РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2016Справа №910/1901/16
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства «Транс - Атлас»
до про Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТОФІНАНС» стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 25 000 грн. 00 коп.
Представники:

від Позивача: Голошва Р.В. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне підприємство «Транс - Атлас» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТОФІНАНС» (надалі також - «Відповідач») про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 25 000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 17.12.2014 року Приватне підприємство «Транс - Атлас» перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТОФІНАНС» грошові кошти у розмірі 25 000 гривень 00 копійок згідно з платіжним дорученням №1262. Як зазначає Позивач, Договір фінансового лізингу №00108 від 16.12.2014 року укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТОФІНАНС», проте Позивач до нього не має жодного відношення. Таким чином, вважає, що грошові кошти у розмірі 25 000 гривень 00 копійок підлягають поверненню Відповідачем на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України як помилково перераховані грошові кошти.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.02.2016 року порушено провадження у справі № 910/1901/16, судове засідання призначено на 17.02.2016 року.

17.02.2016 року представники сторін в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 09.02.2016 року не виконали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 року відкладено розгляд справи на 02.03.2016 року, у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду.

29.02.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 09.02.2016 року.

02.03.2016 року представники сторін в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представник відповідача вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 09.02.2016 року не виконав.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати сторін надати письмові пояснення щодо зазначення у вступній частині Договору фінансового лізингу №00108від 16.12.2014 року, в якості Лізингоодержувача - ОСОБА_2, а у розділі 18 Договору, в якості Лізингоодержувача зазначено Приватне підприємство "Транс - Атлас".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.03.2016 року відкладено розгляд справи на 17.03.2016 року, у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

17.03.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від позивача надійшло письмове пояснення директора позивача по суті спору.

В судовому засіданні 17 березня 2016 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання представник Відповідача не з»явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 02.03.2016 року у справі № 910/1901/16, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТОФІНАНС» є 01133, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЩОРСА, будинок 31.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/1901/16 направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТОФІНАНС», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 17 березня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

16.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТОФІНАНС» (Лізингодавець) та Приватним підприємством «Транс - Атлас» (Лізингоодержувач) було укладено Договір фінансового лізингу №00108, предметом якого є транспортний засіб, визначений у даній статті та специфікації, а саме Беларус 82.1

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що 17.12.2014 року Приватне підприємство «Транс - Атлас» перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТОФІНАНС» грошові кошти у розмірі 25 000 гривень 00 копійок згідно з платіжним дорученням №1262. Як зазначає Позивач, Договір фінансового лізингу №00108 від 16.12.2014 року укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТОФІНАНС», проте Позивач до нього не має жодного відношення. Таким чином, вважає, що грошові кошти у розмірі 25 000 гривень 00 копійок підлягають поверненню Відповідачем на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України як помилково перераховані грошові кошти.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Приватного підприємства «Транс - Атлас» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочин (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Статтею 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї статті застосовуються до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Для виникнення зобов'язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна у однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв'язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстав для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто, обов»язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, передбачених нормами ст. 11 Цивільного кодексу України. До відсутності правової підстави стаття 1212 Цивільного кодексу України відносить також і ситуацію, коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала. Наприклад, коли правочин, на підставі якого передавалася річ, згодом був визнаний недійсним тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТОФІНАНС» (Лізингодавець) та Приватним підприємством «Транс - Атлас» (Лізингоодержувач) було укладено Договір фінансового лізингу №00108, предметом якого є транспортний засіб, визначений у даній статті та специфікації, а саме Беларус 82.1.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Судом встановлено, що при укладенні Договору фінансового лізингу №00108 від 16.012.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТОФІНАНС» та Приватним підприємством «Транс - Атлас», Сторонами було погоджено предмет, ціну договору, права і обов'язки сторін, умови поставки та прийому - передачі предмета лізингу, гарантійні зобов'язання, страхування предмета лізингу, вартість предмета лізингу, порядок сплати платежів, умови переходу права власності на предмет лізингу, порядок розірвання договору, форс - мажор, термін дії договору.

17.12.2014 року Приватним підприємством «Транс - Атлас» здійснено перерахування грошових коштів у розмірі 25 000 грн. 00 коп. Товариству з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТОФІНАНС», що підтверджується платіжним дорученням №1262 від 17.12.2014 р. із зазначенням призначення платежу: «адміністративний платіж за договором №00108 від 16.12.2014 р. згідно рахунку №СФ - 16122014 від 16.12.2014.»

При цьому, Суд звертає увагу, що у вступній частині вказаного Договору в якості Лізингоодержувача зазначений ОСОБА_2, проте у розділі 18 договору «Місцезнаходження, реквізити та підписи сторін» в якості Лізингоодержувача зазначено Приватне підприємство «Транс - Атлас» в особі представника ОСОБА_2

Як вбачається з письмових пояснень директора Приватного підприємства «Транс - Атлас», Позивач не уповноважував ОСОБА_2 на підписання вказаного договору, проте останнім не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його доводів, викладених у поясненнях.

Крім того, Суд зазначає, що Договір фінансового лізингу №00108 від 16.12.2014 року вважається розірваним з 24.12.2014 року, що підтверджується листом №1515 від 19.01.2016 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТОФІНАНС».

Таким чином, Суд зазначає, що Позивач саме на виконання умов вказаного договору перерахував Відповідачу грошові кошти у розмірі 25 000 гривень 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №1262 від 17.12.2014 р. із зазначенням призначення платежу: «адміністративний платіж за договором №00108 від 16.12.2014 р. згідно рахунку №СФ - 16122014 від 16.12.2014.»

Суд зазначає, що між сторонами існували господарські зобов'язальні правовідносини із договору фінансового лізингу, на виконання яких Позивач і перерахував Відповідачу грошові кошти. Нормами цивільного та господарського права України в розділі «зобов'язальне право» визначено, що зобов'язання припиняється тільки у випадку їх належного виконання. Тобто, якщо сторона, яка здійснила будь-які дії на виконання своїх договірних зобов'язань, вважає, що інша сторона неналежним чином виконала свої договірні зобов'язання (в тому числі, по неналежному оформленню будь-яких документів, що мають відношення до договору), вона має право звернутися до суду по захист своїх порушених прав та інтересів у порядку, визначеному в главі 51 Цивільного кодексу України та розділу 5 Господарського кодексу України із застосуванням наслідків порушення винною стороною її договірного зобов'язання.

Тобто, Суд вважає, що спірні грошові кошти отримані Відповідачем в межах договірних правовідносин у передбаченій нормами законодавства формі без доведення Позивачем факту необхідності застосування положень ст. 1212 Цивільного кодексу України в частині повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні, тому що ці норми можуть застосовуватись тільки, якщо на підставі положень інших спеціальних норм потерпіла особа не в змозі захистити якесь із своїх порушених прав (предметом регулювання вказаної норми закону є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними нормами права, в даному випадку нормами зобов'язального господарського права). Ця правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України по справам № 19/18 від 29.11.2010 р., № 26/2 від 13.12.2010 р., № 10/7 від 16.05.2011 р., № 14/209(02-4/4-14) від 30.05.2011 р., № 24/135 (24/0245) від 30.05.2011 р. До того ж, оскільки між сторонами було укладено договір, то такі кошти набуто за наявності правової підстави, а тому їх не може бути витребувано відповідно до положень ст. 1212 Цивільного кодексу України, як безпідставне збагачення (постанова Верховного Суду України від 22.01.13 р. по справі № 5006/18/13/2012). Рішення Верховного Суду України, прийняті за наслідками розгляду справ щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх судів України згідно приписів ст. 11128 Господарського процесуального кодексу України.

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства «Транс - Атлас» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТОФІНАНС» про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 25 000 грн. 00 коп. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Транс - Атлас» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТОФІНАНС» про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 25 000 грн. 00 коп. у повному обсязі.

Відповідно до статі 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Транс - Атлас» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТОФІНАНС» про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 25 000 грн. 00 коп. - відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 21 березня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин