РІШЕННЯ

15.03.2016Справа №910/2813/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/2813/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Авакс Проф», м. Тернопіль,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Укршляхбуд», м. Київ,

про стягнення 180 185,50 грн.,

за участю представників:

позивача - Свірський Т.В. (довіреність від 14.03.2016 № б/н);

відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авакс Проф» (далі - ТОВ «Авакс Проф») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Укршляхбуд» (далі - ТОВ «Укршляхбуд»): 140 960 грн. боргу за договором надання послуг від 09.06.2015 № 09/06-2015/1 (далі - Договір); 32 020,60 грн. пені; 5 215,50 грн. втрат від інфляції; 1 989,40 грн. 3% річних, а всього 180 185,50 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2016 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 15.03.2016.

04.03.2016 до суду надійшло клопотання ТОВ «Авакс Проф» про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 у задоволенні клопотання ТОВ «Аавакс Проф» відмовлено.

15.03.2016 позивач подав суду документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 15.03.2016 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Ухвала Господарського суду міста Києва була надіслана учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті такої ухвали.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 15.03.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складався протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

09.06.2015 ТОВ «Авакс Проф» (виконавець) та ТОВ «Укршляхбуд» (замовник) було укладено Договір, за умовами якого:

- на підставі Договору виконавець зобов'язується надати послуги спецтехнікою, а замовник - прийняти послуги та оплатити їх вартість, згідно актів надання-отримання послуг (далі - акт) (пункт 1.1 Договору);

- послуги вважаються наданими з моменту підписання акта надання послуг (пункт 1.2 Договору);

- вид послуг, їх вартість та об'єми зазначаються в актах та/або специфікаціях до Договору (пункт 1.3 Договору);

- загальна ціна Договору складається із сум вартості послуг, наданих виконавцем протягом строку дії Договору, зазначених в актах (пункт 2.1 Договору);

- виконавець зобов'язаний своєчасно і якісно надати послуги і по їх закінченню - скласти акт та передати його замовнику. При неможливості з тих чи інших причин надати послуги, виконавець зобов'язаний негайно повідомити письмово про це замовника (пункт 3.1 Договору);

- замовник зобов'язаний протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту отримання акта, підписати його або надати виконавцеві вмотивовані зауваження в письмовому вигляді. При відсутності таких зауважень в п'ятиденний строк з моменту отримання, акт вважається погодженим, а послуги прийнятими, відповідно до умов Договору (пункт 3.2 Договору);

- замовник зобов'язаний оплатити вартість послуг, згідно умов Договору (пункт 3.3 Договору);

- замовник зобов'язаний, зокрема: своєчасно і в повному обсязі здійснювати оплату за Договором (підпункт 5.2.2 пункту 5.2 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту підписання Договору та дійсний до 31.12.2015. В частині виконання зобов'язань Договір діє до фактичного їх виконання (пункт 9.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - директором Грохолою Н.М., який діяв на підставі статуту, та від відповідача - директором Арутюняном Г.В., який діяв на підставі статуту, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, укладений позивачем і відповідачем договір за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 394 260 грн., що підтверджується такими актами здачі-приймання робіт (надання послуг): від 18.06.2015 № ОУ-000352 на суму 104 800 грн.; від 30.06.2015 № ОУ-000404 на суму 35 920 грн.; від 30.06.2015 № ОУ-000428 на суму 7 875 грн.; від 06.07.2015 № ОУ-000429 на суму 21 000 грн.; від 13.07.2015 № ОУ-000454 на суму 58 645 грн.; від 20.07.2015 № ОУ-000468 на суму 62 350 грн.; від 27.07.2015 № ОУ-000482 на суму 60 980 грн.; від 03.08.2015 № ОУ-000514 на суму 42 690 грн.

Акти від 18.06.2015 № ОУ-000352 та від 30.06.2015 № ОУ-000404 підписані повноважними представниками та скріплені печатками без зауважень.

У свою чергу, решта актів (від 30.06.2015 № ОУ-000428; від 06.07.2015 № ОУ-000429; від 13.07.2015 № ОУ-000454; від 20.07.2015 № ОУ-000468; від 27.07.2015 № ОУ-000482; від 03.08.2015 № ОУ-000514) були передані відповідачу на підписання, але останнім не підписані та не повернуті позивачу.

Крім того, ТОВ «Украшляхбуд» не надало обґрунтованої відмови від підписання вказаних актів.

Позивач вказує, що примірники актів ним передавалися відповідачу в день їх підписання зі сторони ТОВ «Авакс Проф».

Крім того, позивач надіслав акти на підписання відповідачу листом від 11.08.2015 № 131, що підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком від 11.08.2016.

Вказаний лист було отримано відповідачем 08.09.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, акти на підставі пункту 3.2 Договору вважаються підписаними, а послуги мають бути оплачені.

Відповідач частково виконав обов'язок з оплати, перерахувавши позивачу грошові кошти у сумі 253 300 грн., що підтверджується такими платіжними дорученнями: від 09.06.2015 № 306 на суму 104 800 грн.; від 26.06.2015 № 328 на суму 49 750 грн.; від 08.07.2015 № 342 на суму 49 750 грн.; від 31.07.2015 № 405 на суму 49 000 грн.

Таким чином, заборгованість за надані позивачем послуги складає 140 960 грн.

Позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 27.10.2015 № 183 з вимогою погасити борг.

Конверт з претензію було повернуто з адреси відповідача з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 5 215,50 грн. втрат від інфляції, 1 989,40 грн. 3% річних і 32 020,60 грн. пені. Позивач визначає період прострочення з 19.07.2015 по 17.01.2016 для пені; з вересня по грудень 2015 року для втрат від інфляції; з 19.07.2015 по 17.01.2016 для 3% річних.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату наданих послуг замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день затримки платежу.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Разом з тим, у пункті 5.3 Договору вказано, що сторони домовилися, що стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну оплату робіт за Договором відповідно до частини третьої статті 232 ГК України не обмежується строком нарахування та припиняється в день повного виконання стороною зобов'язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій у відповідності до статті 259 ЦК України продовжується до трьох років.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони неправильні в частині визначення розміру 3% річних і пені.

За розрахунком суду стягненню з відповідача підлягає 32 020,58 грн. пені та 1 988,66 грн. 3 % річних.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укршляхбуд» (02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, офіс 710; ідентифікаційний код: 35381644) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Авакс Проф» (46000, м. Тернопіль, вул. Д.Лук'яновича, 8; ідентифікаційний код: 37306789): 140 960 (сто сорок тисяч дев'ятсот шістдесят) грн. боргу; 32 020 (тридцять дві тисячі двадцять) грн. 58 коп. пені; 1 988 (одну тисячу дев'ятсот вісімдесят вісім) грн. 66 коп. 3% річних; 5 215 (п'ять тисяч двісті п'ятнадцять) грн. 50 коп. втрат від інфляції та 2 702 (дві тисячі сімсот дві) грн. 77 коп. судового збору.

3. У решті позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 21.03.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук