ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2016 р. Справа № 922/886/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Катренко І.С.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 - на підставі довіреності від 18.01.2016р. №141;

відповідача - ОСОБА_2 на підставі довіреності від 14.08.2015р. №24, ОСОБА_3 на підставі довіреності від 01.02.2016р. №1,

від 3-ї особи не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального закладу охорони здоров'я "ОСОБА_4 центральна районна лікарня ім. М.І.Кононенко" , м. Чугуїв (вх. №306 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 12.01.2016р. у справі №922/886/15

за позовом: Комунального закладу охорони здоров'я "ОСОБА_4 центральна районна лікарня ім. М.І.Кононенко" , м. Чугуїв,

до відповідача: Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_4 районної ради Харківської області, м. Чугуїв,

про визнання недійсним та скасування рішення

ВСТАНОВИЛА:

Комунальний заклад охорони здоровя ОСОБА_4 центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенко звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.11.2014р. № 228-р/к у справі № 3/02-170-14 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу з підстав невідповідності закону.

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.04.2015р. (суддя Аріт К.В. ) позов задоволено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.07.2015р. апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення. Рішення господарського суду Харківської області від 14.04.2015р. у справі №922/886/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.10.2015р. касаційну скаргу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено частково. Рішення Господарського суду Харківської області від 14.04.2015р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.07.2015р. у справі № 922/886/15 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.01.2015р. у справі №922/886/15 (суддя Ємельянова О.О.) відмовлено у задоволенні позову Комунального закладу охорони здоров'я "ОСОБА_4 центральна районна лікарня ім. М.І.Кононенко" до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету від 27.11.2014р. № 228-р/к у справі №3/02-170-14; визнано оскаржуване рішення законним та винесеним з доведенням обставин, що мають значення для справи.

Рішенням суду з посилання на статті 1, 6, 48, 50, 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції», мотивоване доведеністю матеріалами справи факту займання Комунальним закладом охорони здоровя ОСОБА_4 центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенко монопольного становища на ринку оренди нежитлових приміщень поліклінічного відділення, призначених для розміщення аптечних закладів, в межах його території шляхом застосування різних умов до рівнозначних угод із субєктами господарювання.

Комунальний заклад охорони здоров'я "ОСОБА_4 центральна районна лікарня ім. М.І.Кононенко" з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 12.01.2016р. у справі №922/886/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що майно КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5 закріплено за закладом на праві оперативного управління, передача його в оренду здійснюється виключно з дозволу ОСОБА_4 міської ради, як власника майна, у звязку з чим всі договори оренди майна, у тому числі №12 від 14.07.2009р., укладені після проведення конкурсів на право оренди, а також за відповідними листами ОСОБА_4 районної ради. Крім того, зазначає, що заміна сторони відбулась в діючому договорі оренди №12 від 14.07.2009р., коли майно перебувало в оренді (вже був проведений конкурс, яким визначено переможця), у звязку з чим проведення повторного конкурсу не передбачено вимогами діючого законодавства України. Також зазначає, що рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.11.2014р. № 228-р/к у справі № 3/02-170-14 має бути скасовано з тих підстав, що вимога про надання інформації та інша кореспонденція була надіслана лікарні з порушенням діючого законодавства, а пункт 4 вказаного Рішення не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки стаття 48 Закону України Про захист економічної конкуренції, містять вичерпний перелік дій, які може вчинити Антимонопольний комітет при прийнятті рішення та серед них відсутній такий вид відповідальності, як ініціювання розірвання договору .

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.02.2016р. у справі №922/886/15 прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні 22.02.2016р.

22.02.2016р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№2003), в якому просить апеляційну скаргу КЗОЗ "ОСОБА_4 центральна районна лікарня ім. М.І.Кононенко" залишити без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 12.01.2016р. у справі №922/886/15 без змін.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 22.02.2016р. оголошувалась перерва до 12:20год. 09.03.2016р.

24.02.2016р. третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 районною радою Харківської області подано до апеляційного господарського суду пояснення до апеляційної скарги позивача (вх.№2151).

26.02.2016р. третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 районною радою Харківської області подано до апеляційного господарського суду заяву про долучення до матеріалів справи додаткових документів (вх.№2235).

09.03.2016р. о 12:22 годині судове засідання продовжено.

Представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представники відповідача заперечили проти вимог апеляційної скарги позивача, вважають рішення господарського суду першої інстанції цілком обґрунтованим та законним та просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи, що наявних матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, що сторони у справі належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Згідно пунктів 1, 3 статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики, зокрема в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, а також сприяння розвитку добросовісної конкуренції.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, зокрема, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення (стаття 14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Згідно матеріалів справи, 27.11.2014р. Адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №228-р/к у справі №3/02-170-14 (а.с.16-18 т.1), яким визнано, що КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5 за підсумками 2009-2013 pоків та станом на листопад 2014 року займає монопольне (домінуюче) становище на ринку оренди нежитлових приміщень поліклінічного відділення, призначених для розміщення аптечних закладів, в межах його території з часткою 100 % - (надалі - Рішення).

Визнано, що КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5, застосувавши різні умови отримання ТОВ Надія та ТОВ Феліта в оренду нежитлових приміщень поліклінічного відділення, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 2 частини 2 статті 13, пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку оренди нежитлових приміщень поліклінічного відділення КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5, призначених для розміщення аптечних закладів, в межах його території шляхом застосування різних умов до рівнозначних угод із субєктами господарювання (пункт 2 резолютивної частини Рішення).

Відповідно до частини 5 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, зазначене у пункті 2 рішення, на КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5 накладено штраф у розмірі 68 000 гривень (пункт 3 резолютивної частини Рішення).

Пунктом 4 резолютивної частини Рішення зобов'язано КП КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5 припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 2 статті 50, пунктом 2 частини 2 статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", шляхом припинення встановлення ініціювання розірвання договору оренди комунального майна №12 від 14 липня 2009 року, укладеного із ТОВ Феліта.

Позивач вважає Рішення неправомірним, у звязку із не доведенням обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Як встановлено Рішенням, Комунальний заклад охорони здоровя ОСОБА_4 центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенко є основним лікувально-профілактичним закладом Чугуївського району Харківської області, зареєстрованого ОСОБА_4 міською радою 23 жовтня 1997 року за №0000186. Засновником є ОСОБА_4 районна рада Харківської області.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України серії АБ №428704 від 29.03.2012 року, основним видом діяльності позивача є діяльність лікарняних закладів (код за КВЕД 86.10).

Відповідно до статуту, КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5 з майнових та інших управлінських питань підпорядкована Районній раді (як представницькому органу власника майна).

Позивач є юридичною особою, має самостійний баланс та інші рахунки в установах банку, круглу гербову печатку та штампи зі своїм найменуванням, бланки.

Як зазначено в Статуті позивача, майно КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5 є спільною комунальною власністю територіальних громад Чугуївського району Харківської області, що надається йому безоплатно і закріплюється за ним на праві оперативного управління. Здійснюючи право оперативного управління, КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5 володіє та користується зазначеним майном.

Надаючи в оренду майно, КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5 стягує зі споживачів орендну плату.

Отже, здійснюючи господарську діяльність, у розумінні статті 1 Закону України Про захист економічної конкуренції КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5 є субєктом господарювання.

Як зазначено в Рішенні та підтверджується матеріалами справи, позивач надає в оренду нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: вул. Гагаріна, 12, м. Чугуїв.

Згідно положень статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" субєкти господарювання здійснюють діяльність з виробництва, реалізації, придбання товарів, іншу господарську діяльність.

Товаром є будь-який предмет господарського обороту, в тому числі продукція, роботи, послуги, документи, що підтверджують зобов'язання та права.

Стаття 3 Господарського кодексу України визначає, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Колегія суддів зазначає, що до відносин щодо оренди державного та комунального майна застосовуються загальні положення Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, оренда виникає на підставі договору, зміст якого та процедура укладення визначаються законодавством.

Спеціальним нормативним актом, який регулює ці відносини, є Закон України "Про оренду державного та комунального майна", який деталізує порядок укладення та виконання договору оренди, повноваження державних органів у цій сфері, права та обов'язки сторін за договором.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України Про оренду державного та комунального майна, фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, інші документи орендодавцеві.

Зазначена норма зобовязує орендодавця, зокрема, розмістити оголошення про намір передати майно в оренду; прийняти заяви про оренду майна; вивчити попит на обєкт оренди; у разі надходження двох і більше заяв оголосити конкурс на право оренди.

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону України Про оренду державного та комунального майна державну політику у сфері оренди майна, яке знаходиться в комунальній власності здійснюють органи місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з витягу з Протоколу засідання конкурсної комісії районної ради №3 від 15.10.2007 року, прийнято рішення рекомендувати КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5, який є правонаступником ОСОБА_4 центральної районної лікарні, укласти договір оренди комунального майна з ТОВ Надія (а.с. 68 т.1)

Листом від 23.10.2007р. №02-08/725 районна рада повідомила КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5 про результати засідання конкурсної комісії та запропонувала лікарняному закладу, як балансоутримувачу, укласти договір оренди комунального майна з ТОВ Надія (а.с. 69 т.1).

