номер провадження справи 12/9/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2016 Справа № 908/259/16

Суддя Господарського суду Запорізької області Смірнов О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Бамбизова М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/259/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз Україна, м. Київ

до відповідача: Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради, м. Токмак

про стягнення 4442388,82 грн.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № 14-109 від 18.04.2014 року

від відповідача не з'явився

З метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін, у судових засіданнях 25.02.2016 року та 10.03.2016 року згідно вимог ст. 77 ГПК України були оголошені перерви до 10.03.2016 року та до 16.03.2016 року, без винесення процесуальних документів суду, за наслідком яких були складені протоколи відповідно до вимог ст. 811 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз Україна звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради про стягнення основного боргу в сумі 2331397,86 грн., пені в сумі 768405,28 грн., трьох відсотків річних в сумі 84525,26 грн. та інфляційних витрат в сумі 1258060,42 грн. за договором купівлі-продажу природного газу № 909/14-БО-13 від 27.12.2013 року.

24.02.2016 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання на підставі ст. ст. 22, 77 ГПК України про відкладення розгляду справи, в якому останній зазначає, що в наданих позивачем до матеріалів справи розрахунках пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних були допущені помилки, невірно визначено кількість днів прострочення та помилково зараховано день здійснення оплати до дня прострочення суми боргу без врахування часткової оплати. Тому просить відкласти розгляд справи у звязку з необхідністю надання додаткових доказів, а саме надання контррозрахунків.

Вказане клопотання відповідача задоволено судом, у звязку з чим в судовому засіданні 25.02.2016 року згідно вимог ст. 77 ГПК України була оголошена перерва до 10.03.2016 року, за наслідком якого був складений протокол відповідно до вимог ст. 811 ГПК України.

Відповідач у справі - Комунальне підприємство Токмак теплоенергія Токмацької міської ради, 24.02.2016 року надав суду в порядку ст. 59 ГПК України, відзив на позовну заяву, в якому з позовними вимогами погоджується частково, мотивуючи свою позицію наступним:

- визнає, що Комунальне підприємство Токмак теплоенергія має заборгованість за договором купівлі-продажу природного газу № 909/14-БО-13 від 27.12.2013 року в сумі 2331397,86 грн.;

- вказує, що ним допущено прострочення виконання зобовязання з поважних причин, обєктивних та субєктивних обставин, в тому числі внаслідок несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію всіма категоріями споживачів;

- посилається на тяжкий фінансовий стан підприємства у звязку з великою дебіторською заборгованістю перед ним підприємств, організацій та населення про що свідчить довідка про поточну заборгованість станом на 22.02.2016 року, згідно з якою станом на 22.02.2016 року заборгованість перед КП Токмак теплоенергія населення за спожиту теплову енергію складає 6471,8 тис. грн., бюджетних установ та організацій 10682,50 тис. грн., інших споживачів 666,1 тис. грн., пільги та субсидії 2981,6 тис. грн., а за даними звіту про фінансові результати підприємства непокритий збиток за 2015 рік складає 2600,2 тис. грн.;

- КП Токмак теплоенергія є соціально значущим підприємством, метою діяльності якого є надання послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії в місті Токмак;

- зазначає, що відповідно до п. 1.2. Договору № 909/14-БО-13 від 27.12.2013 року природний газ, що постачався використовувався виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, діючі тарифи не відповідають економічно обґрунтованим витратам, а діючі на підприємстві тарифи на теплову енергію для бюджетних установ, організацій та інших споживачів не відшкодовують фактичні витрати;

- на тяжкий фінансовий стан підприємства також має вплив обмеження положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014 року «Про затвердження порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованими постачальниками природного газу» можливості КП Токмак теплоенергія розпоряджатись коштами, що надходять від споживачів за спожиті послуги та здійснення погашення заборгованості за газ, яка утворилась раніше через накопичення боргів споживачами за теплову енергію;

- вважає, що оскільки предметом статутної діяльності КП Токмак теплоенергія відповідно до Статуту є розвиток та вдосконалення системи теплопостачання з метою якісного забезпечення тепловою енергією споживачів міста, то оплата КП Токмак теплоенергія за договором № 909/14-БО-13 від 27.12.2013 року на постачання природного газу напряму залежить від сплати різними категоріями споживачів за послуги теплопостачання;

- при здійсненні позивачем розрахунків пені, трьох процентів річних та інфляційних витрат були допущені помилки, невірно визначено кількість днів прострочення та помилково зараховано день здійснення оплати до дня прострочення суми боргу без врахування часткової оплати відповідача;

- стверджує, що така ситуація створює реальну загрозу правам та інтересам підприємства, споживачам теплової енергії в м. Токмак Запорізької області і неминуче призведе до паралізації роботи підприємства, тобто повному зупиненню його виробничої діяльності, яке є єдиним виробником послуг з теплопостачання в місті.

09.03.2016 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання, в якому з посиланням на приписи п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України останній просить зменшити розмір пені до 187581,59 грн., що складає 25% від суми 750326,35 грн. В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що заборгованість за спожитий природний газ утворилась внаслідок поважних причин: несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію всіма категоріями споживачів та невідповідності фактичній вартості теплової енергії. При цьому вказує, що у звязку з великою дебіторською заборгованістю підприємств, організацій та населення перед КП Токмак теплоенергія, останнє має тяжкий фінансовий стан, про що свідчить довідка про поточну заборгованість станом на 22.02.2016 року, яка долучена до відзиву, за змістом якої заборгованість населення за спожиту теплову енергію складає 6471,8 тис. грн., бюджетних установ та організацій 10682,50 тис. грн., інших споживачів 666,1 тис. грн., пільги та субсидії 2981,6 тис. грн. Разом з тим зазначає, що згідно даних звітів про фінансові результати КП Токмак теплоенергія непокритий збиток за 2013 рік складає 11 тис. грн., за 2014 рік 1409,00 тис. грн., за 2015 рік 2600,20 тис. грн., тобто підприємство є збитковим і розмір збитків збільшується. Також вказує, що підприємство у 2015 році з метою економії коштів ввело режим неповного робочого часу та працювало в між опалювальний сезон на умовах 4-денного робочого тижня, а з 15 квітня 2016 року на підприємстві відповідно до наказу директора встановлюватиметься неповний робочий тиждень до початку опалювального сезону 2016-2017 років. Вплив та тяжкий фінансовий стан підприємства також має обмеження положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014 року можливості КП Токмак теплоенергія розпоряджатись коштами, що надходять від споживачів за спожиті послуги та здійснення погашення заборгованості за газ, яка утворилась раніше через накопичення боргів споживачами за теплову енергію. Вважає, що стягнення з нього пені є непосильним тягарем, сплата якого безперечно призведе до використання коштів не за призначенням, що позбавить можливості фінансувати потреби підприємства, поставить під загрозу працездатність систем теплопостачання, їх технічний стан, безпечну експлуатацію і, відповідно встановлення гарантій безпеки життя та здоровя населення.

09.03.2016 року до суду від відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи документів.

Безпосередньо в судовому засіданні 10.03.2016 року представник позивача надав суду разом із супровідним листом банківські виписки оплат за договором № 909/14-БО-13 від 27.12.2013 року для долучення до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 16.03.2016 року підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Разом з тим надав суду із супровідним листом для долучення до матеріалів справи фінансовий звіт та баланс за 6 місяців 2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 16.03.2016 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про оголошення перерви в засіданні від 10.03.2016 року, яка містить його підпис (а.с. 172).

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому суд дійшов висновку, що справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, заперечення відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 27.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, далі Продавець, та Комунальним підприємством Токмак теплоенергія Токмацької міської ради, далі Покупець, був укладений Договір купівлі-продажу природного газу № 909/14-БО-13, далі Договір.

До вказаного Договору між сторонами були укладені додаткові угоди № 1 від 24.01.2014 року, № 2 від 30.04.2014 року, № 3 від 27.05.2014 року, № 4 від 13.06.2014 року, № 5 від 19.09.2014 року, № 6 від 19.11.2014 року, № 7 від 05.12.2014 року.

Відповідно до п 1.1. Договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національна акціонерна компанія Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (далі газ), на умовах цього Договору.

Згідно з п. 1.2. Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 24.01.2014 року) газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями (далі споживачами Покупця).

Пунктом 2.1. Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 24.01.2014 року до Договору) сторони узгодили, що Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 1771,0 тис. куб м. (один мільйон сімсот сімдесят одна тисяча куб.м.), в тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м):

- січень 2014р. 382,0 тис. куб. м.,

- лютий 2014р. 327,0 тис. куб. м.,

- березень 2014р. 282,0 тис. куб. м.,

- квітень 2014р. 56,0 тис. куб. м.,

- жовтень 2014р. 159,0 тис. куб. м.,

- листопад 2014р. 241,0 тис. куб. м.,

- грудень 2014р. 324,0 тис. куб. м.

Умовами п. 3.1., 3.3., 3.4. Договору сторони визначили, що Продавець передає Покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі Покупця. Право власності на газ переходить від Продавця до Покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ Покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, повязану з правом власності на газ. Приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобовязується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до п. 4.1. Договору кількість газу, яка подається Покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу Покупця.

Умови щодо визначення ціни газу викладені в розділі 5 Договору, зокрема в п. 5.1.- 5.5. Так, п. 5.1. Договору визначено, що ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються НКРЕ.

Додатковими угодами № 1 від 24.01.2014 року, № 2 від 30.04.2014 року, № 3 від 27.05.2014 року, № 4 від 13.06.2014 року, № 5 від 19.09.2014 року, № 6 від 19.11.2014 року, № 7 від 05.12.2014 року неодноразово вносились зміни до п. 5.2. Договору, який визначає ціну газу, а саме:

- з 01 січня 2014 року ціна за 1000 куб. м. газу становить 2448,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, до сплати за 100 куб.м. природного газу 2783,96 грн., крім того ПДВ 20% - 556,79 грн., всього з ПДВ 3340,75 грн.;

- з 01 квітня 2014 року ціна за 1000 куб. м. газу становить 4020,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, до сплати за 100 куб.м. природного газу 4387,40 грн., крім того ПДВ 20% - 877,48 грн., всього з ПДВ 5264,88 грн.;

- з 01 травня 2014 року ціна за 1000 куб. м. газу становить 4724,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, до сплати за 100 куб.м. природного газу 5173,48 грн., крім того ПДВ 20% - 1034,70 грн., всього з ПДВ 6208,18 грн.;

- з 01 червня 2014 року ціна за 1000 куб. м. газу становить 4724,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, до сплати за 100 куб.м. природного газу 5185,18 грн., крім того ПДВ 20% - 1037,04 грн., всього з ПДВ 6222,22 грн.;

- з 01 вересня 2014 року ціна за 1000 куб. м. газу становить 4874,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, до сплати за 100 куб.м. природного газу 5338,18 грн., крім того ПДВ 20% - 1067,64 грн., всього з ПДВ 6405,82 грн.;

- з 01 листопада 2014 року ціна за 1000 куб. м. газу становить 5100,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, до сплати за 100 куб.м. природного газу 5568,70 грн., крім того ПДВ 20% - 1113,74 грн., всього з ПДВ 6682,44 грн.;

- з 01 грудня 2014 року ціна за 1000 куб. м. газу становить 5900,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, до сплати за 100 куб.м. природного газу 6384,70 грн., крім того ПДВ 20% - 1276,94 грн., всього з ПДВ 7661,64 грн.

