ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2016 р.Справа № 922/3526/14

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Аріт К.В.

судді: Лаврова Л.С. , Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Прокурора Дергачівського району Харківської області, м.Дергачі, в інтересах держави в особі : 1. Малоданилівської селищної ради, смт.Мала Данилівка Харківської області, 2. Державної екологічної інспекції в Харківській області, м. Харків
до Комунального підприємства "Малоданилівський комунальник", смт.Мала Данилівка Харківської області
про стягнення 57641,88 гривень
за участю представників:

прокурор- Кондратюк Н.А. (посв. №023324 від 03.12.13 р.);

позивача-1 - не з'явився;

позивача -2 - ОСОБА_1 (довіреність №01/01-25/08-18 від 04.01.2016 р.);

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність №144 від 08.09.2015 р.),

ОСОБА_3 (начальник, розпорядження №04-01/53 від 20.06.2011р.).

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дергачівського району Харківської області в інтересах держави, в особі Малоданилівської селищної ради (перший позивач) та в особі Державної екологічної інспекції в Харківській області (другий позивач), звернувся до господарського суду з позовом до Комунального підприємства "Малоданилівський комунальник" (відповідача), в якому просить суд стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної екологічної інспекції в Харківській області, шкоду в розмірі 57641,88 грн., завдану внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів. Також, прокурор просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.05.2015 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.07.2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.11.2015 року рішення господарського суду Харківської області від 15.05.2015 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.07.2015 року у справі №922/3526/14 було скасовано. Справу №922/3526/14 направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

03.12.2015 року справу №922/3526/14 було передано до розгляду судді Аріт К.В., на підставі довідки про автоматичний розподіл справ між суддями.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.12.2015 р. було прийнято справу №922/3526/14 до розгляду та призначено до розгляду у судовому засіданні на 12.01.2016 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.01.2016 р. було відкладено розгляд справи на 25.01.2016 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.01.2016 р. було продовжено строк розгляду спору по 18.02.2016 р. включно, та відкладено розгляд справи на 09.02.2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.02.2016 р. було прийнято до розгляду клопотання відповідача про призначення експертизи та зупинення провадження по справі, та розгляд справи відкладено на 11.02.2016 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.02.2016 р. для розгляду справи №922/3526/14 було призначено колегію суддів.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 09.02.2016 року було визначено склад колегії: головуючий суддя Аріт К.В., судді Суярко Т.Д., Лавренюк Т.А.

10.02.2016 р. представник позивача-2 надав до суду заперечення (вх.№4357) на клопотання про призначення експертизи.

11.02.2016 р. представник позивача-1 надав до суду пояснення (вх.№4576) щодо клопотання про призначення експертизи.

11.02.2016 р. прокурор надав до суду заперечення (вх.№4602) на клопотання про призначення експертизи.

Судом було досліджено та долучено до матеріалів справи всі надані сторонами документи.

В судовому засіданні 11.02.2016 р. було оголошено перерву до 24.02.2016 року до 09:30.

У зв'язку з хворобою судді Суярко Т.Д., протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 23.02.2016 року склад колегії було змінено, справа розглядається у складі колегії суддів: головуючий суддя Аріт К.В., судді Лаврова Л.С., Лавренюк Т.А.

23.02.2016 р. відповідач надав до суду за супровідним листом (вх.№6144) документи для долучення до справи.

24.02.2016 р. відповідач надав до суду додаткові заперечення на позов (вх.№6201).

24.02.2016 р. відповідач надав до суду клопотання (вх.№6202) про зупинення провадження по справі, у зв'язку з переглядом справи у Верховному суді України.

Судом було досліджено та долучено до матеріалів справи всі надані сторонами документи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.02.2016 р. було відкладено розгляд справи на 14.03.2016 р.

У судовому засіданні 14.03.2016 р. прокурор та позивач-2 заперечували проти призначення експертизи по справі та зупинення провадження по справі, позов підтримували.

У судове засідання 14.03.2016 р. представник позивача-1 не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

У судовому засіданні 14.03.2016 р. представник відповідача підтримував клопотання про призначення експертизи, а клопотання про зупинення провадження по справі, у зв'язку з переглядом справи у Верховному суді України не підтримав, проти позову заперечував, з підстав, зазначених у відзиві.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Отже, суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, встановив наступне.

Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Харківській області 22.07.2011 року видало КП "Малоданилівський комунальник" дозвіл на спеціальне водокористування Укр.№5320 А/Хар., яким визначено ліміти скиду стічних вод у р.Лопань.

З 02.12.2013р. по 13.12.2013р. Державною екологічною інспекцією в Харківській області проведена позапланова перевірка КП "Малоданилівський комунальник" дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

Актом перевірки №1671/01-03/07-11 встановлено, що відповідач допустив перевищення нормативів ГДС забруднюючих речовин в складі стічних вод, встановлених дозволом на спеціальне водокористування Укр. №5320 А/Хар від 25.07.2011р., що є порушенням ст. 44 Водного кодексу України, ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.17 Закону України "Про відходи" та ст.35 Закону України "Про охорону земель".

