УХВАЛА

21 березня 2016 року Справа № 913/884/15

Провадження №15/913/884/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю VIP Бетон, м.Донецьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит, м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 82327 грн 94 коп.

Суддя Смола С.В.

Секретар судового засідання Богуславська Є.В.

У засіданні брали участь:

від позивача представник не прибув;

від відповідача ОСОБА_1 представник за довіреністю, довіреність №РА119/15 від 22.12.2015.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю VIP Бетон звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит про стягнення заборгованості за договором поставки №507/14-4СА від 07.07.2014 в сумі 67816 грн 32 коп., пені в сумі 3390 грн 82 коп., 3% річних в сумі 1031 грн 18 коп., інфляційних втрат у сумі 10089 грн 62 коп.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Луганської області від 24.11.2015 (повне рішення складено 30.11.2015) позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за поставлену продукцію в сумі 67816 грн 32 коп., інфляційні втрати в сумі 10089 грн 62 коп., 3% річних в сумі 1020 грн 03 коп., судовий збір у сумі 1183 грн 89 коп.; провадження у справі в частині стягнення пені в сумі 3390 грн 82 коп.; в решті позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.01.2016 рішення господарського суду Луганської області від 24.11.2015 залишено без змін.

12.03.2016 відповідач звернувся до господарського суду Луганської області з заявою №б/н та без дати про відстрочення виконання рішення суду, в якій просить відстрочити виконання рішення по справі №913/884/15 в частині стягнення заборгованості в сумі 67816 грн 32 коп., інфляційних втрат в сумі 10089 грн 62 коп., 3% річних у сумі 1020 грн 03 коп., судового збору у сумі 1183 грн 89 коп. на строк 24 місяці.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 12.03.2016 розгляд заяви призначений на 21.03.2016.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит б/н та без дати про відстрочення виконання рішення господарського суду Луганської області від 24.11.2015 обґрунтована тим, що оскільки антитерористична операція на теперішній час не зупинена Указом Президента України, це означає, що проведення антитерористичної операції триває станом на теперішній час, а час її закінчення не може бути визначено; що відповідач фактично знаходиться за адресою: вул.Енгельса, б.1, м.Свердловськ Луганської області, основні активи і потужності підприємства розташовані в м.Свердловськ Луганської області, тобто здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції; що місто Свердловськ Луганської області входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085, тобто на час проведення антитерористичної операції жоден з органів державної влади не здійснюють свої повноваження; що у звязку із загостренням соціальної та економічної ситуації на сході України, введення дію Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської області відповідач обмежений щодо можливостей з отримання необхідних для безперебійного функціонування підприємства товарно-матеріальних цінностей, а також позбавлений можливості щодо реалізації вугільної продукції, що призвело до неможливості отримання ТОВ ДТЕК Свердловантрацит прибутку; що через неможливість вивозу вугілля шахти відповідача тривалий час зупиняють видобуток, люди тривалий час знаходяться у відпустках за свій рахунок, на підприємстві введено скорочений робочий тиждень; що проведення антитерористичної операції вплинуло на фінансовий стан підприємства, відповідно до фінансового звіту на 30.09.2015 збитки відповідача складають 873198000 тис.грн., відповідно до фінансового звіту за 2015 рік - НОМЕР_1; що єдиноразове стягнення з відповідача заборгованості призведе до неможливості здійснення відновлювальних заходів, продовження господарської діяльності, проведення розрахунків з працівниками, а також може потягнути необхідність звільнення людей, що ще більше підвищить соціальну напругу в регіоні.

У відповідності зі ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на усій території України.

Відповідно до ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст.1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. При відстрочці або розстрочці виконання рішення, ухвали, постанови господарський суд на загальних підставах може вжити заходів до забезпечення позову. Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Підпунктами 7.1.1 та 7.1.2 п.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012 №9 передбачено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо. Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Згідно з пп.7.2 п.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012 №9 підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач повинен довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у справі.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно з ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

Отже, законодавець у будь-якому випадку повязує відстрочку виконання рішення з обєктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, які надають підстави для відстрочки виконання рішення.

Відповідачем в порушення викладених приписів законодавства документально не підтверджено винятковість обставин, які надають право для відстрочки, не доведено наявність загрози банкрутства.

Судом критично оцінюються подані відповідачем звіти про фінансові результати роботи за І півріччя 2015 року, за 9 місяців 2015 року та за 2015 рік, оскільки вони не підтверджують відсутність грошових коштів на банківських рахунках підприємства, а також майна, на яке можливо було б звернути стягнення з метою виконання судового рішення у справі. Крім того, вказані звіти не свідчать про фінансовий стан Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит на момент звернення до суду з заявою про відстрочення рішення суду, тобто станом на березень 2016 року. З балансу (звіт про фінансовий стан) на 30.09.2015 вбачається, що у відповідача є в наявності гроші та їх еквіваленти в розмірі 156000 грн 00 коп.

Заявником не обґрунтовано відстрочення виконання судового рішення саме на 24 місяці, не надано жодних доказів на підтвердження того, що через сплив саме цього проміжку часу відповідач зможе виконати судове рішення.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит б/н та без дати про відстрочення виконання рішення господарського суду Луганської області від 24.11.2015.

Керуючись ст.ст.86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит б/н та без дати про відстрочення виконання рішення господарського суду Луганської області від 24.11.2015 на строк 24 місяці відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя С.В. Смола