Згідно з п. 5.5. Договору загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості помісячних поставок газу.

Порядок та умови проведення розрахунків сторони узгодили в розділі 6 Договору. Так, відповідно до п. 6.1., 6.3., 6.4. Договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. В платіжних дорученнях Покупець повинен обовязково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у Покупця за цим Договором Продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від Покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості. Кошти, які надійшли від Покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором. У разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору Сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від Покупця, погашає вимоги Продавця у такій черговості, незалежно від призначення платежу, визначеного Покупцем:

1) у першу чергу відшкодовуються витрати Продавця, повязані з одержанням виконання;

2) у другу чергу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи;

3) у третю чергу погашається основна сума боргу.

Умовами п. 9.3. Договору сторони визначили, що строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (пять) років.

Згідно з п. 11 Договору договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, і діє частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення. Отже, в частині проведення розрахунків умови договору є дійсними і на момент розгляду даного спору судом.

Позивач в позові вказує, що відповідач в порушення умов Договору оплату за поставлений природний газ здійснив лише частково, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 2331397,86 грн.

Так, на виконання умов Договору, позивач за період з січня 2014 року по квітень 2014 року та з жовтня 2014 року по грудень 2014 року поставив відповідачу, а останній прийняв у власність природний газ, передбачений умовами договору на загальну суму 7268833,88 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, підписаними сторонами у справі (а.с. 28 -34), зокрема:

- актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2014 року на суму 1281101,56 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2014 року на суму 1053466,05 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2014 року на суму 667699,40 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 30.04.2014 року на суму 260922,18 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 31.10.2014 року на суму 325607,63 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2014 року на суму 1483000,50 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2014 року на суму 2197036,56 грн.

Докази у справі свідчать, що відповідачем була здійснена часткова оплата спожитої теплової енергії у спірному періоді за договором на загальну суму 4937436,02 грн., що підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку позивача, зокрема:

- банківською випискою від 11.02.2014 року на суму 161101,56 грн.;

- банківською випискою від 12.02.2014 року на суму 12000,00 грн.;

- банківською випискою від 05.03.2014 року на суму 200000,00 грн.;

- банківською випискою від 07.03.2014 року на суму 100000,00 грн.;

- банківською випискою від 13.03.2014 року на суму 81141,00 грн.;

- банківською випискою від 14.03.2014 року на суму 435362,00 грн.;

- банківською випискою від 28.03.2014 року на суму 189000,00 грн.;

- банківською випискою від 04.04.2014 року на суму 59300,00 грн.;

- банківською випискою від 06.05.2014 року на суму 548584,00 грн.;

- банківською випискою від 07.05.2014 року на суму 40000,00 грн.;

- банківською випискою від 08.05.2014 року на суму 20000,00 грн.;

- банківською випискою від 16.05.2014 року на суму 341000,00 грн.;

- банківською випискою від 26.05.2014 року на суму 9000,00 грн.;

- банківською випискою від 29.05.2014 року на суму 6000,00 грн.;

- банківською випискою від 05.08.2014 року на суму 261028,64 грн.;

- банківською випискою від 18.08.2014 року на суму 16459,74 грн.;

- банківською випискою від 01.09.2014 року на суму 59336,88 грн.;

- банківською випискою від 11.09.2014 року на суму 27459,05 грн.;

- банківською випискою від 21.10.2014 року на суму 96416,32 грн.;

- банківською випискою від 22.10.2014 року на суму 60000,00 грн.;

- банківською випискою від 23.10.2014 року на суму 40000,00 грн.;

- банківською випискою від 24.10.2014 року на суму 30000,00 грн.;

- банківською випискою від 27.10.2014 року на суму 30000,00 грн.;

- банківською випискою від 30.10.2014 року на суму 300000,00 грн.;

- банківською випискою від 05.11.2014 року на суму 2705,86 грн.;

- банківською випискою від 06.11.2014 року на суму 145800,00 грн.;

- банківською випискою від 10.11.2014 року на суму 716,59 грн.;

- банківською випискою від 11.11.2014 року на суму 5943,87 грн.;

- банківською випискою від 12.11.2014 року на суму 4022,71 грн.;

- банківською випискою від 13.11.2014 року на суму 6873,32 грн.;

- банківською випискою від 17.11.2014 року на суму 9048,37 грн.;

- банківською випискою від 18.11.2014 року на суму 2696,84 грн.;

- банківською випискою від 19.11.2014 року на суму 1471,12 грн.;

- банківською випискою від 20.11.2014 року на суму 2696,84 грн.;

- банківською випискою від 24.11.2014 року на суму 1361,95 грн.;

- банківською випискою від 25.11.2014 року на суму 234,50 грн.;

- банківською випискою від 26.11.2014 року на суму 24926,52 грн.;

- банківською випискою від 27.11.2014 року на суму 17645,63 грн.;

- банківською випискою від 28.11.2014 року на суму 460,00 грн.;

- банківською випискою від 01.12.2014 року на суму 2173,71 грн.;

- банківською випискою від 03.12.2014 року на суму 10810,09 грн.;

- банківською випискою від 09.12.2014 року на суму 32596,09 грн.;

- банківською випискою від 10.12.2014 року на суму 18430,24 грн.;

- банківською випискою від 12.12.2014 року на суму 25172,69 грн.;

- банківською випискою від 15.12.2014 року на суму12583,67 грн.;

- банківською випискою від 16.12.2014 року на суму 55277,70 грн.;

- банківською випискою від 18.12.2014 року на суму 315,30 грн.;

- банківською випискою від 19.12.2014 року на суму 166242,78 грн.;

- банківською випискою від 22.12.2014 року на суму 33346,24 грн.;

- банківською випискою від 23.12.2014 року на суму 4465,61 грн.;

- банківською випискою від 24.12.2014 року на суму 157757,67 грн.;

- банківською випискою від 25.12.2014 року на суму 398,67 грн.;

- банківською випискою від 26.12.2014 року на суму 16428,54 грн.;

- банківською випискою від 29.12.2014 року на суму 225875,24 грн.;

- банківською випискою від 30.12.2014 року на суму 425856,42 грн.;

- банківською випискою від 31.12.2014 року на суму 199520,08 грн.;

- банківською випискою від 21.01.2015 року на суму 15501,00 грн.;

- банківською випискою від 22.01.2015 року на суму 13616,63 грн.;

- банківською випискою від 28.01.2015 року на суму 2690,14 грн.;

- банківською випискою від 29.01.2015 року на суму 579,01 грн.;

- банківською випискою від 30.01.2015 року на суму 30768,17 грн.

Таким чином, з врахуванням здійснених відповідачем часткових оплат заборгованість за спожитий природний газ складає 2331397,86 грн.

Втім, відповідач свої зобовязання з оплати спожитого природного газу у повному обсязі не виконав, у звязку з чим за ним утворився борг в розмірі 2331397,86 грн.

Оскільки відбулося несвоєчасне виконання грошового зобовязання, позивач намагається стягнути з відповідача пеню за загальний період з 15.02.2014 року по 14.07.2015 року в сумі 768405,28 грн. на підставі п. 7.2. Договору. Так, умовами вказаного пункту визначено, що у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1. цього Договору він зобовязується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобовязання з боку відповідача, в звязку з чим намагається стягнути з нього три проценти річних за загальний період з 15.02.2014 року по 24.11.2015 року в сумі 84525,26 грн. та інфляційні втрати за загальний період з лютого 2014 року по вересень 2015 року в сумі 1258060,42 грн.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір купівлі-продажу, різновидом якого є договір на постачання продукту, яким виступає природний газ. У Цивільному кодексі України 2003 року договору поставки присвячено лише одна стаття (ст. 712), а тому можливо керуватися вимогами про договір купівлю-продаж, коли інше не встановлено договором, законом або витикає із характеру правовідносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України). Тобто, положення про порядок оплати товару, ціні, тарі, споживчої теплової енергії потрібно брати із загальних положень присвячених договору купівлі-продажу, а саме використовувати вимоги ст. 655-697 ЦК України.

Втім, потрібно дотримуватися статті 55 ГК України, де зазначено, що сторонами договору поставки можуть бути лише субєкти господарювання. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать про те, що учасниками судового процесу є субєкти господарювання, тому до спірних правовідносин слід застосувати норми права, які регулюють питання постачання продукції теплової енергії, зокрема договір постачання. Частина 1 ст. 265 ГК України передбачає, що за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 2 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Разом з тим, спеціальним законом, що регулює відносини сторін є Закон України «Про ринок природного газу» № 329-VIІІ від 09.04.2015 року.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобовязується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобовязується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Приписами п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» передбачений обовязок споживача природного газу, а саме: забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать, що відповідач не повністю розрахувався з позивачем, а наявність заборгованості за поставлений за договором газ в сумі 2331397,86 грн. підтверджено матеріалами справи, з врахуванням здійснених відповідачем часткових оплат боргу.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 33 ГПК України зобовязує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобовязань за договором щодо не здійснення в повному обсязі оплати за спожитий природний газ, а наявність заборгованості в сумі 2331397,86 грн. підтверджено актами приймання-передачі природного газу, які є первинними документами, згідно яких проводяться розрахунки між сторонами у справі, з врахуванням здійснених відповідачем часткових оплат. Відповідач не заперечує факт порушення ним строків оплати за договором, як вбачається зі змісту наданого ним відзиву на позовну заяву, однак доказів оплати заборгованості за спожитий природний газ в повному обсязі за договором станом на час розгляду справи суду не надав.

За такими обставинами, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз Україна до Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради про стягнення заборгованості за природний газ в сумі 2331397,86 грн. за договором купівлі-продажу природного газу № 909/14-БО-13 від 27.12.2013 року обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Фактичні обставини справи свідчать, що зобовязання з оплати поставленого природного газу з боку відповідача залишились невиконаними належним чином.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Матеріали справи свідчать, що позивач за несвоєчасне виконання зобовязань за договором купівлі-продажу природного газу № 909/14-БО-13 від 27.12.2013 року нарахував відповідачу пеню за порушення строків оплати спожитого природного газу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожним актом приймання-передачі природного газу окремо за загальний період з 15.02.2014 року по 14.07.2015 року в загальній сумі 768405,28 грн.

Одночасно, з посиланням на приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховані три проценти річних за кожним актом приймання-передачі природного газу окремо за загальний період з 15.02.2014 року по 24.11.2015 року в сумі 84525,26 грн. та інфляційні втрати за загальний період з лютого 2014 року по вересень 2015 року в сумі 1258060,42 грн.

