ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Справа № 18/380/12

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіКорсака В.А.
суддів Данилової М.В., Данилової Т.Б.
розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 07.12.2015
у справі № 18/380/12 Господарського суду Полтавської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Публічного акціонерного товариства "Лубнигаз"
простягнення 6 858 652, 83 грн.
в судовому засіданні взяли участь представники :
- - позивачаКость О.Г.
- - відповідачаКолісник Ю.І.

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2015 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" звернулось до Господарського суду Полтавської області із заявою про розстрочку виконання рішення суду від 18.05.2012 на 17 місяців (з листопада 2015 року по березень 2017 року включно з щомісячним платежем в сумі 39 985,60 грн.) згідно графіку.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.11.2015 (суддя Тимощенко О.М.), залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 (головуючий Пуль О.А., судді: Білоусова Я.О., Крестьянінов О.О.) вказану заяву задоволено частково. Розстрочено виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 18.05.2012 у справі № 18/380/12 на суму 679754,72 грн. на 12 місяців шляхом сплати належних до стягнення сум щомісячними платежами, згідно наступного графіку: до 25 листопада 2015 року 56 646,23 грн.; до 25 грудня 2015 року 56 646,23 грн.; до 25 січня 2016 року 56 646,23 грн.; до 25 лютого 2016 року 56 646,23 грн.; до 25 березня 2016 року 56 646,23 грн.; до 25 квітня 2016 року 56 646,23 грн.; до 25 травня 2016 року 56 646,23 грн.; до 25 червня 2016 року 56 646,23 грн.; до 25 липня 2016 року 56 646,23 грн.; до 25 серпня 2016 року 56 646, 23 грн.; до 25 вересня 2016 року 56 646,23 грн.; до 25 жовтня 2016 року 56 646, 19 грн.

У касаційній скарзі Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вважає, що судами попередніх інстанцій порушено та неправильно застосовано норми процесуального права, і тому просить прийняті ними судові рішення скасувати, та відмовити у задоволенні заяви про надання розстрочки виконання судового рішення.

У відзиві на касаційну скаргу Публічне акціонерне товариство "Лубнигаз", серед іншого послалось на те, що товариством вживаються активні дії з погашення належних до сплати сум та справно сплачуються розстрочені платежі, на підтвердження чого залучені копії платіжних доручень про сплату на користь позивача 266 584, 92 грн. У зв'язку з цим, відповідач просить суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, дослідивши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і прийняті в ній судові рішення, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.05.2012, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.07.2012 та постановою Вищого господарського суду України від 03.10.2012 у справі № 18/380/12 на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 286 322, 69 грн. пені, 110 575, 98 грн. 3 % річних, 289 374,44 грн. інфляційних втрат та 33 467,18 грн. судового збору. В частині стягнення 2 592 793, 29 грн. основного боргу провадження припинено. В іншій частині позову відмовлено.

13.08.2012 Господарським судом Полтавської області на виконання зазначеного судового рішення місцевого суду видано відповідний наказ.

22.10.2015 відповідач звернувся до Господарського суду Полтавської області із заявою про розстрочку виконання рішення суду від 18.05.2012 на 17 місяців (з листопада 2015 року по березень 2017 року включно з щомісячним платежем в сумі 39 985,60 грн.) згідно графіку, в якій послався на винятковість обставин, які унеможливлюють виконання рішення.

Суди попередніх інстанцій частково задовольняючи заяву про розстрочку виконання судового рішення та надаючи таку розстрочку строком на 12 місяців, виходили з обґрунтованості доводів боржника щодо неможливості виконання рішення суду у даній справі, а саме: скрутний фінансовий стан; збитковість; обмеженість матеріальних ресурсів; наявність зведеного виконавчого провадження щодо боржника та накладення арешту на кошти, що містяться на його рахунках; господарська діяльність, яку відповідно до статуту здійснює боржник, має високу суспільно-соціальну значимість, оскільки боржник надає послуги населенню та підприємствам чотирьох районів Полтавської області; згідно витягу з ЄДРПОУ засновником ПАТ "Лубнигаз" є Міністерство палива та енергетики України та значна частина статутного капіталу товариства є державною; основним джерелом доходу товариства є отримання плати за надані послуги з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, надання населенню послуг з розподілу природного, нафтового газу та газу вугільних родовищ. Проте, через неналежні розрахунки з товариством його контрагентів за надані ним послуги боржник не має можливості задовольнити вимоги власних кредиторів.

Документальним підтвердженням скрутного фінансового становища підприємства (його збитковості) є звіт про фінансові результати за перше півріччя 2015 року та баланс станом на 30.06.2015, а також банківські довідки по рахунках боржника.

Відповідно до частини першої статті 121 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України) при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

В пунктах 7.1.2., 7.2. постанови № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" пленум Вищого господарського суду України роз'яснив, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Виходячи із наведеного, в основу судового рішення про надання розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання. При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Таким чином, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з'ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку розстрочки.

Колегія вважає, що судами попередніх інстанцій враховані інтереси обох сторін, оскільки відповідачу надано розстрочку не на 17 місяців, як він просив, а лише на 12 місяців. При цьому, господарськими судами правомірно враховано, що 679 754, 72 грн., розстрочити сплату яких просив позивач, не є сумою заборгованості, а складається із сум неустойки, 3 % річних та інфляційних втрат, при тому, що основна заборгованість вже погашена, а штрафні санкції погашені частково на суму 39 985, 57 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 1265 від 21.10.2015 (матеріали оскарження, 69).

Отже, виходячи з вимог процесуального законодавства суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний господарський суд, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення у даній справі, встановив обставини та обґрунтував їх винятковість, що є підставою для розстрочки виконання судового рішення.

До того ж, за змістом статті 121 ГПК України розстрочити виконання судового рішення - це право суду.

Водночас, згідно частини другої статті 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, враховуючи фінансовий стан боржника та доводи викладені у заяві про розстрочку виконання судового рішення, з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника та зупинки роботи підприємства, а також баланс інтересів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення заяви боржника про розстрочку виконання судового рішення й обґрунтовано розстрочив його виконання на 12 місяців з помісячною сплатою визначених сум за визначеним графіком.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

Таким чином, оскаржені судові рішення відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для її зміни або скасування.

За таких обставин, касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 у справі № 18/380/12 залишити без змін.

Головуючий суддя В. А. Корсак

С у д д і М. В. Данилова

Т. Б. Данилова