КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р. Справа№ 61/460-5/435-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Сотнікова С.В.

за учаті представників сторін:

від апелянта - Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк": Дзюрман О.А. представник за довіреністю № 26 від 26.02.2016;

від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Домані Групп" - Ткачука С.В. представник за довіреністю б/н від 01.12.2014.

розглянувши матеріали апеляційної скарги публічного акціонерного товариства

"Родовід Банк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2016

у справі №61/460-5/435-2012 (суддя Зеленіна Н.І.)

за заявою публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення

Господарського суду міста Києва від 14.05.2013

у справі №61/460-5/435-2012

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Домані Групп"

до 1) державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства

юстиції України

2) публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні

відповідача-2 Компанія "Союз Віктан Груп Лтд." (Soyuz-Viktan Group LTD)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Домані Групп" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства (далі - ДП) "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України про зобов'язання вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна реєстраційний запис № 11608363 (контрольна сума А1616Е75А7).

13.12.2011 ТОВ "Домані Групп" звернулось до суду з заявою про зміну предмету позову, відповідно до якої просило суд змінити предмет позову, доповнивши позовні вимоги новою вимогою про визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Родовід Банк" права застави на підставі договору застави № 79.1/36-3.2-07 від 18.10.2007 між Союз-Віктан Груп Лтд. (Soyuz-Victan Group Ltd.), компанією за законодавством острову Мен, та Відкритим акціонерним товариством (далі - ВАТ) "Родовід Банк", предметом застави за яким є майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку (знак для товарів і послуг) "MEDOFF", комбінація позначень якої визначається Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 45272 від 15.11.2004, виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.05.2013 позов задоволено; визнано відсутнім у ПАТ "Родовід Банк" права застави на підставі Договору застави № 79.1/36-З.2-07 від 18.10.2007, укладеного між компанією за законодавством острову Мен "Союз-Віктан Груп Лтд." (Soyuz-Victan Group Ltd.) та ВАТ "Родовід Банк", предметом застави за яким є майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку (знак для товарів і послуг) "MEDOFF", комбінація позначень якої визначається Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 45272, виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України 15.11.2004; зобов'язано ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна реєстраційний запис № 11608363 (контрольна сума А1616Е75А7); та стягнуто з ПАТ "Родовід Банк" на користь ТОВ "Домані Групп" суму сплаченого державного мита в розмірі 1026,00 грн і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 236,00 грн.

02.09.2015 ПАТ "Родовід Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 14.05.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "Родовід Банк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2013 у справі № 61/460-5/435-2012.

Згадану ухвалу господарського суду першої інстанції мотивовано тим, що господарським судом міста Києва при ухваленні рішення від 14.05.2013 за наслідком розгляду даної спарви, було враховано фактичні обставини недійсності укладених з ОСОБА_6 правочинів на які посилається заявник, як нанововиявлену обставину.

Суд першої інстанції визнав необґрунтованими та недоведеними доводи ПАТ "Родовід Банк" про те, що він дізнався про наявність ухвал Дарницького районного суду міста Києва у справах № 753/3034/13 та № 953/3032/13 лише 11.08.2015.

Судом першої інстанції було прийнято до уваги, що обставини, на які заявник посилається як на нововиявлені, можуть лише підтвердити факт недійсності укладених правочинів, у той час коли така недійсність була врахована судом при прийнятті рішення у даній справі від 14.05.2013.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ПАТ "Родовід Банк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 у справі № 61/460-5/435-2012 та прийняти нове рішення, яким рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2013 у справі № 61/460-5/435-2012 скасувати, в задоволенні позову ТОВ "Домані Групп" до ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції, ПАТ "Родовід Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 - компанія "Союз Віктан Груп Лтд." (Soyuz-Viktan Group LTD), про зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята внаслідок неповного з'ясування обставин справи, а саме нововиявлених обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В підтвердження доводів апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано встановлення факту підроблення документів, які підписувались від імені ОСОБА_6 про, що зазначено вироку суду у кримінальному провадженні та, що свідчать про ухвалення судом 14.05.2013 незаконного та необгрунтованого рішення, що є обов'язковою умовою для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Скаржник вказує на те, що нововиявлені обставини не були та не могли бути відомі апелянту на час розгляду справи, оскільки представнику ПАТ "Родовід Банк" пред'явили матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для ознайомлення - 11.08.2015.