В акті перевірки вказано, що перевірка проводилась за участю директора КП "Малоданилівський комунальник" ОСОБА_3, який від підпису відмовився.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акту органу державного нагляду (контролю).

Однак, директор КП "Малоданилівський комунальник" акт не підписав, зауважень не надав.

За наслідками виявленого порушення природоохоронного законодавства державним інспектором Харківської області складено протокол про адміністративне правопорушення №000279 від 13.02.2014р. та прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення №07-26-83 від 13.02.2014р., якою начальника КП "Малоданилівський комунальник" ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.52, ч.2 ст.61, ст.ст.59, 60, 61 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 850,00 грн. Даний штраф сплачено ОСОБА_3 за квитанцією №14_12 від 27.02.2014р.

Відповідно до наданих протоколів дослідження стічних вод, які містяться в матеріалах справи, дослідження водного обєкта (р. Лопань) проводилося:

- за період з 03.05.2012р. по 09.07.2012р. - Дергачівською районною санітарно-епідеміологічною станцією, протокол дослідження води №386 від 03.05.2012 року та протокол №667 від 09.07.2012р.;

- за період з 28.09.2012р. по 12.12.2012р - Дергачівською районною санітарно-епідеміологічною станцією, протокол дослідження води №884 від 28.09.2012 року та протокол №1141 від 12.12.2012р.;

- за період з 29.03.2013р. по 27.09.2013р. - ТОВ "Науково-дослідний інститут профілактичної медицини", протокол дослідження води №26-вд/54 від 29.03.2013р., протокол №64-вд/115 від 18.06.2013р. та протокол дослідження води №97-вд/168 від 27.09.2013р..

Відповідно до довідки №13 від 07.02.2012р., наданої КП "Малоданилівський комунальник", фактично ним з очисних споруд за період з 26.04.2012р. по 03.07.2012р. скинуто 16,8 тис. м3; з 24.09.2012р. по 07.12.2012р. 15,8 тис. м3; з 19.03.2013р. по 20.08.2013р. 46,2 тис. м3.

У зв'язку з виявленим порушенням, посадовими особами Державної екологічної інспекції з урахуванням норм передбачених "Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів", затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №389 від 20.07.2009р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14.08.2009р. за №767/16783, розраховано суму шкоди в розмірі 57641, 88 грн.

Не погодившись з вказаною вище перевіркою та винесеним приписом, відповідач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Харківській області, за участю прокурора Дергачівського району Харківської області, визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції в Харківській області щодо застосування результатів перевірки, викладених в акті перевірки №1671/01-03/07-11 від 13.12.2013р. шляхом направлення на адресу КП "Малоданилівський комунальник" вимоги у формі претензії №91 від 05.05.2014р. про відшкодування збитків, заподіяних державі у розмірі 57641,88 грн.; визнати протиправною та скасувати вимогу Державної екологічної інспекції в Харківській області, викладену у формі претензії №91 від 05.05.2014р. про відшкодування збитків, нанесених державі, у розмірі 57641,88 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2014р. позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2015р. скасовано рішення суду першої інстанції. Прийнята нова постанова, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано претензію Державної екологічної інспекції у Харківській області № 91 від 05.05.2014р. про відшкодування збитків, нанесених державі, у розмірі 57641,88 грн. В іншій частині в задоволені позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 23.06.2015р. постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2015р. змінено, в задоволенні позовних вимог КП "Малоданилівський Комунальник" до Державної екологічної інспекції у Харківській області, за участю прокурора Дергачівського району Харківської області про визнання протиправною та скасування претензії Державної екологічної інспекції у Харківській області №91 від 05.05.2014р. про відшкодування збитків, нанесених державі, у розмірі 57641,88 грн. відмовлено. В решті постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2015р. залишено без змін.

Директор КП "Малоданилівський Комунальник" ОСОБА_3 також звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з вимогою про визнання дій Державної екологічної інспекції у Харківській області незаконними, якою просить визнати дії Державної екологічної інспекції у Харківській області щодо складання постанови від 13.02.2014р. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. незаконними та скасувати її. Постановою від 24.07.2015р. Дергачівського районного суду Харківської області у задоволені позовних вимог відмовлено. Постановою від 06.10.2015р. Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, постанову від 24.07.2015р. Дергачівського районного суду Харківської області скасовано та позов залишено без розгляду. Отже, постанова про накладення адміністративного стягнення є чинною.

Відповідно до ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2015 має преюдиційне значення.

Відповідно до ст.13 Конституції України природні ресурси, що знаходяться у межах території України, є об'єктами права власності українського народу й повинні використовуватися відповідно до закону.

Статтею 1 Водного кодексу України визначено, що водокористування - використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів), а термін "ліміт скиду забруднюючих речовин " як граничний обсяг скиду забруднюючих речовин у поверхневі водні об'єкти, який встановлюється в дозволі на спеціальне водокористування; вода зворотна - вода, що повертається за допомогою технічних споруд і засобів з господарської ланки кругообігу води в його природні ланки у вигляді стічної, шахтної, кар'єрної чи дренажної води.

