ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"22" лютого 2016 р. Справа № 921/30/16-г/14
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Руденка О.В., розглянув заяву ОСОБА_1 від 02.02.2016р. про вжиття заходів до забезпечення позову у справі:

за позовом ОСОБА_1, вул. Кос-Анатольського, 38, с.Біла, Тернопільський район, Тернопільська область, 47707

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", вул. Лозовецька, 13, м. Тернопіль, 46010

про визнання рішень загальних зборів учасників товариства недійсними та зобов'язання вчинити дії

за участю представників

позивача: ОСОБА_2 - довіреність

відповідача: ОСОБА_3 - довіреність

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у господарський суд Тернопільської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства, які оформлені протоколами №09/10/2015 від 09.10.2015р. та №21/12/2015 від 21.12.2015р. та зобов'язання вчинити дії.

Водночас, 02.02.2016р. позивачем подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "Домобудівник" вчиняти будь-які дії щодо зміни складу учасників даного товариства, розміру їх внесків та державної реєстрації таких змін та заборони Тернопільському міському управлінню юстиції вчиняти будь-які реєстраційні дії

щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців змін до відомостей щодо складу та інформації про учасників (засновників) ТОВ "Домобудівник".

Мотивуючи необхідність у застосуванні вказаних заходів до забезпечення позову, заявник посилається на проведення відповідачем 29.02.2016р. позачергових загальних зборів учасників товариства з питань, зокрема, збільшення розміру статутного фонду ТОВ "Домобудівник", перерозподілу часток учасників товариства та внесення змін у склад його засновників, за наслідками яких, на думку позивача, будуть прийняті неправомірні рішення, які стануть підставою для внесення відповідних змін до ЄДР та вважатимуться достовірними.

Оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття визначених ним заходів до забезпечення позову, господарський суд вважає, що подана заява до задоволення не підлягає, з огляду на наступне:

Приписами статті 66 ГПК України передбачено право господарського суду на вжиття заходів до забезпечення позову, перелік яких є вичерпним та визначеним статтею 67 цього Кодексу, утому числі, забороною відповідачу вчиняти певні дії та іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

У постанові Пленуму "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 р. №16 Вищий господарський суд України наголосив на обов'язковості поданні доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову та розяснив, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Так, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічні положення містяться у п.47 постанови Пленуму ВСУ №13 від 24.10.2008р. "Про практику розгляду судами корпоративних спорів".

Отже, аналіз приписів правових норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог.

Таким чином, підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Водночас, відповідно до роз'яснень ВСУ, викладених у постанові від 24.10.2008 року № 13, забезпечуючи позов шляхом заборони відповідачеві вчиняти певні дії, господарські суди лишеза наявності підстав, передбачених статтею 66 ГПК, вправі заборонити товариству приймати на загальних зборах рішення з конкретних питань, включених до порядку денного, і лише за умови, що ці питання безпосередньо пов'язані з предметом спору.

Згідно статті 67 ГПК господарські суди, вживаючи заходи до забезпечення позову, зобов'язані точно вказати, які саме дії забороняється вчиняти відповідачу та іншим особам. Господарські судине вправі забороняти товариству чи його посадовим особам вчиняти будь-які дії, на чому наполягає позивач.

При цьому, заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) товариства, зокрема шляхом заборони вчиняти дії лише щодо того пакета акцій, який безпосередньо пов'язаний із предметом спору.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що учасниками на зборах, що скликаються на 29.02.16 року будуть прийняті рішення, що стосуватимуться частки ОСОБА_1 у статутному капіталі господарського товариства.

Водночас, як слідує із поданої заяви, обґрунтовуючи підстави для вжиття заходів до забезпечення позову, учасник товариства вказує на ймовірність прийняття 29.02.2016р. позачерговими загальними зборами учасників неправомірних рішень неповноважним складом учасників даного господарюючого суб'єкта та реєстрації відповідних змін у ЄДР, на підтвердження чого ним долучено повідомлення про скликання позачергових зборів.

Разом з тим, заявником, в порушення ст.66 ГПК України, не наведено жодних обґрунтувань щодо неможливості чи утруднення у майбутньому виконання рішення суду у даній справі при задоволенні позовних вимог, у разі невжиття таких заходів, як і не надано доказів на їх підтвердження.

При цьому суд враховує, що предметом позовних вимог та даного судового розгляду є визнання недійсними рішень загальних зборів, скасування внесених на підставі вказаних рішень змін до відомостей про юридичну особу та зобов'язання відповідача відновити становище, яке існувало до прийняття спірних рішень, з огляду на що, заходи по забезпеченню позову, про застосування яких просить позивач не перебувають у необхідному (обов'язковому) зв'язку з позовними вимогами, їх предметом.

Припускаючи, що на загальних зборах учасників господарського товариства 29.02.2016 року буде відсутній кворум позивач не врахував, що учасники на таких зборах взагалі не можуть приймати будь-які рішення, адже з точки зору закону вони є неповноважними. І в будь-якому разі, всі твердження з даного приводу суд вважає не обґрунтованим, оскільки встановити наявність чи відсутність кворуму на загальних зборах можливо лише після отримання відомостей щодо реєстрації на них учасників господарського товариства.

Крім того, слід зазначити, що згідно правової позиції ВСУ, викладеної у п.11 постанови №13від 24.10.2008 року, акціонери (учасники) господарського товариства не вправі звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших акціонерів (учасників) господарського товариства та самого товариства поза відносинами представництва, а також обґрунтовувати свої вимоги порушенням прав інших акціонерів (учасників) товариства.

З огляду на наведене, безпідставними є вимоги заявника про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо зміни складу усіх учасників товариства та розміру їх внесків, а також заборони Тернопільському міському управлінню юстиції вчиняти реєстраційні дії, які стосуються відомостей щодо складу та інформації про учасників.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення позову до задоволення не підлягає, зважаючи на відсутність передбачених ст.66 ГПК України підстав.

У пункті 6 постанови від 26.12.2011 року № 16 " Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", Пленум Вищого господарського суду України вказав на те, що статтею 106 ГПК передбачено можливість оскарження ухвал про забезпечення позову, скасування забезпечення позову. Відтак ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову або в задоволенні клопотання про скасування заходів до забезпечення позову оскарженню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись вищезазначеним та ст.ст. 66, 67, 86, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 02.02.2016 р. б/н про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити.

Суддя О.В. Руденко