Дослідивши розрахунки пені та трьох відсотків річних, надані позивачем, суд дійшов висновку про їх перерахунок, оскільки позивачем допущені помилки при визначенні початку та закінчення періоду нарахування пені та трьох відсотків річних, у звязку з безпідставним включенням дат здійснення відповідачем оплат боргу в повному обсязі в період прострочення. Так, відповідно до п. 1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань № 14 від 17.12.2013 року день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені. Якщо у договорі виконання грошового зобов'язання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року). Водночас коли у тексті договору виконання грошового зобов'язання визначено "по 1 серпня 2014 року" або "включно до 1 серпня 2014 року", то останнім днем виконання такого зобов'язання буде 1 серпня 2014 року. Відповідно до п. 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Відтак, судом з власної ініціативи здійснено перерахунок пені за актами приймання-передачі природного газу, в яких допущені помилки, за допомогою програми Законодавство.

Пеня та три відсотки річних розраховані судом наступним чином:

1) за актом приймання передачі природного газу від 31.01.2014 року, строк оплати за яким настав 14.02.2014 року, прострочка виникла з 15.02.2014 року, з урахуванням здійснених відповідачем оплат: 11.02.2014 року в сумі 161101,56 грн., 12.02.2014 року в сумі 12000,00 грн., 05.03.2014 року в сумі 200000,00 грн., 07.03.2014 року в сумі 100000,00 грн., 13.03.2014 року в сумі 81141,00 грн., 14.03.2014 року в сумі 435362,00 грн., 28.03.2014 року в сумі 189000,00 грн., 04.04.2014 року в сумі 59300,00 грн., 06.05.2014 року в сумі 43197,00 грн.

- за період з 15.02.2014 року по 04.03.2014 року (18 днів прострочення) від залишку боргу в сумі 1108000,00 грн. розмір пені складає 7103,34 грн., розмір трьох відсотків річних 1639,23 грн.;

- за період з 04.04.2014 року по 05.05.2014 року (32 дні прострочення) від залишку боргу 43197,00 грн. розмір пені складає 641,45 грн., розмір трьох відсотків річних 113,61 грн.

Розрахунок пені та трьох процентів річних за актом приймання передачі природного газу від 31.01.2014 року за період з 05.03.2014 року по 03.04.2014 року здійснений позивачем правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Таким чином, загальна сума пені за прострочення оплати вартості природного газу за актом приймання передачі природного газу від 31.01.2014 року складає 12086,17 грн., а загальна сума трьох процентів річних складає 2754,70 грн.

2) за актом приймання передачі природного газу від 28.02.2014 року, строк оплати за яким настав 14.03.2014 року, прострочка виникла з 15.03.2014 року, з урахуванням здійснених відповідачем оплат: 06.05.2014 року в сумі 505387,00 грн., 07.05.2014 року в сумі 40000,00 грн., 08.05.2014 року в сумі 20000,00 грн., 16.05.2014 року в сумі 34100,00 грн., 26.05.2014 року в сумі 9000,00 грн., 29.05.2014 року в сумі 6000,00 грн., 05.08.2014 року в сумі 132079,05 грн.

- за період з 15.03.2014 року по 05.05.2014 року (52 дні прострочення) від боргу 1053466,05 грн. розмір пені складає 23147,39 грн., розмір трьох відсотків річних 4502,49 грн.;

- за період з 29.05.2014 року по 04.08.2014 року (68 днів прострочення) від залишку боргу 132079,05 грн. розмір пені складає 5087,76 грн., розмір трьох відсотків річних 738,20 грн.

Розрахунок пені та трьох процентів річних за актом приймання передачі природного газу від 28.02.2014 року за період з 06.05.2014 року по 28.05.2014 року здійснений позивачем правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Отже, загальна сума пені за прострочення оплати вартості природного газу за актом приймання передачі природного газу від 28.02.2014 року становить 31798,73 грн., а загальна сума трьох процентів річних становить 5803,37 грн.

3) за актом приймання передачі природного газу від 31.03.2014 року, строк оплати за яким настав 14.04.2014 року, прострочка виникла з 15.04.2014 року, з урахуванням здійснених відповідачем оплат: 05.08.2014 року в сумі 128949,59 грн.,18.08.2014 року в сумі 16459,74 грн., 01.09.2014 року в сумі 59336,88 грн., 11.09.2014 року в сумі 27459,05 грн., 21.10.2014 року в сумі 96416,32 грн., 22.10.2014 року в сумі 60000,00 грн., 23.10.2014 року в сумі 40000,00 грн., 24.10.2014 року в сумі 30000,00 грн., 27.10.2014 року в сумі 30000,00 грн., 30.10.2014 року в сумі 179077,82 грн.

- за період з 15.04.2014 року по 04.08.2014 року (112 днів прострочення) від боргу 667699,40 грн. розмір пені складає 41013,21 грн., розмір трьох відсотків річних 6146,49 грн.

- за період з 15.10.2014 року по 20.10.2014 року (6 днів прострочення) від залишку боргу 435494,14 грн. розмір трьох відсотків річних складає 214,76 грн.

Розрахунок пені та трьох процентів річних за актом приймання передачі природного газу від 31.03.2014 року за період з 05.08.2014 року по 14.10.2014 року та розрахунок трьох процентів річних за період з 21.10.2014 року по 29.10.2014 року здійснений позивачем правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Відтак, загальна сума пені за прострочення оплати вартості природного газу за актом приймання передачі природного газу від 31.03.2014 року складає 63832,83 грн., а загальна сума трьох процентів річних складає 9265,77 грн.

