КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р. Справа№ 910/12495/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Власова Ю.Л.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання - Сташук Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ягорлик"

на рішення господарського суду міста Києва від 08.06.2015

у справі № 910/12495/15 (суддя - Сташків Р.Б. )

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ягорлик"

до Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

про зобов'язання виконати умови договору

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарський виробничий кооператив "Ягорлик" звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" про зобов'язання Відповідача належним чином виконати умови договору застави майбутнього врожаю від 25.04.2014 укладеного між позивачем - Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Ягорлик" та відповідачем - ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидорчук А.Л., зареєстрований в реєстрі за № 253, а саме задовольнити вимоги позивача за договором поставки майбутнього врожаю № 11-К від 18.04.2014 за рахунок заставленого майбутнього урожаю зерна кукурудзи 3-го класу 2014 р. урожаю, вирощеного на полях загальною площею 1050 Га, а саме: поле № 51 загальною площею 85,3 Га, поле № 19 загальною площею 153,9 Га, поле № 32 загальною площею 94,3 Га, поле № 3 загальною площею 103 Га, поле № 11 загальною площею 208 Га, поле № 14 загальною площею 113,8 Га, поле № 10 загальною площею 100 Га, поле № 30 загальною площею 96,1 Га, поле № 26 загальною площею 30,6 Га поле № 27 загальною площею 65 Га, усі вищезазначені поля знаходяться на території с. Ткаченка, Красноокнянського району Одеської області.

Позовні вимоги мотивовані ухиленням відповідача від виконання вищевказаних дій добровільно.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у справі №910/12495/15 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що договором застави та положеннями чинного законодавства передбачено саме право, а не обов'язок, Відповідача у передбачених договором та законом випадках звернути стягнення на предмет застави, та позаяк це не є його обов'язком, то відсутні підстави для зобов'язання відповідача вчинювати дії, які не є для нього обов'язковими в силу договору або закону, тому підстави для задоволення позову про зобов'язання заставодержателя задовольнити вимоги за рахунок застави у суду відсутні.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Сільськогосподарський виробничий кооператив "Ягорлик" звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у справі №910/12495/15 та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник вказує на те, що оскаржуване рішення прийнято без участі його представника, який не був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання. Також скаржник вказує, що укладаючи та підписуючи, як договір поставки майбутнього урожаю так і договір застави, сторони погодилися з усіма умовами, обов'язками та правовими наслідками в разі їх порушення, що були викладені в цих документах, зокрема в частині беззаперечного та автоматичного переходу предмета застави до відповідача. На думку скаржника, згідно з умовами договору застави майбутнього врожаю відповідач в момент, коли на його думку відбулося порушення умов договору поставки зерна майбутнього врожаю, має звернути стягнення на предмет застави. Тим більше, що предмет застави і є предметом договору поставки майбутнього врожаю та в повній мірі може задовольнити вимоги відповідача, що виникли в останнього з договору поставки.

Разом з апеляційною скаргою скаржник також подав клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Чорна Л.В., судді: Пашкіна С.А., Кропивна Л.В., відновлено Сільськогосподарському виробничому кооперативу "Ягорлик" строк на подання апеляційної скарги, прийнято апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ягорлик" на рішення господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у справі № 910/12495/15 до провадження та призначено її розгляд на 09.09.2015.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015 у зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя - Чорна Л.В., судді: Кропивна Л.В., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015 до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя - Чорна Л.В., судді: Кропивна Л.В., Смірнова Л.Г. прийнято апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ягорлик" на рішення господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у справі № 910/12495/15.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015 розгляд справи відкладено на 04.11.2015.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справ на підставі розпорядження керівника апарату № 09-52/1309/15 від 04.11.2015, у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Чорної Л.В. у відпустці, справу № 910/12495/15 передано головуючому судді Корсаковій Г.В., суддям: Власову Ю.Л., Станіку С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2015 прийнято апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ягорлик" на рішення господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у справі №910/12495/15 до провадження колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Станік С.Р., розгляд справи № 910/12495/15 призначено на 09.12.2015.

09.12.2015 судове засідання у справі №910/12495/15 не відбулось, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Корсакової Г.В. на лікарняному.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015 у зв'язку з перебуванням судді Станіка С.Р. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Коротун О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Коротун О.М. прийнято справу №910/12495/15 за апеляційною скаргою Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ягорлик" на рішення господарського суду міста Києва від 08.06.2015 до провадження, розгляд справи №910/12495/15 призначено на 20.01.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2016 розгляд справи №910/12495/15 відкладено на 03.02.2016.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 у зв'язку з виходом з відпустки судді Станіка С.Р., якого було визначеного для розгляду даної справи відповідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Станік С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Станік С.Р. прийнято справу №910/12495/15 за апеляційною скаргою Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ягорлик" на рішення господарського суду міста Києва від 08.06.2015 до провадження.

Іншою ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 відкладено розгляд справи на 17.02.2016.

В судове засідання 17.02.2016 представники сторін не з'явились, сторони про причини неявки суд не повідомили, хоча про час, дату та місце проведення судового засідання сторони повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін, явка яких в судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 18.04.2014 року між позивачем - Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Ягорлик" (постачальник) та відповідачем - ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України» (покупець) укладено договір поставки зерна майбутнього врожаю № 11-К (далі - Договір поставки), відповідно до якого, в порядку та на умовах цього Договору постачальник у визначений сторонами строк поставляє покупцю наступну сільськогосподарську продукцію українського походження: Найменування товару - зерно кукурудзи 3-го класу, одиниця виміру товару - метрична тонна, вартість товару - 2800,00 грн., а покупець зобов'язується прийняти товар (доставлений насипом) та оплатити його (п. 1.1 Договору поставки); термін поставки по 01.11.2014 року включно, поставка відповідної партії товару вважається поставленою в момент підписання між покупцем і постачальником акту приймання-передачі поставленої партії товару на умовах поставки визначених цим договором (п. 1.2 Договору поставки).

Відповідно до п. 2.2 Договору поставки сторони домовилися, що однією з істотних умов договору є укладання сторонами договору застави майбутнього врожаю, який має бути нотаріально посвідчений у передбаченому законодавством України порядку, при цьому усі витрати, що пов'язані із укладанням та нотаріальним посвідченням такого договору несе постачальник. Предметом застави буде товар, визначений в пункті 1.1. цього Договору, який стане власністю постачальника (заставодавця) після укладання договору застави майбутнього врожаю. Постачальник усвідомлює та погоджується, що в разі невиконання ним своїх зобов'язань перед покупцем, які передбаченні п. 1.1 цього Договору та полягають в тому, що постачальник поставляє покупцю товар в термін (строк), передбачений пунктом 1.2 цього Договору, покупець має право задовольнити свої вимоги у спосіб, який обере на свій розсуд та в повному обсязі, що визначатиметься на момент фактичного задоволення вимог, включаючи розмір процентів, неустойки, штрафів, пені, відшкодування збитків спричинених простроченням виконання зобов'язань, витрат пов'язаних із зверненням стягнення на товар та його реалізацію (нотаріальні послуги, виконавчий збір, тощо).

На виконання п. 2.1 Договору поставки, 25.04.2014 між позивачем - Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Ягорлик" (заставодавець) та відповідачем - ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України» (заставодержатель) було укладено договір застави майбутнього врожаю (далі -Договір застави), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидорчуком А.Л. та зареєстровано в реєстрі за № 253.

Відповідно до п. 1.1. Договору застави у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України заставодержатель має право у випадку невиконання Заставодавцем своїх зобов'язань за Основним договором одержати задоволення за рахунок передбаченого в п.1.5. цього договору заставленого майна, переважно перед іншими кредиторами Заставодавця.

