ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р. Справа № 922/6029/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гетьман Р.А., Шепітько І.І.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність від 05.01.2016 року),

відповідача - не зявився,

розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх.318Х/1-38) на рішення господарського суду Харківської області від 18.01.2016 року

за позовом Публічного акціонерного товариства Харківська бісквітна фабрика, м.Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю Харківська служба замовника, м.Харків

про стягнення 500000 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти за договором про надання інжинірингових послуг від 17.02.2014 р. №9-14/Ю в розмірі 500000,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем своїх зобовязань щодо надання інжинірингових послуг за договором №9-14/Ю про надання інжинірингових послуг від 17.02.2014 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.01.2016 року у справі № 922/6029/15 (суддя Ольшанченко В.І.) в позові відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання 15.03.2016 року не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце його проведення, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати справу за його відсутності за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

17.02.2014 р. між ПАТ Харківська бісквітна фабрика (замовник) та ТОВ Харківська служба замовника (представник) укладено договір №9-14/Ю про надання інжинірингових послуг (надалі - договір) (а.с.10).

Відповідно до п.1.1 договору, замовник доручив представнику, а представник прийняв до виконання та зобов'язався надавати інжинірингові послуги, повязані із здійсненням господарської діяльності замовника, а саме юридичні консультації, послуги, роботи та інші дії з оформлення документації, необхідної для проведення реконструкції обєкту та оформлення договору оренди земельної ділянки, розташованої під ним.

Згідно з п. 3.1 договору, виконання представником обовязків за договором є платним. Сума оплати, що підлягає сплаті представнику замовником, а також графік оплати визначені в додатку №2 до договору.

Пунктом 4.1 договору сторони визначили, що результати виконання представником кожного етапу (виду) обовязків, передбачених в календарному графіку за договором, підтверджуються і оформлюються двостороннім актом.

У відповідності до п. 4.2 договору, акт є письмовим двостороннім (скріплений підписами та печатками замовника і представника) документом, який підтверджує факт належного та повного виконання представником обовязків, зазначених в акті. Підписуючи акт, замовник підтверджує, що він не має претензій до якості та строку виконання представником, вказаних в акті обовязків.

В акті зазначаються фактично виконані представником обов'язки, а також їх результат. У випадку, якщо результатом виконання представником етапу (виду) обов'язків є отримання узгодженої, дозвільної та іншої документації, зв'язаних з об'єктом, представник передає її замовнику одночасно з передачею акта на відповідний вид (етап) робіт, про що робиться відмітка в акті.

ОСОБА_2 виконання представником всіх обов'язків за договором, сторони підписують кінцевий акт про результати виконання обов'язків за договором (пункт 4.3 договору).

В Додатку №1 до договору (а.с.18) сторони узгодили календарний графік, за яким період виконання послуг за договором відбувається у шість етапів:

-перший етап «Аналіз вихідних даних» протягом 20 робочих днів після отримання передоплати за договором;

-другий етап «Дозвіл на розробку землевпорядної документації» протягом 45 робочих днів після виконання 1-го етапу календарного графіка;

-третій етап «Розробка і затвердження землевпорядної документації» протягом 60 робочих днів після виконання 2-го етапу календарного графіка;

-четвертий етап «Правовстановлюючий документ на право користування земельною ділянкою» протягом 45 робочих днів після виконання 3-го етапу календарного графіку;

-пятий етап «Проектні та будівельні роботи» протягом всього періоду проектування і здійснення будівельних робіт, після виконання 4-го етапу календарного графіку;

-шостий етап «Прийняття в експлуатацію і державна реєстрація прав на обєкт» протягом 30 робочих днів після виконання 5-го етапу.

В додатку №2 від 17.02.2014 р. до договору сторони погодили договірну ціну, вказавши, що вартість послуг, передбачених договором, складає 500000 грн.(а.с.20).

На виконання умов договору, 19.02.2014 р. позивач здійснив оплату за інжинірингові послуги в сумі 500000 грн., що підтверджується випискою ПАТ «Банк Восток» з особового рахунку позивача (а.с.21).

Позивач просить суд стягнути з відповідача 500 000 грн., які він сплатив відповідачу відповідно до умов договору «Про надання інжинірингових послуг» № 9-14/Ю, як замовник.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконує вимоги договору: акти виконаних робіт на підписання замовнику не надає. На думку позивача, строк дії договору 200 робочих днів, сплинув.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на ст.174 ГК України (господарські зобовязання виникають із договору); ч. 2 ст. 180 ГК України щодо укладеності між сторонами договору, погодження в обовязковому порядку предмету, ціни та строку виконання договору; ч.1 ст. 193 ГК України щодо обовязковості сторонами виконання своїх зобовязань, в тому числі за договором; статті 509, 526, 530 ЦК України щодо поняття зобовязання та виконання його належним чином, відповідно до умов договору, виконання зобовязання у встановлений ним строк; статті 610, 612 ЦК України щодо невиконання та прострочення виконання зобовязання. Позивач також вказує, що учасник господарських відносин несе відповідальність за порушення зобовязання, посилаючись на ст. 218 ГК України. Боржник, що прострочив виконання господарського зобовязання, відповідає за збитки завдані простроченням і за неможливість такого виконання, далі вказує позивач.

Відповідач в судові засідання ( апеляційного суду та суду першої інстанції ) не зявлявся, відзив не надав, а отже, позиція відповідача у справі суду невідома.

Позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору через прострочення виконання, просить суд стягнути з нього 500000 «грошових коштів». Вказані кошти є оплатою за послуги, які має надати відповідач за договором № 9-14/ОСОБА_2 оплати послуг, відповідач має надати обумовлені в договорі послуги.

Колегія суддів враховує наступне.

Згідно ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом:

- припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

- -зміна умов зобовязання;

- -сплата неустойки;

- -відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В пункті 9.1 договору сторони визначили, що договір діє до повного виконання сторонами своїх обовязків.

Календарним графіком, що є додатком № 1 до договору, передбачено 6 етапів його виконання та періоди виконання кожного.

Так, на перший сторонами відведено 20 робочих днів після одержання передоплати за договором.

Другий має бути виконаний протягом 45 робочих днів після виконання 1 етапу, третій 60 робочих днів після виконання другого етапу календарного графіку, четвертий протягом 45 робочих днів після виконання третього етапу, 5-й - протягом всього періоду проектування і виконання будівельних робіт після виконання четвертого етапу, 6 -й- 30 робочих днів після виконання пятого етапу.

Судова колегія звертає увагу, що період виконання робіт пятого етапу сторонами не визначений( формулювання протягом всього періоду проектування і виконання будівельних робіт не є визначенням строку. Отже строк виконання пятого, і шостого етапів, а також строк виконання договору в цілому є невизначеним, тобто не сплинув.

Відповідно до ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи, що кінцевий термін виконання договору сторонами не визначений, приймаючи до уваги вимогу закону щодо обовязковості виконання сторонами умов договору, як вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, замовник, перед тим як вимагати повернення передоплати за договором, має визначитися із необхідністю для нього цього договору.

Згідно ч. 3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Розірвання договору можливе лише за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст.651ЦК України).

У випадку односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є …розірваним ( ч.4 ст.651 ЦК України).

За своєю правовою природою укладений сторонами договір є договором про надання послуг.

Згідно ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, в тому числі шляхом односторонньої відмови від договору в порядку, на підставах, встановлених Цивільним кодексом, іншим законом, за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

В укладеному сторонами договорі передбачено припинення договору про надання інжинірингових послуг за ініціативою замовника, в тому числі, якщо буде виявлена обєктивна недоцільність продовження робіт в рамках договору (визначається замовником на його розсуд); у разі порушення представником (відповідачем) строків, передбачених в календарному графіку, більш ніж на один календарний місць…( підпункти «а»; «б» пункту 7.1.2. договору).

Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність на даний час підстав повернення передоплати, оскільки позивачем не було заявлено про відмову від договору в порядку, визначеному договором і законом, а отже, договір є діючим зобовязанням для обох сторін.

В судовому засіданні 15.03.2016 року представник позивача пояснив суду, що відповідач здійснив відмову від договору під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Разом із тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази такої відмови.

Крім того, аналізуючи зміст позовної заяви, уточнених позовних вимог (а.с. 65-68), судова колегія приходить до висновку, що їх мотивувальні частини є ідентичними і не містять посилання на відмову від договору надання послуг.

Разом із тим, в прохальній частині «уточненої редакції» позовної заяви позивач, посилаючись на ст.ст.509; 526 ЦК України, просить стягнути з відповідача «суму заборгованості» ( а.с.65).

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції вірно зазначив, що у відповідача за договором (якщо його не розірвано) відсутні зобовязання щодо оплати боргу в сумі 500000 грн.

Позивач не вимагав на підставі ст.530 ЦК України виконання відповідачем зобовязань за договором, а вимагає лише повернення передоплати, «боргу», як він вважає.

За таких обставин, посилання позивача на ст. 530 ЦК України, як на встановлений термін повернення боргу (як він вважає) також є безпідставними, адже сторони в договорі № 9-14/Ю не передбачили такого зобовязання за відповідачем, про що обґрунтовано зазначив суд першої інстанції в своєму рішенні.

Під час здійснення апеляційного провадження позивач надав до канцелярії суду супровідний лист, датований 01.01.2016 р., де адресатом зазначено відповідача, до акту звірки взаємних розрахунків, в тексті якого йдеться про розірвання договору про надання інжинірингових послуг від 17.02.2014 року( а.с.111).

Відповідно до статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Судова колегія зазначає, що позивачем не надано жодного обґрунтування причин неподання вказаного доказу суду першої інстанції.

Крім того, позивачем не надано доказів направлення відповідачу супровідного листа від 01.01.2016 року.

Як пояснив представник позивача в судовому засіданні 15.03.2016 року, доказом направлення супровідного листа є опис вкладення до цінного листа, який міститься в матеріалах справи та був наданий суду першої інстанції (а.с.71).

Однак, із вказаного опису вбачається лише направлення на адресу відповідача акту звірки взаємних розрахунків. Вказаний опис не містить посилання на супровідний лист від 01.01.2016 року.

В матеріалах справи міститься супровідний лист позивача від 15.01.2016 року із додатками: позовна заява в уточненій редакції з додатками, оригінал довіреності представника ( а.с.64). В додатках до уточненої позовної заяви позивача (ас.68) зазначено : «докази направлення позовної заяви відповідачу в уточненій редакції; докази направлення акту взаємних розрахунків відповідачу; довіреність представника позивача».

Отже, посилання на супровідний лист також відсутнє.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що не може прийняти пояснення представника позивача в судовому засіданні 15 березня 2016 року щодо подання відповідачу заяви про відмову від договору, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази про вказаний факт. Опис вкладення до цінного листа від 13.01.2016 року свідчить лише про направлення відповідачу акту звірки взаємних розрахунків та не є доказом направлення відповідачу супровідного листа від 01.01.2016 року до нього.

В письмовій формі відсутні пояснення позивача про відмову від позову, в тому числі в позові та апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків господарського суду Харківської області.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції фактичні обставини справи встановлені на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають обставинам справи та їм надана правильна юридична оцінка, прийняте рішення відповідає нормам чинного законодавства та підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 99, 101, п. 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 18.01.2016 року у справі № 922/6029/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 21.03.2016 року.

Головуючий суддя Медуниця О.Є.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Шепітько І.І.