ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.03.16р. Справа № 904/590/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпропетровськ

до Приватного підприємства "ОСОБА_1 -ОСОБА_1", м. Дніпропетровськ

про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу в розмірі 74900грн.00коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, представник, довіреність №2297 від 30.12.2015 року

Від відповідача: ОСОБА_1, представник, довіреність №05/01-3 від 05.01.2016 року

В судовому засіданні від 02.03.2016р. оголошено перерву до 15.03.2016р., в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Приватного підприємства "ОСОБА_1 -ОСОБА_1" з позовом про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу в розмірі 74900грн.00коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. (зареєстрований: Мін'юст України за №863/5084 від 24.11.2000р.) (в редакції наказу Міністерства інфраструктури України №138 від 08.06.2011р.), Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. (зареєстрований: Мін'юст України за №863/5084 від 24.11.2000р.), Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р.; акт загальної форми №1753/ваги від 01.08.2015р., комерційний акт РА№009116/477/39 від 01.08.2015р., залізничну накладну №53251575.

Позивач зазначає, що відповідачем за залізничною накладною №53251575 зі станції Барвінкове Донецької залізниці було відправлено вантаж (пшениця) на станцію Чорноморська Одеської залізниці.

На станції Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці на підставі статті 24 Статуту залізниць України було зроблено перевірку маси вантажу у вагоні. За результатами перевірки було встановлено, що маса вантажу, вказана в залізничній накладній №53251575 в графі "маса вантажу в кг, визначена відправником", не відповідає масі вантажу, встановленої при переважуванні на 150-тонних вагонних вагах №14, повірених 15.10.2014р. Фактично маса нетто на 4800кг менша, ніж зазначено в накладній.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України та пункту 4 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 8.07.2002р. за №567/6855), було складено акт загальної форми №1753/ваги від 01.08.2015р.

На станції Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці на підставі акту загальної форми №1753/ваги від 01.08.2015р. був складений комерційний акт РА№009116/477/39 від 01.08.2015р.

Згідно положень статей 118 та 122 Статуту залізниць України позивач було вирахувано та заявлено до стягнення штраф в розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, а саме 74900грн.00коп.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2016р. порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 16.02.2016р., 02.03.2016р. та 15.03.2016р.

02.03.2016р. відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з залізничною накладною №53251575 зі станції Барвінкове Донецької залізниці було відправлено вантаж (пшениця) на станцію Чорноморська Одеської залізниці у вагоні №95920823 вагою нетто 68900кг.

На перевезення вказаного вантажу Приватним підприємством "ОСОБА_1 -ОСОБА_1" було складено залізничну накладну №53251575. вагони були опломбовані запірно - пломбувальними пристроями.

При контрольному зважуванні маси вантажу у спірному вагоні №95920823 на станції відправлення, розходження між фактичною масою у вагоні №95920823 та масою вказаною у залізничній накладній №53251575 зафіксовано не було.

З огляду на викладене, відповідач зазначає про відсутність його вини у невірному визначенні та зазначенні маси вантажу в залізничній накладній №53251575.

Також відповідач зазначає, що позивач не мав права здійснювати переваження вагону на вагах станції Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, оскільки позивачем не було вчасно проведено повірку вказаних вагонних ваг.

Відповідач 02.03.2016р. заявив клопотання, в якому просить суд зменшити розмір штрафу до однієї провізної плати в сумі 14980грн.00коп., посилаючись на те, що підприємство відповідача знаходиться у скрутному фінансовому становищі.

Позивач 15.03.2016р. надав витяг із технічного паспорту вагонних ваг №14 станції Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, в якому зазначено, що міжповірочний інтервал вказаних вагонних ваг становить 12 місяців. Також у наданих позивачем документах міститься інформація, що вагонні ваги №14 станції Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці пройшли повірку 15.10.2014р.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши наявні докази у справі господарський суд встановив наступне.

Згідно із залізничною накладною №53251575 зі станції Барвінкове Донецької залізниці було відправлено вантаж (пшениця) на станцію Чорноморська Одеської залізниці Приватним підприємством "ОСОБА_1 -ОСОБА_1" був відправлений вантаж (пшениця) на станцію Чорноморська Одеської залізниці.

Відповідно до пункту 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. (зареєстрований: Мін'юст України за №863/5084 від 24.11.2000р.), загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

При цьому, згідно пункту 2.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. (зареєстрований: Мін'юст України за №863/5084 від 24.11.2000р.) (в редакції наказу Міністерства інфраструктури України №138 від 08.06.2011р.), у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. (зареєстрований: Мін'юст України за №863/5084 від 24.11.2000р.), передбачено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Зі змісту графи « 55» залізничної накладної №53251575 вбачається, що правильність внесених відомостей підтверджує представник вантажовідправника ОСОБА_3 Згідно графи « 24» вказаної накладної маса вантажу визначена відправником.

Відповідно до статей 30, 37 Статуту залізниць України завантаження вантажів у вагони (контейнери), а також вивантаження з них здійснюється відправниками та одержувачами. Під час здавання вантажів до перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Статтею 52 Статуту залізниць України передбачено, що маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.

На станції Нижньодніпровськ Вузол Придніпровської залізниці на підставі статті 24 Статуту залізниць України було зроблено перевірку маси вантажу у вагоні. За результатами перевірки було встановлено, що маса вантажу, вказана в залізничній накладній №53251575 в графі «маса вантажу в кг, визначена відправником», не відповідає масі вантажу, встановленої при переважуванні на 150-тонних вагонних вагах №14, повірених 15.10.2014р. Фактично у вагоні №95920823 маса нетто на 4800кг менша, ніж зазначено в накладній.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України та пункту 4 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855), було складено акт загальної форми №184 від 25.11.2014р.

На станції призначення Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці на підставі акту загальної форми №1753/ваги від 01.08.2015р. був складений комерційний акт РА№009116/477/39 від 01.08.2015р.

Комерційний акт РА№009116/477/39 від 01.08.2015р. та акт загальної форми №1753/ваги від 01.08.2015р. не містять відомостей щодо пошкодження/втрати вантажу чи пошкодження маркування.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу.

Відповідно до пункту 4 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855), у разі неможливості скласти комерційні акти у визначені терміни, вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.06.2011р. за №765/19503), передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній, у тому числі, масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф стягується у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно даних, зазначених у залізничній накладній №53251575, провізна плата щодо вагону №95920823 становить 14980грн., відповідно, п'ятикратний розмір провізної плати дорівнює 74900грн.

Наявними у справі матеріалами, які є належними та допустимими доказами в розумінні статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, підтверджується наявність підстав для застосування у спірних відносинах відповідальності відповідача, передбаченої статей 122, 118 Статуту залізниць України.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також те, що розмір заявленого до стягнення штрафу відповідає вищезазначеним нормам, а також є арифметично вірно розрахованим, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 74900грн.00коп. штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу, є правомірною та обґрунтованою.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до норма статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

В пункті 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України також зазначено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки (штрафу), суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення розміру штрафних санкцій. При цьому, розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, слід визнати право судів при винесенні рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір, з урахуванням всіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір, на який зменшується стягуваний штраф, повинні бути в рішенні суду мотивовані та обґрунтовані.

Відповідачем було подано клопотання, в якому він просив суд зменшити розмір штрафу до однієї провізної плати, посилаючись на те, що підприємство відповідача знаходиться у скрутному фінансовому становищі

Суд об'єктивно оцінивши даний випадок, приймає до уваги тяжкий фінансовий стан відповідача, враховуючи поведінку відповідача, яка полягає у тому, що він не ухиляється від відповідальності за вчинене порушення, співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій з отриманими негативними наслідками від порушення зобов'язання, відсутністю негативних наслідків від неправильного зазначення маси вантажу в накладній, неспіврозмірністю нарахованого штрафу заподіяному правопорушенню в частині оформлення перевізного документу щодо неправильного зазначеної маси вантажу, а також положення пункту 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, частини 2 статті 233 Господарського кодексу України суд вважає, за можливе зменшити розмір штрафу до 14980грн.00коп., виходячи із розрахунку розміру однієї провізної плати за вагон.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Керуючись нормами та положеннями Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (із змінами та доповненнями), Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855), Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. (зареєстрований: Мін'юст України за №863/5084 від 24.11.2000р.) (в редакції наказу Міністерства інфраструктури України №138 від 08.06.2011р.), Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. (зареєстрований: Мін'юст України за №863/5084 від 24.11.2000р.), статтями 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного підприємства "ОСОБА_1 -ОСОБА_1" про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу в розмірі 74900грн.00коп. - задовольнити частково.

Зменшити штраф за неправильно зазначену масу вантажу з 74900грн.00коп. до 14980грн.00коп.

Стягнути з Приватного підприємства "ОСОБА_1 -ОСОБА_1" (ідентифікаційний код: 32150080; місцезнаходження: 49064, м. Дніпропетровськ, вул. Мічуріна, буд. 4) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код: 40075815; місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) суму штрафу за неправильно зазначену масу вантажу в розмірі 14980грн.00коп. та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 1378грн.00коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 15.03.2016р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 21.03.2016р.

Суддя ОСОБА_4