4) за актом приймання передачі природного газу від 30.04.2014 року, строк оплати за яким настав 14.05.2014 року, прострочка виникла з 15.05.2014 року, з урахуванням здійснених відповідачем оплат: 30.10.2014 року в сумі 120922,18 грн., 05.11.2014 року в сумі 2705,86 грн., 06.11.2014 року в сумі 137294,14 грн.

- за період з 15.05.2014 року по 29.10.2014 року (168 днів прострочення) від боргу 260922,18 грн. розмір пені складає 27321,77 грн., розмір трьох відсотків річних 3602,87 грн.

Розрахунок пені та трьох процентів річних за актом приймання передачі природного газу від 30.04.2014 року за період з 30.10.2014 року по 05.11.2014 року здійснений позивачем правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Таким чином, загальна сума пені за прострочення оплати вартості природного газу за актом приймання передачі природного газу від 30.04.2014 року складає 27991,15 грн., а загальна сума трьох процентів річних складає 3683,19 грн.

5) за актом приймання передачі природного газу від 31.10.2014 року, строк оплати за яким настав 14.11.2014 року, прострочка виникла з 15.11.2014 року, з урахуванням здійснених відповідачем оплат: 06.11.2014 року в сумі 8505,86 грн., 10.11.2014 року в сумі 716,59 грн., 11.11.2014 року в сумі 5943,87 грн., 12.11.2014 року на суму 4022,71 грн., 13.11.2014 року в сумі 6873,32 грн., 17.11.2014 року в сумі 9048,37 грн., 18.11.2014 року в сумі 2696,84 грн., 19.11.2014 року в сумі 1471,12 грн., 20.11.2014 року в сумі 2696,84 грн., 24.11.2014 року в сумі 1361,95 грн., 25.11.2014 року в сумі 234,50 грн., 26.11.2014 року в сумі 24926,52 грн., 27.11.2014 року в сумі 17645,63 грн., 28.11.2014 року в сумі 460,00 грн., 01.12.2014 року в сумі 2173,71 грн., 03.12.2014 року в сумі 10810,09 грн., 09.12.2014 року в сумі 32596,09 грн., 10.12.2014 року в сумі 18430,24 грн., 12.12.2014 року в сумі 25172,69 грн., 15.12.2014 року в сумі 12583,67 грн.

- за період з 15.11.2014 року по 16.11.2014 року (2 дні прострочення) від боргу 299545,28 грн. розмір пені складає 459,58 грн., розмір трьох відсотків річних 49,24 грн.

Розрахунок пені та трьох процентів річних за актом приймання передачі природного газу від 31.10.2014 року за період з 17.11.2014 року по 15.12.2014 року здійснений позивачем правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Таким чином, загальна сума пені за прострочення оплати вартості природного газу за актом приймання передачі природного газу від 31.10.2014 року складає 5627,65 грн., а загальна сума трьох процентів річних складає 602,95 грн.

6) за актом приймання передачі природного газу від 30.11.2014 року, строк оплати за яким настав 14.12.2014 року, прострочка виникла з 15.12.2014 року, з урахуванням здійснених відповідачем оплат: 16.12.2014 року в сумі 55277,70 грн.,18.12.2014 року в сумі 315,30 грн., 19.12.2014 року в сумі 166242,78 грн., 22.12.2014 року в сумі 33346,24 грн., 23.12.2014 року в сумі 4465,61 грн., 24.12.2014 року в сумі 157757,67 грн., 25.12.2014 року в сумі 398,67 грн., 26.12.2014 року в сумі 16428,54 грн., 29.12.2014 року в сумі 225875,24 грн., 30.12.2014 року в сумі 425856,42 грн., 31.12.2014 року в сумі 199520,08 грн., 21.01.2015 року в сумі 15501,00 грн., 22.01.2015 року в сумі 13616,63 грн., 28.01.2015 року в сумі 2690,14 грн., 29.01.2015 року в сумі 579,01 грн., 30.01.2015 року в сумі 30768,17 грн.

- за 15.12.2014 року (1 день прострочення) від суми боргу 1483000,50 грн. розмір пені складає 1137,64 грн., розмір трьох відсотків річних 121,89 грн.;

- за період з 30.01.2015 року по 14.06.2015 року (136 днів прострочення) від залишку боргу 134361,30 грн. розмір пені складає 27203,56 грн.,

- за період з 30.01.2015 року по 24.11.2015 року (299 днів прострочення) від залишку боргу 134361,30 грн. розмір трьох відсотків річних складає 3301,97 грн.

Розрахунок пені та трьох процентів річних за актом приймання передачі природного газу від 30.11.2014 року за період з 16.12.2014 року по 29.01.2015 року здійснений позивачем правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Отже, загальна сума пені за прострочення оплати вартості природного газу за актом приймання передачі природного газу від 30.11.2014 року становить 45743,89 грн., а загальна сума трьох процентів річних становить 5288,53 грн.

Розрахунок пені та трьох процентів річних за актом приймання передачі природного газу від 31.12.2014 року здійснений позивачем правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Таким чином, вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України щодо стягнення з Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради пені та трьох процентів річних підлягають частковому задоволенню, а саме:

- пеня в сумі 765533,06 грн.,

- три проценти річних в сумі 84100,11 грн.

Стосовно клопотання відповідача про зменшення розміру пені, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до статті 233 ГК України, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Зазначені норми ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру і збитків.

Частина 3 ст. 551 ЦК України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

При застосуванні частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України слід мати на увазі, що поняття "значно" та "надмірно" є оціночними і мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язання, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Відповідно до абзацу 1 п. 3.17.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, до обставин, що ускладнюють виконання рішення відповідач відносить складний фінансовий стан підприємства та збитковість підприємства.

Проте, сам по собі тяжкий фінансовий стан підприємства не може вважатися безумовною підставою для застосування положень п. 3 ст. 83 ГПК України, адже, враховуючи положення ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник у випадку порушення грошового зобов'язання не може посилатися на неможливість його виконання.

Разом з цим фінансовий звіт КП Токмак теплоенергія за 2015 рік дійсно підтверджує негативні тенденції фінансового становища підприємства відповідача, проте в даному випадку, як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку пені, загальний розмір нарахованої пені в сумі 768405,28 грн. є значно меншим від розміру основного боргу, який стягується з відповідача 2331397,86 грн., який не спростованим останнім жодним чином.

В свою чергу, нарахована позивачем пеня в розмірі 768405,28 грн. базується на умовах договору купівлі-продажу природного газу № 909/14-БО-13 від 27.12.2013 року, які в силу закону є обовязковими для виконання, у тому числі для відповідача. Укладаючи договір купівлі-продажу природного газу, відповідач усвідомлював всі ризики та свідомо, з доброї волі, погодився на умови поставки, в тому числі і щодо нарахування пені. Здійснюючи господарську діяльність, відповідач повинен самостійно нести всі ризики: як щодо дотримання норм чинного законодавства України, так і щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов'язань, а також самостійно нести юридичну відповідальність за допущені у своїй діяльності правопорушення.

Отже, оцінивши співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром стягуваного основного боргу, врахувавши інтереси обох сторін, суд не вбачає підстав для зменшення пені.

Щодо вимог про стягнення з відповідача суми інфляційних витрат суд зазначає наступне.

Так, з розрахунку інфляційних витрат позивача вбачається, що інфляція нарахована останнім на суму боргу за актами приймання-передачі природного газу: від 31.01.2014 року за період з лютого 2014 року по квітень 2014 року, від 28.02.2014 року за період з березня 2014 року по липень 2014 року, від 31.03.2014 року за період з квітня 2014 року по жовтень 2014 року, від 30.04.2014 року за період з травня 2014 року по жовтень 2014 року, від 31.10.2014 року за період з листопада 2014 року по грудень 2014 року, від 30.11.2014 року за період з грудня 2014 року по січень 2015 року та від 31.12.2014 року за період з січня 2014 року по вересень 2015 року в загальній сумі 1258060,42 грн.

Інфляційні втрати за своєю правовою природою є збільшенням суми основного боргу в період прострочки виконання відповідачем його грошового зобовязання з причини девальвації грошової одиниці України, яка визначається офіційними державними органами за результатами економічних процесів в конкретний місяць, тобто є помісячним індексом. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, і коли строк виконання зобовязання настає до 15 числа місяця, то застосовується індекс інфляції за поточний місяць, а коли строк виконання зобовязання після 15 числа місяця, то застосовується індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно з п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З наданого розрахунку інфляційних витрат вбачається, що прострочення платежів за поставлений газ за актами приймання-передачі від 31.01.2014 року та від 31.10.2014 року було за період менший, ніж місяць зі зміною відповідно суми боргу протягом місяця, по закінченні якого сума боргу була погашена за вказаними актами по конкретній сумі грошового зобовязання. Таким чином, розрахунок інфляційних витрат на заборгованість за актами приймання-передачі від 31.01.2014 року та від 31.10.2014 року, наданий позивачем, є необґрунтованим в повному обсязі, тому в задоволенні вимог щодо стягнення інфляційних витрат за вказаними актами слід відмовити.

Втім, в наданому суду розрахунку інфляційних витрат позивачем допущені помилки, а саме при нарахуванні інфляційних витрат на заборгованість за актами приймання-передачі природного газу від 28.02.2014 року, від 31.03.2014 року та від 30.11.2014 року. Тому судом з власної ініціативи здійснено перерахунок суми інфляційних витрат за допомогою програми Законодавство за рахунками, в яких допущені помилки, зокрема:

1) за актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2014 року на суму 1053466,05 грн., строк оплати якого настав 14.03.2014 року, прострочка виникла з 15.03.2014 року, з врахуванням здійснених відповідачем оплат: 06.05.2014 року в сумі 505387,00 грн., 07.05.2014 року в сумі 40000,00 грн., 08.05.2014 року в сумі 20000,00 грн., 16.05.2014 року в сумі 34100,00 грн., 26.05.2014 року в сумі 9000,00 грн., 29.05.2014 року в сумі 6000,00 грн., 05.08.2014 року в сумі 132079,05 грн., враховуючи настання строку оплати вказаного акту 14.03.2014 року, інфляційні витрати розраховуються:

- за період з березня 2014 року по квітень 2014 року від суми боргу 1053466,05 грн. інфляційні витрати складають 58705,45 грн.;

- за травень 2014 року інфляційні витрати не можуть нараховуватись, оскільки період прострочення боргу з врахуванням здійснених відповідачем у травні 2014 року часткових оплат складав менше місяця;

- за період з червня 2014 року по липень 2014 року, оскільки у вказані місяці відповідачем не було здійснено жодних оплат, від залишку суми боргу 132079,05 грн. (з врахуванням здійснених оплат з 06.05.2014 р. по 29.05.2014 року включно) інфляційні витрати складають 1854,39 грн.;

2) за актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2014 року, строк оплати якого настав 14.04.2014 року, прострочка виникла з 15.04.2014 року, з урахуванням здійснених відповідачем оплат: 05.08.2014 року в сумі 128949,59 грн.,18.08.2014 року в сумі 16459,74 грн., 01.09.2014 року в сумі 59336,88 грн., 11.09.2014 року в сумі 27459,05 грн., 21.10.2014 року в сумі 96416,32 грн., 22.10.2014 року в сумі 60000,00 грн., 23.10.2014 року в сумі 40000,00 грн., 24.10.2014 року в сумі 30000,00 грн., 27.10.2014 року в сумі 30000,00 грн., 30.10.2014 року в сумі 179077,82 грн., враховуючи настання строку оплати вказаного акту 14.04.2014 року, інфляційні витрати розраховуються:

- за період з квітня 2014 року по липень 2014 року від суми боргу 667699,40 грн. інфляційні витрати складають 58295,80 грн.;

- за серпень 2014 року та за жовтень 2014 року інфляційні витрати не можуть нараховуватись, оскільки період прострочення боргу з врахуванням здійснених відповідачем у серпні та жовтні 2014 року часткових оплат складав менше місяця;

- за вересень 2014 року від залишку суми боргу 435494,14 грн. (з врахуванням здійснених оплат з 01.09.2014 р. та 11.09.2014 року) інфляційні витрати складають 12629,33 грн.;

3) за актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2014 року, строк оплати якого настав 14.12.2014 року, прострочка виникла з 15.12.2014 року, з урахуванням здійснених відповідачем оплат: 16.12.2014 року в сумі 55277,70 грн.,18.12.2014 року в сумі 315,30 грн., 19.12.2014 року в сумі 166242,78 грн., 22.12.2014 року в сумі 33346,24 грн., 23.12.2014 року в сумі 4465,61 грн., 24.12.2014 року в сумі 157757,67 грн., 25.12.2014 року в сумі 398,67 грн., 26.12.2014 року в сумі 16428,54 грн., 29.12.2014 року в сумі 225875,24 грн., 30.12.2014 року в сумі 425856,42 грн., 31.12.2014 року в сумі 199520,08 грн., 21.01.2015 року в сумі 15501,00 грн., 22.01.2015 року в сумі 13616,63 грн., 28.01.2015 року в сумі 2690,14 грн., 29.01.2015 року в сумі 579,01 грн., 30.01.2015 року в сумі 30768,17 грн., враховуючи настання строку оплати вказаного акту 14.12.2014 року інфляційні витрати розраховуються:

- за грудень 2014 року та січень 2015 року інфляційні витрати не можуть нараховуватись, оскільки період прострочення боргу з врахуванням здійснених відповідачем у грудні 2014 року та січні 2015 року часткових оплат складав менше місяця;

- за період з лютого 2015 року по вересень 2015 року від суми залишку боргу 134361,30 грн. (з врахуванням здійснених оплат за період з 16.12.2014 р. по 30.01.2015 року включно) інфляційні витрати складають 49866,13 грн.

Розрахунок інфляційних витрат за актами приймання-передачі природного газу від 30.04.2014 року та від 31.12.2014 року здійснені позивачем правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Так, з врахуванням викладеного, за розрахунком суду, загальна сума інфляційних витрат за прострочення оплати спожитого природного газу становить 1120912,56 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України щодо стягнення з Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради інфляційних втрат підлягають задоволенню частково в сумі 1120912,56 грн.

Посилання відповідача на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, зокрема щодо складного фінансового стану підприємства, наявності непокритого збитку, великої дебіторської заборгованістю споживачів перед ним, можуть слугувати підставою для застосування приписів ст. 121 ГПК України. Однак відповідач на приписи вказаної статті ГПК України не посилався, та не просив ані про відстрочку виконання рішення суду в даній справі, а ні про розстрочку. Крім того відповідно до ч. 1 ст. 96, ч. 1 ст. 625 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями та боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання з огляду на приписи ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України навіть за наявності поважних причин пропуску строку оплати.

Враховуючи вищевикладене, заперечення відповідача розцінюються судом як безпідставні, необґрунтовані та такі, що не спростовують факту порушення останнім своїх зобовязань за договором, а отже і застосування до нього відповідальності, передбаченої чинним законодавством за допущене порушення та умовами договору.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 16.03.2016 року, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13 Закону України «Про ринок природного газу», ст. ст. 526, 530, 551, 610, 611, 612, 625, 629, 655, 712 ЦК України, ст. ст. 180, 181,193, 216-218, 230, 231, 232, 233 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч. 3 ст. 43, 44, 49, 82, 82-1, 83, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради, 71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, буд. 45-А, , на користь:

- Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, , основний борг в сумі 2331397 (два мільйони триста тридцять одна тисяча триста девяносто сім) грн. 86 коп., пеню в сумі 765533 (сімсот шістдесят пять тисяч пятсот тридцять три) грн. 06 коп., три проценти річних в сумі 84100 (вісімдесят чотири тисячі сто) грн. 11 коп., інфляційні витрати в сумі 1120912 (один мільйон сто двадцять тисяч девятсот дванадцять) грн. 56 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 64529 (шістдесят чотири тисячі пятсот двадцять девять) грн. 15 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз Україна до Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради щодо стягнення пені в сумі 2872,22 грн. відмовити.

4. У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз Україна до Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради щодо стягнення трьох процентів річних в сумі 425,15 грн. відмовити.

5. У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз Україна до Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради щодо стягнення інфляційних витрат в сумі 137147,86 грн. відмовити.

Повне рішення складено 21.03.2016 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.