ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.03.16р. Справа № 904/7421/13
За заявою: КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НОВОМОСКОВСЬКТЕПЛОЕНЕРГО", м. Новомосковськ про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.13.

У справі:

за позовом Дочірня компанія "ОСОБА_1 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенрго", м. Новомосковськ

про стягнення 293 773,97 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - довіреність № 137/16 від 01.02.16;

від відповідача (заявника): ОСОБА_1 № 06 від 05.01.16.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суд від 09.12.13 позов задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенрго", Дніпропетровської області на користь Дочірньої компанії "ОСОБА_1 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 100 000,00грн.- пені, 80857,63грн.- 3% річних, 19453,94грн.- інфляційних втрат, судовий збір в розмірі 5880,00 грн., в решті позову відмовлено.

До господарського суду надійшла заява Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенрго" про відстрочення виконання рішення до 31.12.16.

Заява обґрунтована неможливістю в даний час виконати зазначене рішення, оскільки у підприємства мається велика кредиторська заборгованість.

Представник позивача у судове засідання з'явився, проти задоволення заяви заперечує, відповів на поставленні питання. У своїх запереченнях позивач посилається на те, що відповідачу ухвалою суду від 06.02.14 вже було відстрочено рішення суду від 19.12.13 до 30.04.14, однак з за цей період ним не було проведено ні одного платежу. Отже, надання відстрочки відповідачу тільки затягує виконання рішення суду.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, надав пояснення на заяву, відповів на поставлені питання.

Розглянувши подану заяву господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п.7 постанови ВГСУ №9 від 17.10.2012р.).

Тобто, при вирішенні заяв сторони про відстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Таким чином, вирішуючи питання про надання господарським судом відстрочки чи розстрочки виконання рішення, зміну способу чи порядку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, здійснення підприємницької діяльності на власний ризик, означає покладання на підприємця тягара несприятливих наслідків такої діяльності.

В заяві про відстрочку виконання рішення, заявником не наведено обгрунтованих обставин, та не надано належних доказів у її підтвердження. Самі по собі фінансові труднощі підприємства не свідчать про те, що боржник не може виконати рішення суду.

За таких обставин, заява Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенрго" про відстрочення виконання рішення суду до 31.12.16 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенрго" про відстрочення виконання рішення суду до 31.12.16 - відмовити.

Суддя ОСОБА_3