Апелянт зазначає, що прийняття підроблених документів в якості належних та допустимих доказів, відмова в задоволенні заяв скаржника про витребування доказів та залучення у справі ОСОБА_6 є порушенням господарським судом першої інстанції норм процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів з розгляду апеляційної скарги ПАТ "Родовід Банк" у справі № 61/460-5/435-2012 сформовано колегію у складі суддів: Верховець А.А. - головуючий, Доманська М.Л., Сотніков С.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 у справі № 61/460-5/435-2012 апеляційну скаргу ПАТ "Родовід Банк" було прийнято до провадження згаданою колегією суддів, призначено до розгляду на 15.03.2016.

15.03.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником апелянта Дзюрман О.А. було подано клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі № 61/460-5/435-2012 до набрання законної сили рішення у справі № 17/297. Клопотання обгрунтоване тим, що Господарський суду міста Києва ухвалюючи рішення від 14.05.2013 в мотивувальній частині послався на висновки викладені у рішенні Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 у справі № 17/297, проте, станом на 14.05.2013 рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 у справі № 17/297 не набрало законної сили (набрало законної сили лише 29.01.2014), у зв'язку з чим в порушення ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України визнав встановленими обставини, які були встановлені рішенням, що не набрало законної сили. На сьогоднішній день згадане рішення залишене без змін судами апеляційної та касаційної інстанції набрало законної сили та має преюдиціальне значення в силу ч. 3 ст. 35 ГПК України.

У той же час, на думку, апелянта загадане рішення підлягає перегляду за тими ж нововиявленими обставинами, що й у справі № 61/460-5/435-2012. Скаржник зазначає, що звертався до Господарського суду міста Києва з аналогічною заявою про перегляд за нововиявленими обставинами й рішення у справі № 17/297. Однак, ухвалою господарського суду міста Києва від 04.09.2015 згадану заяву ПАТ «РОДОВІД БАНК» у справі повернуто без розгляду в зв'язку з чим апелянт оскаржив згадане рішення суду першої інстанції до Київського апеляційного господарського суду.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції 15.03.2016 заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Розглядаючи дане клопотання в судовому засіданні апеляційної інстанції 15.03.2016 судова колегія дійшла висновку про його необгрунтованість, в зв'язку з чим згадане клопотання було залишено без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з'ясовувати: як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Колегія суду критично ставиться до вимог зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішення у справі № 17/297 за заявою ПАТ «РОДОВІД БАНК» про перегляд за новоиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013, відзначаючи, що зазначене вище рішення відсутнє, а прийняття Господарським судом міста Києва ухвали від 04.09.2015 про повернення згаданої вище заяви без розгляду та подальше апеляційне оскарження такої ухвали не може бути причиною зупинення провадження у справі за № 61/460-5/435-2015.

15.03.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником апелянта Дзюрман О.А. було подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи - ОСОБА_6 та про витребування документів.

Обгрунтовуючи заявлені клопотання перед початком судового розгяду в апеляційній інстанції, скаржник зазначає, що належними доказами у справі стануть пояснення самого ОСОБА_6 у відповідності до ст. 32 ГПК України та які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Крім того, представник апелянта вважає необхідним витребувати документи (перелік яких міститься в клопотанні), які знаходяться у позивача, оскільки подавалися як докази до зустрічного позову у справі № 17/297 та знаходяться у ТОВ «Фірма «Союз-Віктан» ЛТД.

