КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р. Справа№ 910/18975/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від прокуратури: не з'явився;

Від позивача : Склярук Ю.В.-представник;

Від відповідача: не з'явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Лаян Віннер"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2014

у справі № 910/18975/14 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Першого заступника прокурора міста Дніпропетровська

в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Лаян Віннер"

про стягнення 485 282, 94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора міста Дніпропетровська в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Лаян Віннер" про стягнення 485 282, 94 грн.(з урахуванням уточнень).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2014 у справі №910/18975/14 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Лаян Віннер" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області основний борг в розмірі 443 958, 52 грн. та пеню в розмірі 41 324, 42 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Лаян Віннер" в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 9 705, 66 грн.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Лаян Віннер" у справі №910/18975/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2015 було поновлено пропущений строк подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 призначено у справі № 910/18975/14 судову економічну експертизу, проведення судової економічної експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, витрати по проведенню експертизи покладено повністю на Товариство з обмеженою відповідальністю "Лаян Віннер".

10.06.2015 на адресу Київського апеляційного господарського суду надійшов лист від КНДІСЕ разом з клопотанням про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи, відповідно до якого судовий експерт просить надати в його розпорядження первинні та бухгалтерські документи Товариства з обмеженою відповідальністю „Лаян Віннер" та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, що стосуються виконання умов договору оренди від 29.01.2013 №12/02-5140-ОД в повному обсязі.

Крім того, судовий експерт наголошує на необхідності уточнення станом на яку саме дату потрібно підтвердити заборгованість.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 визначення обсягу необхідних та достатніх для експертного дослідження матеріалів і перевірка (огляд) матеріалів, які підлягають направленню на експертизу, з точки зору їх повноти та придатності для проведення експертизи, здійснюється господарським судом, за необхідності - за участю представників сторін у справі. Якщо вирішення цих питань викликає утруднення, суд може залучити відповідного спеціаліста.

Згідно з пунктом 2.3.2 Інструкції експерту заборонено самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.

У господарському судочинстві до таких матеріалів відносяться речові та письмові докази. Отже, судового експерта не наділено повноваженнями для пошуку та витребування речових або письмових доказів. Винятком є випадки, коли у процесі дослідження наданого у встановленому порядку для проведення експертизи об'єкта експерт виявляє інші об'єкти, стосовно яких йому не були поставлені питання або дослідження яких відноситься до компетенції експертів іншої спеціальності (спеціальностей): у такому випадку експерт вправі зафіксувати ці об'єкти, відокремити їх від основного об'єкта (якщо це не пов'язано з пошкодженням або знищенням об'єкта), описати їх у висновку та приєднати їх до матеріалів експертизи.

У разі коли для вирішення поставлених перед експертом питань йому необхідні додаткові матеріали (документи, зразки тощо) він з огляду на положення частини четвертої статті 31 ГПК вправі просити господарський суд про їх надання. Водночас законом не передбачено повноважень судового експерта щодо витребування та одержання додаткових матеріалів безпосередньо від учасників судового процесу. Тому господарський суд не може покладати на останніх обов'язок надавати додаткові матеріали безпосередньо експертові на його вимогу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 поновлено провадження у справі № 910/18975/14, розгляд справи та клопотання експерта призначено на 14.07.2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 було продовжено строк вирішення спору та враховуючи не виконання позивачем вимог ухвали від 07.07.2015 відкладено розгляд справи на 10.09.2015.

07.09.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача на виконання вимог ухвали від 14.07.2015 надіслав письмові пояснення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2015 провадження у справі № 910/18975/14 було зупинено та призначено судову економічну експертизу.

22.01.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи №910/1897514 з висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи за №9107/16921/15-45 від 30.12.2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Лаян Віннер" провадження у справі поновлено та призначено до розгляду на 16.02.2016.

В судове засідання, призначене на 16.02.2016, повноважні представники не з'явились.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Лаян Віннер" відкладено розгляд на 15.03.2016.

В судовому засіданні 15.03.2016 представник позивача надала свої пояснення по суті спору.

Прокурор та представник відповідача у вказане судове засідання не з'явилися.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013 року № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвал Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/18975/14 були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвал.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі прокурора та представників відповідача.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.12.2010 Указом Президента України "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" № 1085/2010 Фонд державного майна України визначено центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Фонд державного майна України", Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Згідно з частино 1 статті 6 Закону України "Про Фонд державного майна України", Фонд державного майна України здійснює свої повноваження безпосередньо і через регіональні відділення в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі та представництва у районах та містах, створених Фондом державного майна України, у разі необхідності.

Згідно з статтею 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам.

29.01.2013 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лаян Віннер" (орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5140-ОД (Договір), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно, нежитлові приміщення, площею 693,2 кв.м., розміщені за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Коксохімічна, 3 на 1-му та 2-му поверхах двохповерхової будівлі, що перебуває на балансі Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 08.11.2012 і становить за незалежною оцінкою 1657127 грн. 00 коп.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що майно передається в оренду з метою розміщення суб'єкта господарювання, що діє на основі приватної власності і проводить господарську діяльність з медичної практики.

Відповідно до п. 2.1 Договору, орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації Договору) та акта приймання-передачі майна.

Згідно з пунктом 3.1 Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами), або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - листопад 2012 року - 27591 грн. 17 коп. Орендна плата за перший місяць оренди - січень 2013 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за грудень 2012 року, січень 2013 року.

Пунктом 3.3 Договору встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата перераховується до державного бюджету у співвідношенні: 100% до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділенням казначейства у розмірі 27591 грн. 17 коп. щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, встановлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п. 3.6 Договору).

Згідно з п. 3.10 Договору, зобов'язання орендаря за сплатою орендної плати забезпечується у вигляді завдатку в розмірі не меншому, ніж орендна плата за три (базових) місяці оренди, який вноситься в рахунок плати за три останні місяці оренди.

Відповідно до п. 5.2 Договору, орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату у співвідношенні, визначеному у п. 3.6 Договору.

Сторони також погодили, що цей Договір діє до прийняття іншого управлінського рішення, але не більш на 2 роки 364 дні, з 29.01.2013 по 27.01.2016 (п. 10.1 Договору).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України передбачено, що за умовами договору оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Відповідно до частини 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 2 ст. 762 ЦК України).

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди майна, що перебуває у комунальній власності регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1 частини 1 статті 287 Господарського кодексу України передбачено, що орендодавцем щодо державного та комунального майна є Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається а саме акту приймання передачі, що 29.01.2013 на виконання умов Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5140-ОД від 29.01.2013 орендодавець передав в оренду орендарю нежитлові приміщення, площею 693,2 кв.м., розміщені за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Коксохімічна, 3.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, за період з травня 2013 року по вересень 2014 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області нарахувало Товариству з обмеженою відповідальністю "Лаян Віннер" орендну плату за користування об'єктом оренди в загальному розмірі 491549 грн. 69 коп., з яких відповідач сплатив лише 47591 грн. 17 коп., внаслідок чого станом на 24.10.2014 у нього виникла заборгованість зі сплати орендних платежів за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5140-ОД від 29.01.2013 в розмірі 443958 грн. 52 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, не надано доказів погашення заборгованості у розмірі 443958 грн. 52 коп.

Згідно з статтею 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статтей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаян Віннер" з оплати орендних платежів за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5140-ОД від 29.01.2013 за період з травня 2013 року по вересень 2014 року підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовано, зокрема, відповідачем не надано суду доказів сплати заборгованості, у зв'язку з чим позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаян Віннер" суми основного боргу в розмірі 443958 грн. 52 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі про що вірно вказав суд першої інстанції.

