона-1 одержує право здійснювати вищевказані дії на території міста Харкова, з використанням торгового найменування сторони-2, "Агенція нерухомості "СЛАВА", "Ріелторська компанія СЛАВА". Сторона-2 надає доступ до своїх баз даних співробітникам Сторони-1, з метою використання їх в роботі та поповнення новою інформацією.

Розділами 2, 3 даного договору про спільну діяльність визначено права та обов'язки сторін, з аналізу яких суд не вбачає передачу відповідачем у користування ПП "Ріелторська компанія "Слава" приміщень, які орендовані ним за Договором.

Таким чином, спільна діяльність за цим договором не передбачала передачу відповідачем у користування ПП "Ріелторська компанія "Слава" орендованого за Договором приміщення. Отже, укладення договору про спільну діяльність не є порушенням умов пунктів 5.10, 6.2 Договору та вимог пункту 2 частини 1 статті 783 ЦК України, а тому не потребувало будь-якого погодження з позивачем.

Позивач також вказує, що укладення відповідачем та ПрАТ "МТС Україна" договору зберігання є свідченням передачі відповідачем орендованого майна в кристування даного товариства. Суд вважає ці доводи помилковими, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 936 ЦК України встановлено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

За умовами укладеного відповідачем, як зберігачем, з ПрАТ "МТС Україна", як поклажодавцем, договору зберігання №151225/ЗМ від 25.12.2015 зберігач прийняв і зобов'язався зберігати довірене йому майно (система електроживлення та системний комплект обладнання), а поклажодавець передав на збереження, і зобов'язався оплачувати послуги зберігання.

Таким чином, ані законодавче визначення договору зберігання, ані умови укладеного відповідачем та ПрАТ "МТС Україна" договору №151225/ЗМ від 25.12.2015 не передбачають переходу до поклажодавця прав на користування приміщенням зберігача, у якому зберігаються його речі.

Доводи позивача про те, що дане обладнання ПрАТ "МТС Україна" використовується для надання послуг мобільного зв'язку, суд відхиляє як такі, що не доведені жодними доказами.

Зазначення позивачем, що ним в приміщеннях технічного поверху та даху будівлі по АДРЕСА_1 у м.Харкові було виявлено антени та інше обладнання, що належить операторам мобільного зв'язку, не відноситься до предмету спору у даній справі, оскільки ці приміщення в оренді відповідача не знаходяться. Відповідно, контроль за їх використанням має здійснюватися самим позивачем.

З цих же підстав суд відхиляє посилання позивача на лист Північно-східної філії ДП "Український державний центр радіочастот" №Ф63/33/342 від 03.03.2016, відповідно до якого за адресою АДРЕСА_1 у м.Харкові розташовані радіоелектронні засоби з відповідними дозволами, виданими у тому числі й ПрАТ "МТС Україна", а також на листування операторів мобільного зв'язку з позивачем (т.1 а.с.81-82, 193-194; т.2 а.с.23) щодо надання дозволів на використання вказаної будівлі для надання послуг мобільного зв'язку.

В жодному з цих документів немає відомостей про фактичне використання операторами мобільного зв'язку орендованих відповідачем приміщень, а тому вони не є підтвердженням обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Щодо посилань позивача на лист відповідача №251229/1 від 25.12.2015, в якому ТОВ "НБМ-Сервіс" зазначив, що вказані позивачем адресати є його структурними підрозділами і окремими напрямками підприємницької діяльності товариства, суд зазначає наступне.

Відповідач під час розгляду справи надав пояснення, що назви, до яких звернувся позивач є рекламними позначеннями і не означають перебування, орендування чи передачу орендованого відповідачем майна без дозволу орендодавця.

На підтвердження вказаних обставин, відповідач надав статут ТОВ "НБМ-Сервіс", з якого вбачається, що до предмету діяльності товариства відноситься, зокрема, рекламна діяльність; консультації з питань інформатизації; посередницька діяльність, маркетингові, рекламні, інформаційні, консультаційні, представницькі та інші види послуг; інші види діяльності не заборонені чинним законодавством.

Під структурними підрозділами відповідач розуміє своїх працівників, які здійснюють діяльність за конкрентими напрамками, передбаченими його Статутом (зокрема, розробка інтернет-сайтів, надання агентських, консультаційних, рекламних послуг тощо).

У зв'язку з цим, а також враховуючи ненадання позивачем будь-яких доказів передачі вказаним особам в оренду приміщень, які відповідач орендує за Договором, суд вважає доводи ТОВ "НБМ-Сервіс" обґрунтованими.

Підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги про розірвання Договору недоведеними, а тому, враховуючи те, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Також, суд відмовляє в позові й в частині вимог про повернення майна, орендованого за Договором, оскільки ці вимоги є похідними від вимог про розірвання Договору.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 14.03.2016 р.

Суддя М.В. Калантай