КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2016 р. Справа№ 910/12281/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Руденко М.А.

Смірнової Л.Г.

за участю представників:

від комунального підприємства "Київський метрополітен": Ковтун Т.О. (довіреність № 171 від 25.12.2015);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

комунального підприємства "Київський метрополітен"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 11.01.2016

у справі № 910/12281/13 (суддя Пасько М.В.)

за заявою публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ"

до публічного акціонерного товариства "ДОК-3"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.01.2016 у справі №910/12281/13 за заявою публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" про визнання банкрутом публічного акціонерного товариства "ДОК-3" відмовлено комунальному підприємству "Київський метрополітен" у прийнятті заяви про виконання умов договору № 158-ДБМ від 29.12.08 в межах справи № 910/12281/13 про банкрутство публічного акціонерного товариства "ДОК-3".

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, комунальне підприємство "Київський метрополітен" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати дану справу на розгляд до господарського суду міста Києва, судові витрати покласти на відповідача.

Скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом частини 4 статті 10 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник комунального підприємства "Київський метрополітен" апеляційну скаргу підтримав.

Учасників судового процесу належним чином повідомлено про час і місце розгляду скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дана справа перебуває на стадії ліквідаційної процедури, відкритої постановою господарського суду від 11.09.2014.

Як вбачається зі змісту заяви комунального підприємства "Київський метрополітен", останнім ставиться питання про зобов'язання публічного акціонерного товариства "ДОК-3" виконати умови договору від 29.12.2008 № 158-ДБМ, а саме відмовитись від права власності на комплекс будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 78.

Під час апеляційного провадження встановлено, що комунальне підприємство "Київський метрополітен" раніше зверталось до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "ДОК-3" про зобов'язання виконати умови договору від 29.12.2008 № 158-ДБМ, а саме відмовитись від права власності на комплекс будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 78.

За результатами розгляду зазначеного позову ухвалою господарського суду міста Києва від 07.09.2015 у справі № 910/16774/15, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2015, припинено провадження у справі.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В даному випадку підлягають застосуванню норми Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 N 2343-XII в редакції, що діє з 19.01.2013 (далі - Закон).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 38 вказаного Закону з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених розділом ІІІ Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі: справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Положеннями ч. 9 ст. 16 ГПК України визначено, що до виключної підсудності суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, віднесено розгляд справ у майнових спорах, передбачених п. 7 ч.1 ст. 12 ГПК України.

Вказане положення кореспондується з ч. 4 ст. 10 Закону, згідно з вимогами якого суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

При цьому на відміну від норм ч. 8 ст. 23 Закону, якими визначено, що до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, положення ч. 4 ст. 10 вказаного Закону прямо не встановлюють порядку розгляду майнових спорів, стороною яких є боржник, в окремому позовному провадженні. Тому такі майнові спори підлягають розгляду судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та саме в межах цієї справи.

Враховуючи особливості процедури банкрутства, господарський суд вирішує у межах розгляду справи про банкрутство спори, безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження в такій справі, в тому числі про: визнання недійсними (дійсними) правочинів; визнання права власності на майно боржника; оскарження результатів аукціону з продажу майна боржника тощо.

З урахуванням вказаних положень законодавства, спір про зобов'язання виконати умови договору № 158-ДБМ від 29.12.2008 шляхом відмови на користь комунального підприємства "Київський метрополітен" від права власності на комплекс будівель відноситься до майнових спорів з вимогами до публічного акціонерного товариства "ДОК-3", оскільки зачіпає майнові права та інтереси заявника, пов'язаний з формуванням ліквідаційної маси банкрута, а тому підлягає розгляду виключно в межах провадження по справі про банкрутство публічного акціонерного товариства "ДОК-3".

Зазначену позицію викладено у вищезазначеній постанові Вищого господарського суду України від 28.12.2015 у справі № 910/16774/15.

Зважаючи на викладене, названа заява комунального підприємства "Київський метрополітен" підлягає розгляду з прийняттям рішення про її задоволення чи відмову у задоволенні з урахуванням встановлених обставин справи та норм чинного законодавства.

Місцевий господарський суд наведеного не врахував, у зв'язку з чим помилково відмовив у прийнятті заяви з відповідними вимогами згідно оскарженої ухвали від 11.01.2016.

Викладене свідчить про те, що місцевим господарським судом порушено норми спеціального Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що є підставою для скасування оскарженої ухвали господарського суду та передачі справи на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу комунального підприємства "Київський метрополітен" задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 11.01.2016 у справі №910/12281/13 скасувати.

Справу передати на розгляд до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді М.А. Руденко

Л.Г. Смірнова