Тому, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань з оплати за користування об'єктом оренди (орендних платежів) позивачем нараховано та заявлено до стягнення 41324 грн. 42 коп. пені за загальний період з 24.04.2014 по 22.10.2014 в межах шестимісячного періоду нарахування, встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, щодо кожного простроченого платежу окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 3.8 Договору визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету у визначеному п. 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Як вбачається з матеріалів справи на вирішення судово-економічної експертизи судом поставлено відповідні питання.

22.01.2016 на адресу Київського апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 910/18975/14 та висновок експерта за результатами проведеної судово-економічної експертизи за №9107/16921/15-45 від 30.12.2015.

Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судово - економічної експертизи № 9107/16921/15-45 від 30.12.2015, по першому питанню оскільки в платіжних дорученнях за квітень 2014 з призначенням платежу: „сплата боргу на користь стягувача", реквізит „призначення платежу" не заповнено платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж, то:

- якщо з суми 106317,81грн. з призначенням платежу „сплата боргу на користь стягувана" зарахувати згідно рішення суду першої інстанції погашення пені -1590,62 грн., погашення „заборгованості зі сплати завдатку у розмірі 82 773,51 грн." підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі за період з 29.01.13 по 30.09.14 з урахуванням платіжних доручень, що містяться в матеріалах справи, в сумі 404928,63грн. (577246,99 грн. - 122773,51 грн. - 27591,17 грн.-(106317,81 грн.- 1590,62 грн.- 82 773,51 грн.);

- якщо суму 106317,81грн. зарахувати, як сплата боргу по орендній платі, підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі (не враховуючи завдаток) за період з 29.01.13 по 30.09.14 з урахуванням платіжних доручень, що містяться в матеріалах справи, в сумі 320564,50грн. (577246,99 грн.-122773,51 грн.- 27591,17 грн.- 106317,81 грн.).По другому питанню, оскільки в платіжних дорученнях за квітень 2014р. з призначенням платежу „сплата боргу на користь стягувана", реквізит „призначення платежу" не заповнено платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж, то:

- якщо з суми 106317,81грн. з призначенням платежу „сплата боргу на користь стягувача" зарахувати згідно рішення суду першої інстанції погашення пені - 1590,62 грн., погашення „заборгованості зі сплати завдатку у розмірі 82 773,51 грн." підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі за період з 29.01.13 по 30.09.14 в сумі 404928,63грн. (577246,99 грн. - 122773,51 грн. -27591,17грн.-(106317,81грн. - 1590,62грн.- 82 773,51грн.);

- якщо суму 106317,81грн. зарахувати, як сплата боргу по орендній платі, підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі (не враховуючи завдаток) ,за період з 29.01.13 по 30.09.14 в сумі 320564,50грн. (577246,99грн.-122773,51грн.-27591,17-106317,81 грн.).

Як вбачається з вступної частини висновку експерта між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області (далі - Орендодавець) та ТОВ „Лаян Віннер" (далі -Орендар) 29.01.2013 було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5140-ОД (далі - Договір) (а.с.13-16).

Згідно п. 1.1. Договору ТОВ „Лаян Віннер" в строкове платне користування було надано державне окреме нерухоме майно - нежитлові приміщення площею 693,2 кв. м., розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Коксохімічна, 3 на першому та другому поверхах двохповерхового будинку, що перебуває на балансі ПАТ „Дніпропетровський трубний завод", вартість якого згідно зі звітом про оцінку на 08.11.12 становить 1657127,0грн.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.6. Договору визначена орендна плата на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою КМУ від 04.10.95 №786, або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - листопад 2012 року 27 591, 17 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - січень 2013 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за грудень 2012р., січень 2013р.

Орендна плата перераховується до державного бюджету таким чином:

- 100 % - до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділенням казначейства - у розмірі 27 591,17 грн. щомісяця не пізніше 15 числі місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розділу.

Строк дії Договору встановлено до 27.01.2016 (п. 10.1.).

Орендна плата за кожний наступний місць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.3).

Вказані нежитлові приміщення передані ТОВ „Лаян Віннер" актом приймання-передачі від 29.01.13 (а.с. 18).

Розрахунок орендної плати відповідно до п. 3.1 Договору становить 577246,99 грн.

Відповідно до наданих на дослідження платіжних доручень, за період з 01.10.13 по 05.09.14 ТОВ „Лаян Віннер" перераховано на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській обл. з призначенням платежу:

„101 *22080300*35007886*№12/02-5140-ОД*29.01.2013* 13467337* 1 *- орендна плата" кошти на загальну суму 122773,51грн., (а.с.143-153).

Відповідно до наданого на дослідження платіжного доручення від 13.06.13 №206 ТОВ „Лаян Віннер" перераховано на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській обл. з призначенням платежу:

„101*22080300*35007886*№12/02-5140-ОД*29.01.2013*13467337*2*- згідно акту перевірки від 05.10.12" суму 27591,17грн. (а.с.142).

Відповідно до наданих на дослідження платіжних доручень, за квітень 2014р. ТОВ „Лаян Віннер" перераховано на рахунок ВДВС Солом'янського РУЮ у м.Києві з призначенням платежу: „сплата боргу на користь стягувача" кошти на загальну суму 106317,81грн.

Та зазначив що в платіжних дорученнях за квітень 2014 на загальну суму 106317,81грн. з призначенням платежу: „сплата боргу на користь стягувана", в порушення п.3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління НБУ №22 від 21.01.2004р., реквізит „призначення платежу" не заповнено платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж.

Крім того, у висновку експерта №9107/16921/15-45 від 30.12.2015р. в резолютивній частині зазначено, що оскільки, в платіжних дорученнях за квітень 2014р. з призначенням платежу „сплата боргу на користь стягувана", реквізит „призначення платежу" не заповнено платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж, то:

- якщо з суми 106317,81грн. з призначенням платежу: „сплата боргу на користь стягувана" зарахувати згідно рішення суду першої інстанції погашення пені - 1590,62 грн., погашення „заборгованості зі сплати завдатку у розмірі 82 773,51 грн." підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі за період з 29.01.13 по 30.09.14 з урахуванням платіжних доручень, що містяться в матеріалах справи, в сумі 404928,63грн. (577246,99 - 122773,51 - 27591,17-(106317,81 - 1590,62 - 82 773,51);

- якщо суму 106317,81грн. зарахувати, як сплата боргу по орендній платі, підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі (не враховуючи завдаток) за період з 29.01.13 по 30.09.14 з урахуванням платіжних доручень, що містяться в матеріалах справи, в сумі 320564,50грн. (577246,99 грн.-122773,51грн. - 27591,17 грн.- 106317,81грн.).

Проаналізувавши експертний висновок та перевіривши наданий позивачем розрахунок пені колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає передбаченим чинним законодавством порядку та способу нарахування, у зв'язку з чим позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаян Віннер" пені за неналежне виконання умов Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5140-ОД від 29.01.2013, нарахованої за загальний період з 24.04.2014 по 22.10.2014 (в межах шестимісячного періоду нарахування, встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, щодо кожного простроченого платежу окремо), в розмірі 41324, 42 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі про що вірно вказав суд першої інстанції.

Що стосується посилання відповідача на платіжні доручення про перерахування 106 317,81 грн. то колегія вважає, що вони не можуть бути обґрунтованою відставою списання частини орендних платежів, оскільки не містять в своєму змісті призначення платежу тобто за що саме, перераховані кошти.

З цього приводу позивач посилається на те, що у відповідності до вимог чинного законодавства у нього не було підстав для зарахування цих коштів до державного бюджету, оскільки це прямо порушує платіжну дисципліну, зазначені доводи позивача колегія суддів знаходить цілком правомірними та обґрунтованими.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Лаян Віннер" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2014 у справі № 910/18975/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/18975/14 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко