ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2016 р.Справа № 922/6672/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Донснаб", смт. Мала Данилівка
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт", смт. Розівка, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро інвест Харків", м. Харків
про стягнення 1114057,44 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. від 01.02.2016 року

відповідачів - 1. ОСОБА_2, дов. від 10.02.2016 року, ОСОБА_3, дов. від 10.02.2016 року, 2. не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро інвест Харків" 20000,00 грн. основного боргу за договором купівлі-продажу № 170512-01 СХТ від 17 травня 2012 року та про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" 807086,86 грн. основного боргу, 97234,15 грн. пені, 183204,46 грн. штрафа, 6531,97 грн. 3% річних.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" своїх грошових зобовязань за договором купівлі-продажу № 170512-01 СХТ від 17 травня 2012 року (з урахуванням додаткової угоди від 07 вересня 2012 року, додаткової угоди № 2 від 20 лютого 2013 року, додаткової угоди № 3 від 30 серпня 2013 року, додаткової угоди № 4 від 20 січня 2015 року) щодо оплати вартості товару та неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро інвест Харків" своїх зобовязань за договором поруки № 20/01/15 від 20 січня 2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні та у наданому письмовому запереченні на відзив підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представники першого відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечують, посилаються на те, що договір купівлі-продажу № 170512-01 СХТ від 17 травня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Донснаб" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" в письмовому вигляді не укладався і додаткові угоди № 1, 2, 3, 4 до нього є сумнівними і недостовірними. Перший відповідач вважає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Донснаб" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" укладено договір купівлі продажув спрощений спосіб шляхом надання позивачем рахунків на оплату за товар та прийняття цієї пропозиції шляхом перерахування коштів, і вважає, що виконав свої зобовязання за таким договором в повному обсязі, але товар йому позивач не передав.

Представник другого відповідача у судове засідання не з*явився, відзив на позовну заяву та документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі суду не надав.

Разом з цим, 11 січня 2016 року до суду повернулося повідомлення про вручення другому відповідачу судової ухвали про порушення провадження у справі № 922/6672/15.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Таким чином, суд вважає, що другий відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро інвест Харків" належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України, статтею 4-3 та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, оглянувши оригінали документів, наданих позивачем для огляду, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та першого відповідача, судом встановлено наступне.

17 травня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Донснаб" (позивачем, продавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" (першим відповідачем, покупцем) було укладено договір купівлі-продажу № 170512-01 СХТ, згідно з умовами якого продавець зобовязався продати, а покупець купити Дискову борону CASE RMX 370. (договір купівлі-продажу).

Згідно пункту 1.1. договору купівлі-продажу, продавець зобовязався продати, а покупець купити Дискову борону CASE RMX 370, загальною вартістю 688 765,09 грн., в т. ч. ПДВ 20 %, що на дату, яка передує даті підписання цього договору складає 85 507,77 доларів США, 1 долар США 8,0550 грн.

Для цілей договору купівлі-продажу під комерційним курсом розуміється курс продажу долару США (котирувань з продажу), опублікований на сайті www.index.minfin.com.ua(www.currency.in.ua) станом на момент закриття торгів на міжбанківському валютному ринку України (МВРУ) на останню дату, що передує даті відповідного платежу.

Пунктом 1.2 договору купівлі-продажу сторони домовились, що асортимент, кількість, комплектність і ціна товару, вказані в Специфікації (додаток № 2) формуються на підставі письмової заявки покупця (додаток № 1) до даного договору.

Відповідно до пункту 4.2. договору купівлі-продажу продавець здійснює відпуск товару по Акту приймання-передачі.

Згідно пункту 4.3. договору купівлі-продажу приймання товару по якості, комплектності і кількості проводиться покупцем в момент передачі товару про що складається двосторонній Акт приймання-передачі.

Позивач стверджує, що на підставі договору купівлі-продажу він передав, а перший відповідач прийняв товар, що підтверджує Актом приймання-передачі № 1466 від 12 грудня 2012 року, видатковою накладною № 1466 від 12 грудня 2012 року, довіреністю на отримання цінностей від 11 грудня 2012 року.