Представник заявника у судовому засіданні 15.03.2016 підтримала подані клопотання та зазначила, що про правочини у спірних правововідносинах, які укладались від імені ОСОБА_6, останній нічого не знав, яким чином відбулось оформлення довіреності яка є завідомо підробленою від імені ОСОБА_6 йому невідомо. Дану обставину апелянт обгрунтовує з посиланням на письмові пояснення ОСОБА_6, що містяться в матеріалах кримінального провадження щодо ТОВ «Фірма «Союз-Віктан» та які також додані до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у даній справі.

Представник позивача заперечував проти задоволення вказаних клопотань.

Розглянувши клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_6 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та заслухавши пояснення і заперечення представників сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов'язки сторін, крім права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду звертає увагу, що підставою для залучення ОСОБА_6 у якості третьої особи до участі у даній справі апелянтом зазначено як, надання пояснень, які мають значення не лише для вирішення спору по суті, але й для прийняття рішення за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Проте, представником скаржника під час судового засідання 15.03.2016 наголошувалось, що ОСОБА_6 нічого про вчинювані від його імені правочини не знав та яким чином відбулось їх оформлення йому не відомо.

Отже, вбачається, що заявлене клопотання не є обгрунтованим та в судовому засіданні спростовуються доводи щодо підстав його заявлення.

Крім того, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо обгрунтованості відмови у задоволенні згаданих вище клопотань в суді першої інстанції з огляду на момент визначений законодавством України до якого можливе залучення особи до участі у справі в якості третьої особи, а саме, момент прийняття господарським судом рішення у справі та враховано, що рішення господарського суду у справі № 61/460-5/435-2012 було прийнято 14.05.2013 та набрало законної сили, у межах розгляду даної заяви судом може бути вирішено питання про залучення або відмову у залученні до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, лише після скасування рішення суду та повторного розгляду справи у відповідності до ст. 114 ГПК України.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду також погоджується з висновком суду першої інстанції та з тих же підстав відмовляє у задоволенні клопотання про витребування доказів - як таких, що можуть мати значення для вирішення спору по суті, у випадку скасування судових рішень у даній справі.

В судовому засіданні 15.03.2016 присутній представник скаржника навів свої доводи, міркування та заперечення, викладені безпосередньо в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив суд в задоволенні скарги відмовити.

По закінченні судового засідання, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Пунктом 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 зазначалось, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК України господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни. Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, ст. 38 ГПК України (п. 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17). ГПК України не надає господарському суду права повертати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, якщо суд вважає, що таких обставин немає. У цих випадках, з'ясувавши за результатами розгляду відповідної заяви в порядку ст. 114 ГПК України відсутність нововиявлених обставин, господарський суд виносить ухвалу про залишення судового рішення без змін. (п. 8.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17).

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення (8.6, 8.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17).

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників відповідача-2 (заявника) та позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення проти її задоволення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви і вирішення порушених у ній питань по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк", яким в подальшому змінено найменування організаційно-правової форми на Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк", та Фірмою "Союз-Віктан ЛТД" було укладено Кредитний договір № 79.1/36-КЛТ-07, яким встановлено мету, порядок та умови видачі (надання) банком в майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в гривнях в межах загальної суми 50 500 000,00 грн. на основі додаткових угод про видачу (надання) кредиту (траншу) до цього Договору, які є його невід'ємною частиною; порядок та умови погашення/повернення позичальником отриманих кредитів, нарахування та сплати процентів за отримання кредитів; види забезпечення зобов'язань позичальника; порядок плати за кредити; відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредитів.

В забезпечення зобов'язань за вказаним Кредитним договором між третьою особою та відповідачем-2 було укладено Договір застави № 79.1/36-З.2-07 від 18.10.2007, відповідно до предмету якого в заставу передано майнові права інтелектуальної власності на знак для товарів та послуг "MEDOFF", свідоцтво на знак для товарів і послуг № 45272, видане Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України 15.11.2004. Оціночна вартість майнових прав, переданих в заставу відповідно до Договору застави № 79.1/36-З.2-07, склала 119 500 000, 00 грн.

В подальшому, 21.12.2007 між третьою особою та відповідачем-2 було укладено Договір застави № 181207/033-З.1, яким вирішено забезпечити зобов'язання Фірми "Союз-Віктан ЛТД" як за Кредитним договором № 79.1/36-КЛТ-07 від 12.10.2007, так і за Договором №181207/033-ІМР на відкриття і обслуговування документарного акредитива від 21.12.2007 шляхом передачі в заставу майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку "MEDOFF" (знак для товарів і послуг "MEDOFF"), комбінація позначень якої визначається Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 45272, виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України 15.11.2004, включаючи право на використання вказаної торговельної марки, виключні права дозволяти використання торговельної марки та перешкоджати неправомірному використанню зазначеної торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання, а також інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законодавством України, які належать заставодавцю на підставі Свідоцтва на знак для товарів і послуг № 45272, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності України від 15.11.2004, Доповнення до вказаного Свідоцтва на знак для товарів і послуг про передачу права власності від 15.02.2006 до Фірми "Союз-Віктан ЛТД", оціночною вартістю в сумі 203 690 000, 00 грн.

Шляхом підписання додаткових угод до Договору застави № 181207/033-З.1 його сторони вносили зміни та доповнення, при цьому, Додатковою угодою від 11.03.2009 було вирішено припинити дію Договору застави № 181207/033-З.1.

10.05.2011 майнові права на знак для товарів та послуг "MEDOFF", свідоцтво на знак для товарів і послуг № 45272, були передані Товариству з обмеженою відповідальністю "Домані групп" (Російська Федерація).

14.09.2011 о 18:15 реєстратором ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис за № 11608363 (контрольна сума А1616Е75А7) про обтяження у вигляді застави рухомого майна - майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів та послуг "MEDOFF". Підставою обтяження зазначений Договір застави № 79.1/36-З.2-07 від 18.10.2007.

05.10.2009 між ПАТ "Родовід Банк" та гр. ОСОБА_6 було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладієм Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 1809, відповідно до якого іпотекодавець (ОСОБА_6.) для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань Фірми "Союз-Віктан ЛТД" перед іпотекодержателем (ПАТ "Родовід Банк") за Кредитними договорами № 79.1/36-КЛТ-07 від 12.10.2007 та № 79.1/05-КЛВ-08 від 21.02.2008 з усіма змінами та доповненнями щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитами, яке було та/або буде прямо передбачене умовами кредитних договорів передає в іпотеку земельну ділянку площею 36,8783 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., Козинська селищна рада.

23.10.2009 на виконання меморандуму між банком, позичальником та гр. ОСОБА_6 укладено Договір про задоволення вимог іпотекодержателя за яким ОСОБА_6 в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД передав у власність банку земельну ділянку площею 36,38783 га, у зв'язку з чим додатковими угодами від 23.10.2009 сторони вирішили припинити дію обох Кредитних договорів.

23.10.2009 між ОСОБА_6 та Фірмою "Союз-Віктан ЛТД" було укладено Договір про задоволення вимог майнового поручителя за яким боржник передав кредитору (ОСОБА_6.) в рахунок припинення зобов'язань за Кредитними договорами право власності на 24 векселі на суму 11 478 551,81 дол. США та оплати 2 689 221,24 дол. США в строк до 15.11.2009.

ОСОБА_6 відступлено право вимоги 2 689 221,24 дол. США до ТОВ "УДС", а між ТОВ "УДС" та ТОВ "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД 16.11.2009 укладено Договір про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2013 у судовому засіданні 14.05.2013 на виконання вказівок Вищого господарського суду України судом першої інстанції було досліджено загальний обсяг позовних вимог у даній справі, їх склад, правові та фактичні підстави, в контексті визначених ч. 4 ст. 22 ГПК України прав позивача, та враховано роз'яснення, надані в п. 3.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Крім того зазначений судовий акт містить посилання на преюдиціальні факти встановленні рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.04.2011 у справі № 22ц-2392/2011, яким визнано недійсним Договір іпотеки та Договір про задоволення вимог іпотекодержателя між банком та ОСОБА_6

Колегією суддів Київського апеляційного господарського суду прийнято до уваги посилання у рішенні Господарського суду міста Києва від 14.05.2013 на згадані вище преюдиціальні факти з огляду на наступне.

Відповідно до преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.99р. у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. В силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду. Частиною 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому, згідно п. 2.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011, не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Таким чином, обставини встановлені Апеляційним судом Київської області від 28.04.2011 у справі № 22ц-2392/2011, не може бути поставлено під сумнів, а інші рішення, в тому числі і у даній справі не можуть йому суперечити, що як вбачається із матеріалів справи було враховано при ухваленні рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2013.

Суд першої інстанції зробив правомірний висновок відмовляючи ПАТ "Родовід банк" у задоволенні заяви про нововиявлені обставини та дійшов вірного висновку, що господарським судом міста Києва при розгляді даної справи враховано фактичні обставини недійсності укладених з ОСОБА_6 правочинів, про що зазначено у рішенні. Зокрема, при розгляді даної справи суд зазначив, що зважаючи на обставини укладення між Банком, Фірмою "Союз-Віктан ЛТД" та ОСОБА_6 23.10.2009 Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, за яким ОСОБА_6 в рахунок погашення заборгованості Фірми "Союз-Віктан ЛТД" передав у власність банку земельну ділянку площею 36,38783 га, а також укладення 23.10.2009 між ОСОБА_6 та Фірмою "Союз-Віктан ЛТД" - Договору про задоволення вимог майнового поручителя, за яким боржник (Фірма "Союз-Віктан ЛТД") передав кредитору (ОСОБА_6.) в рахунок припинення зобов'язань за кредитними договорами від 21.08.2008 та від 12.10.2007 право власності на 24 векселі на суму 11 478 551,81 дол. США та оплати 2 689 221,24 дол. США в строк до 15.11.2009, а також враховуючи відступлення ОСОБА_6 права вимоги 2 689 221,24 дол. США до ТОВ "УДС", і укладення між останнім та Фірмою "Союз-Віктан ЛТД" 16.11.2009 Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог, - зобов'язання Фірми "Союз-Віктан ЛТД" по поверненню грошових коштів, яке виникло з Кредитних договорів, укладених з ПАТ "Родовід банк", в силу положень ст. 599 Цивільного кодексу України є припиненим 16.11.2009 внаслідок повного фактичного виконання.

При цьому, суд вказав, що рішення Апеляційного суду Київської області від 28.04.2011 у справі № 22ц-2392/2011, яким визнано недійсним Договір іпотеки та Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений між Банком та ОСОБА_6, у зв'язку із тим, що державний акт на ділянку, яку передано в іпотеку ОСОБА_6 не видавався, - не спростовує висновку суду про припинення зобов'язання Фірми "Союз-Віктан ЛТД" перед Банком за Кредитними договорами, оскільки таке судове рішення не нівелює факт повного фактичного виконання зобов'язань за кредитними договорами.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із згаданими вище висновками суду першої інстанції в ухвалі від 26.01.2016 та вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору між сторонами у справі № 61/460-5/435-201 було визнання відсутнім у ПАТ "Родовід Банк" права застави на підставі договору застави № 79.1/36-З.2-07 від 18.10.2007, предметом застави за яким є майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку (знак для товарів і послуг) "MEDOFF", комбінація позначень якої визначається Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 45272 від 15.11.2004, виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України та зобов'язання ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна реєстраційний запис № 11608363 (контрольна сума А1616Е75А7).

Доводи апелянта зводяться до того, що ухвалами Дарницького районного суду міста Києва від 18.03.2010 у справах № 753/3034/13 та № 953/3032/13 встановлено відсутність волевиявлення ОСОБА_6 на укладання від його імені правочинів щодо земельної ділянки площею 36,8783 га за кадастровим № НОМЕР_1.

Проте, факт фактичного виконання Фірмою "Союз-Віктан ЛТД" своїх зобов'язань та добросовісного набуття майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку (знак для товарів і послуг) "MEDOFF" не ставляться під сумнів у зв'язку з встановленням факту у справах № 753/3034/13 та № 953/3032/13 відсутності волевиявлення ОСОБА_6

Як уже зазначалося 10.05.2011 майнові права на торговельну марку "MEDOFF" за Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 45272, були передані ТОВ «Домані груп».

Як вбачається з матеріалів справи, дії позивача відносно добросовісного набуття права власності на торговельну марку (знак для товарів і послуг) "MEDOFF" ніким не оспорювались та пов'язаність між собою позивача та ОСОБА_6 чи особи, яка вчинювала від імені ОСОБА_6 правочини ніким не доводилась.

Отже, ТОВ «Домані груп» відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК України є добросовісним набувачем згаданої торговельної марки, доводи викладені у заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами про те, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.04.2011 у справі № 22ц-2392/2011, яким визнано недійсним Договір іпотеки та Договір про задоволення вимог іпотекодержателя між банком та ОСОБА_6, а згодом встановлення ухвалами Дарницького районного суду міста Києва від 18.03.2010 у справах № 753/3034/13 та № 953/3032/13 відсутності волевиявлення ОСОБА_6 на укладання від його імені правочинів, не змінює статусу юридичної особи, що фактично здійснила виконаня своїх вимог кредитору і така особа не перестає бути добросовісним набувачем майна, оскільки відповідає положенням ст. 388 ЦК України.

Крім того колегія суддів Київського апеляційного господарського суду звертає увагу, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 112 ГПК України підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК України (п.п. 1, 1.1. роз'яснення Вищого господарського суду України від 21.05.2002 № 04-5/563 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами").

Отже, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що доводи ПАТ "Родовід Банк" є необґрунтованими та недоведеними відносно того, що він дізнався про наявність ухвал Дарницького районного суду міста Києва у справах № 753/3034/13 та № 953/3032/13 лише 11.08.2015. Оскільки, ухвали Дарницького районного суду міста Києва у справах № 753/3034/13 та № 953/3032/13 постановлені 18.03.2013, у той час як рішення господарського суду у даній справі прийнято 14.05.2013. Оскільки, з наявних у матеріалах справи копій ухвал Дарницького районного суду міста Києва у справах № 753/3034/13 та № 953/3032/13 вбачається, що під час розслідування злочинів у кримінальних провадженнях щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8. встановлювались обставини укладення ПАТ "Родовід Банк" договорів застави (іпотеки) за підробленими документами.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 викладено позицію з приводу того, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасниками судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

У той же час, встановлені ухвалами Дарницького районного суду міста Києва у справах № 753/3034/13 та № 953/3032/13 обставини підроблення документів при укладання договорів з ПАТ "Родовід Банк" свідчать про недійсність таких договорів.

Проте, недійсність договору іпотеки та договору про задоволення вимог іпотекодержателя, укладених між ОСОБА_6 та ПАТ "Родовід Банк", вже встановлена рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.04.2011 у справі № 22ц-2392/2011.

Зазначене рішення Апеляційного суду Київської області належним чином досліджувалось господарським судом міста Києва під час розгляду по суті справи № 61/460-5/435-2012, про що зазначено у рішенні від 14.05.2013 р.

Як визначено Постановою Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011 № 17, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту). Так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Отже, апелянт належним чином не обґрунтував істотність обставин, що є підставою для перегляду рішення нововиявленими обставинами.

Правомірним є висновок господарського суду першої інстанції про те, що обставини, на які відповідач-2 посилається як на нововиявлені, можуть лише підтвердити факт недійсності укладених правочинів, у то у той час коли така недійсність була врахована судом при прийнятті рішення по даній справі.

Інші доводи відповідача-2, викладені й заяві, зводяться до переоцінки доказів, які містяться у матеріалах справи та досліджувались судом при вирішенні спору у даній справі.

Керуючись ст. 112-114, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ПАТ "Родовід Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 у справі № 61/460-5/435-2012 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 26.01.2016 у справі № 61/460-5/435-2012 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 61/460-5/435-2012 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді М.Л. Доманська

С.В. Сотніков