Пунктом 1.5 Договору застави передбачено, що предметом застави є майно, яке стане власністю Заставодавця після укладання договору, а саме майбутній урожай зерна кукурудзи 3-го класу, 2014 року урожаю, вирощений на полях загальною площею 1050 Га, а саме: поле № 51 загальною площею 85,3 Га, поле № 19 загальною площею 153,9 Га, поле № 32 загальною площею 94,3 Га, поле № 3 загальною площею 103 Га, поле № 11 загальною площею 208 Га, поле № 14 загальною площею 113,8 Га, поле № 10 загальною площею 100 Га, поле № 30 загальною площею 96,1 Га, поле № 26 загальною площею 30,6 Га поле № 27 загальною площею 65 Га, усі вищезазначені поля знаходяться на території с. Ткаченка, Красноокнянського району Одеської області.

Відповідно до п. 2.1 Договору застави у разі невиконання чи неналежного виконання постачальником своїх зобов'язань за цим Договором та Заставодавцем своїх зобов'язань за цим Договором, Заставодержатель набуває право задовольнити за рахунок предмета застави у повному обсязі усі вимоги, в порядку та на умовах визначених основним договором, цим договором та чинним законодавством України, включаючи відшкодування договірних санкцій, пені, штрафу, процентів, збитків, завданих простроченням виконання зобов'язань, витрат, пов'язаних із зверненням стягнення на майно, та його реалізацією.

Пунктом 2.2 Договору застави передбачено, що задоволення заставодержателем своїх вимог за рахунок предмета застави можливе у випадку порушення хоча б однієї із вимог (зобов'язань) цього договору та/або основного договору шляхом:

- звернення стягнення на предмет застави відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу», ст. ст. 24-26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»;

- або будь-яким іншим способом згідно з чинним законодавством України з обов'язковим письмовим повідомленням про це заставодавця через використання засобів телекомунікаційного або поштового зв'язку (рекомендованим листом із зворотнім повідомленням про вручення).

Відповідно до п. 2.3 Договору застави звернення стягнення на предмет застави чи на відповідну його частину здійснюється за вибором заставодержателя у будь-який спосіб, що не заборонений чинним законодавством України (за рішенням суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, тощо). При цьому сторони домовляються, а заставодавець своїм підписом під цим договором застави погоджується з тим, що не матиме заперечень проти звернення заставодержателя до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису в разі невиконання ним своїх зобов'язань за основним договором та цим Договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Статтею 572 Цивільного кодексу України передбачено, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з положеннями ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, вищенаведеними умовами Договору застави та положенням законодавства передбачено саме право, а не обов'язок заставодержателя у разі невиконання заставодавцем забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, і способом захисту є, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі. Проте усупереч твердженням Позивача Договір застави не містить положень про покладення на відповідача саме обов'язку задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави, натомість це є правом відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для зобов'язання відповідача вчинювати дії, які не є для нього обов'язковими в силу договору або закону, а відтак висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову про зобов'язання відповідача задовольнити вимоги за рахунок заставленого майна є законним та обгрунтованим.

Щодо доводів скаржника про неналежне повідомлення його про час, дату та місце проведення судового засідання та не перенесення розгляду справи через його відсутність, колегія суддів зазначає таке.

В пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Відповідно до п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала господарського суду міста Києва від 19.05.2015 про порушення провадження у справі та призначення розгляду справи на 08.06.2015 була надіслана позивачу за адресою його місцезнаходження, яка вказана в позовній заяві, Свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 685298 від 01.03.2000 та довідці з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України серії АБ № 351182 від 28.09.2012. Вказану ухвалу позивач отримав 26.05.2015 року, що підтверджується оригіналом поштового повідомлення № 553, який наявний в матеріалах справи (а.с. 4). Отже, позивач був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи.

З огляду на зазначене та зважаючи на те, що явка представника позивача у судове засідання не визнавалася обов'язковою і від позивача не надійшло жодних заяв та клопотань, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснив розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду відповідає фактичним обставинам, матеріалам справи та вимогам чинного законодавства. Підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

На підставі викладеного вище та, керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ягорлик" на рішення господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у справі № 910/12495/15 залишити без задоволення,

2. Рішення господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у справі № 910/12495/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/12495/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді Ю.Л. Власов

С.Р. Станік