Згідно з ст.44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані, зокрема, дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території (п.3); не допускати порушення прав, наданих іншим водокористувачам, а також заподіяння шкоди господарським об'єктам та об'єктам навколишнього природного середовища (п.5), здійснювати облік забору та використання вод, вести контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами (п.7), здійснювати погоджені у встановленому порядку технологічні, лісомеліоративні, агротехнічні, гідротехнічні, санітарні та інші заходи щодо охорони вод від вичерпання, поліпшення їх стану, а також припинення скидання забруднених стічних вод (п.8); виконувати інші обов'язки щодо використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів згідно з законодавством (п.14).

За ст.ст. 110 та 111 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у, зокрема, забрудненні та засміченні вод.

Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Статтею 70 Водного кодексу України передбачено, що скидання стічних вод у водні об'єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин. Водокористувачі зобов'язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони перевищують гранично допустимі скиди токсичних речовин та містять збудників інфекційних захворювань та за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи.

Відповідно до ч.1 ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Згідно з п.п.2.2 та 2.3 Методики №389 факт наднормативного скиду забруднюючих речовин у водний об'єкт зі зворотними водами встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки суб'єктів господарювання та розрахунковим методом.

При визначенні наднормативних скидів забруднюючих речовин у водний об'єкт зі зворотними водами використовуються результати інструментально-лабораторних вимірювань лабораторій, які атестовані на право проведення відповідних інструментально-лабораторних вимірювань, або розрахункові методи.

За п.5.2. Методики №389 у разі відсутності у суб'єкта господарювання первинної документації (журнали обліку за формами ПОД-11, ПОД-13) та протоколів виконання вимірювань складу та властивостей стічних вод розрахунок маси наднормативного скиду забруднюючих речовин виконується на підставі даних державної статистичної звітності 2-ТП (водгосп), затвердженої наказом Державного комітету статистики України №230 від 30.09.1997р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.10.1997р. за N 480/2284, та лімітів скиду забруднюючих речовин, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування, за формулою.

Судом встановлено що керівник КП "Малоданилівський комунальник" уклав договір із Дергачівською райСЕС та ТОВ "НДІ Профілактичної медицини" на проведення лабораторного контролю якості стічних вод № 64-13 від 19.03.2013р., тому Державна екологічна інспекція обґрунтовано використала результати лабораторних досліджень стічних вод для встановлення факту наднормативного скиду забруднюючих речовин та нарахування шкоди.

Так, згідно протоколу дослідження води поверхневих водоймищ, прибережних зон морів і стічних вод №97-вд/168 від 27.09.2013р., лабораторією ТОВ "НДІ Профілактичної медицини", які проводились за договором з відповідачем на проведення таких досліджень, встановлено факт наднормативного скиду забруднюючих речовин з перевищенням нормативів ГДС по БСКп, азоту амонійному, СПАР, фосфатам.

Згідно з п.1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №464 від 10.09.2008р., акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Пунктом 4.13. цього Порядку визначено, що за результатами проведеної планової або позапланової перевірки, в тому числі спільно з іншими органами державного нагляду (контролю), державним інспектором складається уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.

В матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на незаконність дій посадових осіб, що здійснювали перевірку.

Акт перевірки №1671/01-03/07-11 є чинним, зафіксовані в ньому порушення не спростовані відповідачем, інші документи також доводять наявність шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу.

Відповідно до ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Судом встановлено, що між діями відповідача та наслідками у вигляді шкоди є безпосередній причинний звязок, а зазначені норми вказаного вище Порядку №464 від 10.09.2008р. не дають правових підстав вважати, що за своїм змістом чи формою акт перевірки не може підтверджувати викладених у ньому обставин. Із вказаних вище норм зазначеного Порядку не вбачається, що акт перевірки не є належним доказом.

Отже, враховуючи те, що акт №1671/01-03/07-11 від 13.12.2013р., яким встановлено факт порушення відповідачем природоохоронного законодавства, є чинним та обставини, зафіксовані ним в частині порушення відповідачем ст.ст. 44, 70 Водного кодексу України не спростовані під час розгляду справи по суті та беручи до уваги принцип презумпції вини правопорушника, суд дійшов висновку про доведеність підстав настання цивільно-правової відповідальності КП "Малоданилівський комунальник".

З урахуванням викладеного, суд, перевіривши розрахунок штрафу, нарахованого прокурором, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та таким, що відповідає нормам чинного законодавства, а тому нарахована сума підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, суд керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких, судовий збір покладається на відповідача у розмірі ставки, що діяла на час подання позову, та підлягає стягненню до державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.1, 12, 33,35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Малоданилівський комунальник" (код 23453098, Харківська обл., Дергачівський р-н, смт. Мала Данилівка, вул. Ювілейна,5) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції в Харківській області (код 37999518, 61022, м.Харків, м-н Свободи,5, Держпром, 1 під'їзд, 2 поверх) шкоду в розмірі 57641,88 гривень, завдану внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

Стягнути з Комунального підприємства "Малоданилівський комунальник" (код 23453098, Харківська обл., Дергачівський р-н, смт. Мала Данилівка, вул. Ювілейна,5) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 1827,00 гривень судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.03.2016 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6