Відповідно до пункту 3.2. розділу 3 договору купівлі-продажу (з урахуванням додаткової угоди від 07 вересня 2012 року, додаткової угоди № 2 від 20 лютого 2013 року, додаткової угоди № 3 від 30 серпня 2013 року, додаткової угоди № 4 від 20 січня 2015 року) покупець зобовязується провести оплату по справжньому договору в наступному порядку:

3.2.1. Суму в українській гривні, еквівалентну сумі 2 530 (дві тисячі пятсот тридцять) доларів США 61 цент, перераховану продавцем по комерційному курсу, сплатити в строк до 01 липня 2012 року включно.

3.2.2. Суму в українській гривні, еквівалентну сумі 12 683 (дванадцять тисяч шістсот вісімдесят три) долари США 29 центів, перераховану продавцем по комерційному курсу, оплатити в строк до 15 серпня 2012 року включно.

3.2.3. Суму в українській гривні, еквівалентну сумі 505 (пятсот пять) доларів США 28 центів, перераховану продавцем по комерційному курсу, оплатити в строк до 07 вересня 2012 року включно.

3.2.4. Суму в українській гривні, еквівалентну сумі 6 144 (шість тисяч сто сорок чотири) долара США 02 цента, перераховану продавцем по комерційному курсу, оплатити в строк до 22 березня 2013 року включно.

3.2.5. Суму в українській гривні, еквівалентну сумі 14 461 (чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят один) долар США 27 центів, перераховану продавцем по комерційному курсу, оплатити в строк до 30 вересня 2014 року включно.

3.2.6. Суму в українській гривні, еквівалентну сумі 24 591 (двадцять чотири тисячі пятсот девяносто один) долар США 65 центів, перераховану продавцем по комерційному курсу, оплатити в строк до 15 вересня 2015 року включно.

3.2.7. Суму в українській гривні, еквівалентну сумі 24 591 (двадцять чотири тисячі пятсот девяносто один) долар США 66 центів, перераховану продавцем по комерційному курсу, оплатити в строк до 15 жовтня 2015 року включно.

Позивач стверджує, що перший відповідач не розрахувався за товар, що призвело до виникнення заборгованості за договором купівлі-продажу в сумі 827086,86 грн., що еквівалентна 35 497,29 доларів США згідно з комерційним курсом, визначеним відповідно до пункту 7.1. договору.

Згідно пункту 7.1. договору купівлі-продажу сторони домовились, що в разі судового розгляду справи під комерційним курсом розуміється курс продажу долару США (котирувань з продажу), опублікований на сайті www.index.minfin.com.ua (www.currency.in.ua) станом на дату, що передує даті подання позовної заяви.

Відповідно до пункту 6.4. договору купівлі-продажу сторони досягли згоди, що покупець в разі прострочки виконання грошових зобовязань по оплаті кожного етапу платежу (п.п. 3.2.1., п.п. 3.2.2., п.п. 3.2.3., п.п. 3.2.4., п.п. 3.2.5., п.п. 3.2.6., п.п. 3.2.7.) по договору, сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє в період за який сплачується пеня від несвоєчасно сплаченої суми, вказаної відповідно в п.п. 3.2.1., п.п. 3.2.2., п.п. 3.2.3., п.п. 3.2.4., п.п. 3.2.5., п.п. 3.2.6., п.п. 3.2.7. договору, за кожен день затримки, а в разі якщо прострочка в оплаті складає більше 10 календарних днів, покупець додатково до пені сплачує продавцю штраф в розмірі 10 % від кожної простроченої суми грошового зобовязання, за прострочку більше 30 календарних днів в розмірі 15 % від кожної суми простроченої заборгованості, за прострочку більше 45 календарних днів в розмірі 20 % від кожної суми простроченої заборгованості, за прострочку більше 90 календарних днів в розмірі 27 % від кожної суми простроченої заборгованості.

На підставі вказаного пункту договору купівлі-продажу позивач нарахував першому відповідачу пеню в сумі 97 234,15 грн. та штраф в сумі 183 204,46 грн.

Керуючись частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував першому відповідачу 3% річних в сумі 6 531,97 грн.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязку.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару;договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно статті 533 Цивільного кодексу України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Матеріали справи свідчать, про те що 12 грудня 2012 року позивач на підставі договору купівлі-продажу № 170512-01 СХТ від 17 травня 2012 року передав першому відповідачу товар - Дискову борону CASE RMX 370. Зазначений факт підтверджується Актом приймання-передачі № 1466 від 12 грудня 2012 року, видатковою накладною № 1466 від 12 грудня 2012 року, а також довіреністю на отримання цінностей від 11 грудня 2012 року, що підписані сторонами та скріплені їх печатками, але перший відповідач не здійснив повної оплатити її вартості відповідно до умов цього договору.

Факт знаходження товару Дискової борони CASE RMX 370, заводський номер № JFH0053231 у першого відповідача також підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 29 лютого 2016 року, згідно якого Дискова борона CASE RMX 370, заводський номер № JFH0053231 передана першим відповідачем у заставу на підставі договору застави від 20 лютого 2015 року, укладеного між першим відповідачем та Філією ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України".

Суд критично оцінює твердження першого відповідача про те, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" укладено договір купівлі продажу в спрощений спосіб шляхом надання позивачем рахунків на оплату за товар та прийняття цієї пропозиції шляхом перерахування коштів.

Посилання першого відповідача на неукладення договору купівлі-продажу № 170512-01 СХТ від 17 травня 2012 року та додаткових угод до нього є безпідставними та необгрунтованими, адже про їх укладення свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Суд відхиляє заперечення першого відповідача про відсутність домовленості між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" щодо збільшення вартості товару в гривні відповідно до іноземного еквіваленту зважаючи на наявність укладених між позивачем та першим відповідачем договору купівлі-продажу № 170512-01 СХТ від 17 травня 2012 року, додаткової угоди від 07 вересня 2012 року, додаткової угоди № 2 від 20 лютого 2013 року, додаткової угоди № 3 від 30 серпня 2013 року, додаткової угоди № 4 від 20 січня 2015 року, угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01 жовтня 2014 року, які свідчать про обовязок першого відповідача проводити оплату в сумі в українській гривні, що еквівалентна сумів доларі США, перерахованій продавцем по комерційному курсу, згідно порядку, встановленому пунктом 3.2. договору купівлі-продажу.

Матеріали справи свідчать про те, першим відповідачем всього сплачено 688 765,09 грн., що в еквіваленті складає 50 010 (пятдесят тисяч десять) доларів США 48 центів згідно з комерційним курсом*.

Отже, враховуючи вищевикладене, перший відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобовязання з оплати товару за договором купівлі-продажу.

Таким чином, заборгованість першого відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Донснаб" становить суму в українській гривні в розмірі 827 086,86 грн., що еквівалентна 35 497,29 доларів США згідно з комерційним курсом*, визначеним відповідно до пункту 7.1. договору купівлі-продажу.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються заповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статтей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, право на нарахування, 3% річних нерозривно пов'язане з простроченням виконання зобов'язання боржником, і саме у разі прострочення останнього у кредитора виникає право на нарахування, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, річних.

Оскільки суми 3% річних мають похідний характер від суми основного боргу, враховуючи наявість грошового зобовязання (прострочення) у першого відповідача перед позивачем на даний час, позов позивача в частині стягнення 3% річних підлягає задоволенню, в зв'язку з наявністю у першого відповідача перед позивачем прострочення зобов'язання щодо оплати за товар.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно частини 4 статті 231 Господасрького кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Суд, перевіривши умови договору купівлі-продажущодо нарахування штрафу та пені прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо їх стягнення з першого відповідача підлягають задоволенню.

20 січня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро інвест Харків" (другим відповідачем, поручителем) та позивачем (кредитор) укладено договір поруки № 20/01/15 згідно з яким поручитель поручився перед кредитором боржника - першим відповідачем за виконання ним свого обов'язку по договору купівлі-продажу № 170512-01 СХТ від 17 травня 2012 року.

Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до пункту 4.1.3. договору поруки № 20/01/15 від 20 січня 2015 року поручитель зобовязався виконати свої обовязки по договору протягом 3-х банківських днів з моменту отримання вимоги кредитора.

18 грудня 2015 року позивач вручив Товариству з обмеженою відповідальністю "Євро інвест Харків" вимогу № б/н від 14 грудня 2015 року, про що свідчить відповідна відмітка на ній.

Другий відповідач не надав суду доказів виконання свого обовязку щодо виплати частини основного боргу в розмірі 20 000,00 грн. або будь-яких заперечень на позов відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у на засадах змагальності. Сторони та особи,якіучасть у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України,сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право, в тому числі,подавати докази.

Згідно вимог статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями статті 49 Господарського процесуального кодеку України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 6, 509, 525, 526, 533, 543, 554, 559, 610, 626, 627, 655 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" (70300, Запорізька область, Розівський район, смт. Розівка, вул. Вокзальна, буд. 14, , ІПН 89, свідоцтво № 100240521) та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро інвест Харків" (61003, м. Харків, провулок Дубового, буд. 9В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Донснаб" (62341, Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, вул. Ю. Гагаріна, 24, поточний рахунок 029 у АТ "БМ Банк", МФО 380913, поточний рахунок 3348 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, , свідоцтво ПДВ № 27818730, ІПН 15) суму основного боргу за договором купівлі-продажу № 170512-01 СХТ від 17 травня 2012 року у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" (70300, Запорізька область, Розівський район, смт. Розівка, вул. Вокзальна, буд. 14, , ІПН 89, свідоцтво № 100240521) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Донснаб" (62341, Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, вул. Ю. Гагаріна, 24, поточний рахунок 029 у АТ "БМ Банк", МФО 380913, поточний рахунок 3348 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, , свідоцтво ПДВ № 27818730, ІПН 15) основного боргу за договором купівлі-продажу № 170512-01 СХТ від 17 травня 2012 року у розмірі 807 086 (вісімсот сім тисяч вісімдесят шість) гривень 86 копійок, що разом в еквіваленті за комерційним курсом на дату складення цієї позовної заяви (25 грудня 2015 року) яка передує даті її подання, становить 35497,29 доларів США (тридцять пять тисяч чотириста девяносто сім доларів США 29 центів), 97 234,15 грн. (девяносто сім тисяч двісті тридцять чотири гривні 15 копійок) пені, 183 204,46 грн. (сто вісімдесят три тисячі двісті чотири гривні 46 копійок) штрафу та 6 531,97 грн. (шість тисяч пятсот тридцять одна гривня 97 копійок) 3% річних.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" (70300, Запорізька область, Розівський район, смт. Розівка, вул. Вокзальна, буд. 14, , ІПН 89, свідоцтво № 100240521) та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро інвест Харків" (61003, м. Харків, провулок Дубового, буд. 9В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Донснаб" (62341, Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, вул. Ю. Гагаріна, 24, поточний рахунок 029 у АТ "БМ Банк", МФО 380913, поточний рахунок 3348 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, , свідоцтво ПДВ № 27818730, ІПН 15) 300,00 грн. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" (70300, Запорізька область, Розівський район, смт. Розівка, вул. Вокзальна, буд. 14, , ІПН 89, свідоцтво № 100240521) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Донснаб" (62341, Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, вул. Ю. Гагаріна, 24, поточний рахунок 029 у АТ "БМ Банк", МФО 380913, поточний рахунок 3348 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, , свідоцтво ПДВ № 27818730, ІПН 15) 16 410,87 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.03.2016 р.

Суддя ОСОБА_4