ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.03.16р. Справа № 904/596/16

За позовом Приватного підприємства "АНСІ", м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за договором оренди

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Гурський В.С., дов. від 20.11.15р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "АНСІ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 4 900,00грн., 3% річних у розмірі 172,00грн., інфляційних у розмірі 1 937,75грн.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення №21 від 17.03.2014р., укладеного між сторонами, в частині повного та своєчасного внесення орендної плати.

02.03.2016р. позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 4 200,00грн., 3% річних у розмірі 131,00грн., інфляційні у розмірі 1 819,15грн.

Відповідач явку представника в судові засідання не забезпечив, відзив на позов та витребувані судом документи не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.23, 43), з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

10.03.2016р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2014р. між Приватним підприємством "АНСІ" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення №21, за умовами якого орендодавець зобов'язався передати орендарю у строкове платне користування, а орендар зобов'язався прийняти у строкове платне користування приміщення нежитлового призначення (торговий зал та банкетний зал) площею 80,0 кв.м, яке знаходиться у приватній власності орендодавця та розташоване за адресою: АДРЕСА_1, на першому поверсі будівлі АПК (літ.А згідно технічного паспорту від 14.06.2006р.) (далі - об'єкт оренди), та зобов'язався сплачувати орендодавцю орендну плату.

Згідно п.3.2. договору передача приміщення проводиться після підписання сторонами акту приймання-передачі, підписаного уповноваженими представниками сторін.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014р. (п.7.1. договору).

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.03.2014р. позивач передав відповідачу об"єкт оренди за актом прийому - передачі (а.с.15).

Відповідно до ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном (ч.3 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.284 Господарського кодексу України істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу. Орендар зобов'язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (ч.3 ст. 285 Господарського кодексу України).

Відповідно до п.4.3.4. договору орендар зобов"язаний своєчасно вносити орендну плату.

За п.5.1. договору за оренду приміщення орендар сплачує договірну орендну плату у сумі 3 200,00грн. на місяць з 01.04.2014р. протягом 3-х місяців, а у подальшому сума орендної плати визначається відповідно до додаткових угод.

Згідно п.5.3. договору орендна плата вноситься орендарем не пізніше 5 числа місяця, що настає за звітним календарним місяцем шляхом перерахування на рахунок орендодавця.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач в порушення своїх зобов'язань за договором не сплачував орендну плату у повному обсязі у визначений строк, у зв"язку з чим станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за період оренди з квітня по грудень 2014р. складає 4 200,00грн. та підлягає до стягнення.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 06.01.2015р. по 21.01.2016р. у розмірі 131,00грн., а також інфляційні з січня 2015р. по січень 2016р. у розмірі 1 819,15грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що вони нараховані правильно та підлягають до стягнення.

Щодо інфляційних, то їх слід нараховувати з місяця, наступного за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж (абз.3 п.3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

У зв"язку з цим інфляційні з лютого 2015р. по січень 2016р. складають 1 690,71грн. та підлягають до стягнення. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення інфляційних суд вважає за необхідне відмовити.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до абз. 4 п.4.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" правило статті 49 ГПК України щодо розподілу сум судового збору у справах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, пропорційно розміру задоволених позовних вимог застосовується також і у випадках, коли судовий збір сплачено за мінімальною (визначеною Законом) ставкою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Приватного підприємства "АНСІ" (49125, м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, 23А, ) заборгованість з орендної плати у розмірі 4 200,00грн. (чотири тисячі двісті), 3% річних у розмірі 131,00грн. (сто тридцять одна), інфляційні у розмірі 1 690,71грн. (одна тисяча шістсот дев"яносто грн. 71коп.) та 1 349,22грн. (одна тисяча триста сорок дев"ять грн. 22коп.) судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.03.2016р.

Суддя В.І. Петрова