ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

23.03.2016 Справа № 28/14

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

розглянувши матеріали скарги № 19-12/330 від 27.01.2016 Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про визнання бездіяльності державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не накладання арешту на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунках в цінних паперах в рамках виконавчого провадження №26701897 протиправною та зобовязання ВДВС вчинити дії

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ в особі філії „Центрально-Міське відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Макіївка Донецької області, м. Макіївка

до Державного підприємства „Макіїввугілля, м. Макіївка

про стягнення заборгованості в сумі 95786173,41 грн.

Представники сторін

від стягувача: ОСОБА_1 за довіреністю

від боржника: не зявились

від ВДВС: ОСОБА_2 за довіреністю

Рішенням господарського суду Донецької області № 28/14 від 02.02.2011 задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк до Державного підприємства Макіїввугілля, м.Макіївка та стягнуто з Державного підприємства „Макіїввугілля (86157, Донецька область, м.Макіївка, пл. Радянська, 2, , п/р № 8430 у філії ЦМВ ПІБ м.Макіївки, МФО 334516) на користь Публічного акціонерного товариства „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (01001, м.Київ, пров. Шевченко, 12, , відомостей про рахунки не має) в особі філії „Центрально-Міське відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Макіївка Донецької області (86157, Донецька область, м. Макіївка, м-н Сонячний, 12, , МФО 334516) заборгованості за кредитом 66500000,00грн., заборгованості за відсотками 29286173,41грн., судові витрати по сплаті державного мита в сумі 25500,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00грн.

У відповідності з вимогами ст.116 Господарського процесуального кодексу України був виданий відповідний наказ від 14.02.2011. В наказі по справі № 28/14 від 14.02.2011 зазначені поточні рахунки боржника.

28.01.2016 на адресу господарського суду Донецької області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк № 19-12/330 від 27.01.2016 про визнання бездіяльності державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, щодо не накладання арешту на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунках в цінних паперах в рамках виконавчого провадження №26701897 протиправною та зобовязання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 винести постанову про накладання арешту на кошти та інші цінності Державного підприємства „Макіїввугілля (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13), зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах в межах суми стягнення в рамках виконавчого провадження №26701897.

Ухвалою господарського суду від 28.01.2016 відновлено наступні документи втраченої справи №28/14: ухвала про порушення провадження по справі від 04.01.2011, ухвала про відкладення розгляду справи від 19.01.2011, рішення господарського суду Донецької області від 02.02.2011, ухвала господарського суду Донецької області від 18.02.2013, ухвала господарського суду Донецької області від 25.02.2013, ухвала Донецького апеляційного господарського суду про порушення апеляційного провадження від 14.03.2013, постанова Донецького апеляційного господарського суду від 26.04.2013, ухвала Вищого господарського суду України від 20.05.2013 та призначено до розгляду скаргу в судовому засіданні на 10.02.2016.

Представник стягувача в судовому засіданні наполягав на задоволенні скарги та надавав пояснення по суті скарги.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, пояснень по суті не надав, ухвали суду направлялись на адресу відповідача, визначену в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, тому відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судових засідань.

14.03.2016 від Департаменту ДВС МЮ України надійшли заперечення на скаргу, в яких зазначено, що скарга не підлягає задоволенню. В обгрунтування своєї позиції виконавча служба зазначає, що накладення арешту на кошти та інші цінності боржника, які перебувають на рахунках і вкладах у банках є не обовязком, а правом державного виконавця. Виконавчою службою до матеріалів справи надані матеріали виконавчого провадження. В судових засіданнях представник виконавчої служби проти задоволення скарги заперечував.

Розгляд скарги відкладався на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши вказану скаргу, господарським судом встановлено наступне:

Стягувач, Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою (вих.39(2)-9/2093 від 17.05.2011), в якій просив відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 14.02.2011 по виконанню рішення господарського суду Донецької області №28/14 від 02.02.2011 та накласти арешт на майно та кошти боржника.

25.05.2011 відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №26701897.

Відповідно до вимог ч.1 п.15 ст.37, ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» в звязку з тим, що боржник ОСОБА_4 Міністерства палива та енергетики України №568 від 10.11.2005 включений до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості на строк дії процедури погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» від 05.05.2005 №312/439 державним виконавцем 21.06.2011 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до п.3.4 ст.3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» (в редакції на час прийняття постанови про поновлення виконанвчого провадження) процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 1 січня 2014року, в звязку з чим 04.03.2014 поновлено виконавче провадження.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.02.2013 задоволено заяву ДП «Макіїввугілля» про відстрочку виконання рішення. Відстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області від 02.02.2011 по справі №28/14 до 31.12.2015.

Боржник, Державне підприємство „Макіїввугілля, м. Макіївка направив на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про зупинення виконавчого провадження від 19.03.2014 № 08-81/183 у звязку з відстроченням виконання рішення господарського суду Донецької області від 02.02.2011 по справі №28/14 до 31.12.2015. В листі божника наявний номер його поточного рахунку, відкритий в установі позивача. Однак, виконавче провадження зупинено не було.

Скаржником 22.09.2015 на адресу ВПВР Департаменту ДВС МЮ України надіслано клопотання вих.№19-244 від 22.09.2015, в якому просить поновити виконавче провадження №26701897 та накласти арешт на грошові кошти боржника, які знаходяться на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах.

01.02.2016 державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження №50140228, яке веде Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м.Київ.

Постановою від 01.02.2016 накладено арешт на все майно, що належить боржнику та оголошено заборону на відчуження будь-якого майна, що належить боржнику.

Оскільки виконавча служба не наклала арешт на кошти та інші цінності боржника, стягувач звернувся до суду зі скаргою.

В силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно частини п'ятої ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. ст. 115, 116 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 1, 2 Закону України Про виконавче провадження та ст. 115 ГПК України виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

В силу ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 11 вказаного Закону закріплені повноваження державного виконавця, у тому числі, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ст. 27 Законом України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно п. 2 ст. 30 зазначеного закону державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Відповідно до п. 3.8.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/50 від 02.04.2012 (надалі Інструкція), вбачається, що за зведеним виконавчим провадженням арешт на майно боржника накладається у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Одночасно, у відповідності до п.п. 2, 4, 8 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. Державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника.

За змістом ст. 57 Закону України Про виконавче провадження, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Під час прийняття державним виконавцем постанови про арешт майна боржника арешт поширюється на усі поточні рахунки боржника, у тому числі ті, що будуть відкриті боржником після винесення державним виконавцем постанови про арешт майна.

Згідно з приписами п. 3 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Згідно п. 4.1.8. Інструкції, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобовязаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 Закону.

У відповідності до п. 4.1.9. Інструкції зазначено, що на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших фінансових установах, накладається арешт, про що виноситься постанова державного виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчими документами, виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій та вказується номер рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС.

Згідно п. 4.2.9. Інструкції, арешт на цінні папери накладається згідно з Порядком накладення арешту на цінні папери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.99 № 1744. Зберігання цінних паперів здійснюється відповідно до Положення про порядок і умови зберігання цінних паперів, на які накладено арешт, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.10.99 № 489, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.10.99 за № 740/4033 (із змінами).

Отже, перевірка державним виконавцем майнового стану боржника кожні два тижні щодо виявлення рахунків боржника, накладання арешту на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на банківських рахунках є складовим елементом процесу виконання рішень суду, який застосовується органами державної виконавчої служби України для збереження та звернення стягнення на грошові кошти боржника за рішенням суду.

Вивчивши матеріали виконавчого провадження, наданого до матеріалів справи виконавчою службою, судом встановлено, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при примусовому виконанні наказу Господарського суду Донецької області від 14.02.2011 по справі №28/14 накладено арешт на все майно, що належить боржнику та оголошено заборону на його відчуження, проте не вчинено жодних дій, щодо розшуку банківських рахунків боржника, не вжито невідкладних заходів щодо отримання інформації від банківських установ щодо залишку коштів на рахунках боржника та не винесено постанови про накладення арешту на кошти боржника, що знаходяться на його банківських рахунках, що є порушенням приписів Закону України Про виконавче провадження та свідчить про незаконну бездіяльність органу Державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що державний виконавець всупереч вимогам Закону України "Про виконавче провадження" не вжито відповідних заходів передбачених чинним законодавством, спрямованих на своєчасне, неупереджене і повне проведення виконавчих дій щодо примусового виконання рішення у справі №28/14, що є підставою для задоволення скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк № 09-12/330 від 27.01.2016 про визнання бездіяльності державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, щодо не накладання арешту на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунках в цінних паперах в рамках виконавчого провадження протиправною та зобовязання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 винести постанову про накладання арешту на кошти та інші цінності Державного підприємства „Макіїввугілля (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13), зокрема, на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах в межах суми стягнення в рамках виконавчого провадження.

Посилання органу ДВС на те, що арешт коштів на рахунках боржника є його правом не спростовує вищевикладених висновків суду щодо допущення бездіяльності органом ДВС та не вжиття ним всіх необхідних, можливих та достатніх дій з метою повного та всебічного виконання судового рішення.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

УХВАЛИВ:

Скаргу № 09-12/330 від 27.01.2016 Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, щодо не накладання арешту на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунках в цінних паперах в рамках виконавчого провадження протиправною.

Зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 винести постанову про накладання арешту на кошти та інші цінності Державного підприємства „Макіїввугілля (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13), зокрема, на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах в межах суми стягнення в рамках виконавчого провадження.

Суддя Г.Є. Курило