16.11.2007р. між КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5 та ТОВ Надія було укладено договір оренди комунального майна №8 терміном на 2 роки.

Листом від 23.11.2009 року №03-17/622 ОСОБА_4 районна рада повідомила КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5, що 16.11.2009р. на засіданні конкурсної комісії районної ради вирішено продовжити термін дії договору оренди з ТОВ Надія без проведення конкурсу.

18.11.2009р. між КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5 та ТОВ Надія укладено договір оренди комунального майна №7 (а.с. 29-31 т.1).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу засідання конкурсної комісії №21 від 10.07.2009р. за результатами конкурсу, право оренди на нежитлові приміщення №46, 64 загальною площею 29,8 кв.м., що розташовані на першому поверсі поліклінічного відділення КЗОЗ ОСОБА_4 центральна районна лікарня імені ОСОБА_5, за адресою: м. Чугуїв, вул. Гагаріна, 12 отримала ТОВ Центральна районна аптека №62 (а.с.54 т.2).

Вищевказані нежитлові приміщення були передані в оренду на конкурсних засадах, що підтверджується матеріалами справи, а саме, заявою та конкурсними пропозиціями ТОВ Центральна районна аптека №62 від 18.06.2009 року (а.с.56-57 т.2).

Листом №03-17/356 від 13.07.2009 року ОСОБА_4 районна рада Харківської області повідомила позивача про результати конкурсу та запропонувала укласти договір оренди з ТОВ Центральна районна аптека №62 (а.с.49 т.2).

Відповідно до пункту 2 статті 10 Закону України Про оренду державного та комунального майна укладений сторонами договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна. Типові договори оренди майна, що перебуває у комунальній власності, затверджують органи місцевого самоврядування.

Положенням про порядок здійснення майнових операцій з об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чугуївського району, затвердженим рішенням ОСОБА_4 районної ради від 11.05.2007 р. та рішенням ОСОБА_4 районної ради 28.04.2011р. (із подальшими змінами), визначено порядок передачі в оренду майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, району (далі-Положення).

Суд застосовує Положення в редакції, що діяла на момент укладення договорів оренди та договорів про заміну сторони у договорі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідно вимог чинного законодавства, Положення про порядок здійснення майнових операцій з об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чугуївського району, здача в оренду нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ району проводиться на конкурсній основі, із обов'язковою інформацією громади про можливість укладення договору оренди.

14.07.2009 року між КЗОЗ "ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5" та ТОВ Центральна районна аптека №62 укладено договір оренди №12 (далі основний договір) (а.с.50 т.2).

Пунктом 5.3 договору сторони погодили, що орендар має право передавати третім особам належні йому право оренди та інші права (повністю і в певній частині), які випливають з цього договору, тільки за попередньою згодою орендодавця та районної ради.

Листом №74 від 23.07.2012р. ТОВ Центральна районна аптека №62 звернулось до ОСОБА_4 районної ради з заявою про погодження передачі права оренди нежитлових приміщень №46, 64 поліклінічного відділення КЗОЗ "ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5" в повному обсязі ТОВ Едельвейс-Фарм (а.с.58 т.2).

Листом від 27.07.2012 року №03-24/396 ОСОБА_4 районна рада повідомила Комунальний заклад охорони здоровя ОСОБА_4 центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенко про те, що конкурсна комісія районної ради за результатами розгляду листа ТОВ "Центральна районна аптека №62" щодо передачі права оренди у повному обсязі ТОВ "Едельвейс - Фарм", вирішила дозволити передати право оренди ТОВ "Едельвейс - Фарм" (а.с. 61 т.2).

01.08.2012 року між КЗОЗ "ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5" та ТОВ Едельвейс-фарм укладено договір про заміну сторони в договорі оренди №12 від 14.07.2009р. (далі - договір) (а.с.64 т.2).

Відповідно до пункту 1 договору, зі згоди орендодавця орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обовязки сторони (орендаря) у такому договорі: договір оренди від 14.07.2009р. №12 укладений між КЗОЗ "ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5" та ТОВ Центральна районна аптека №62.

20.06.2013р. відбулось засідання конкурсної комісії районної ради, за результатами якого прийнято рішення, оформлене протоколом від 20.06.2013 року, яким надано згоду ТОВ Едельвейс-фарм на передачу права оренди в повному обсязі по договору оренди №12 від 14.07.2009 року ТОВ Феліта (а.с.67 т.2).

Листом №03-27/384 від 27.06.2013 року ОСОБА_4 районна рада Харківської області повідомила позивача про надання згоди конкурсної комісії на передачу права оренди за основним договором від ТОВ Едельвейс-фарм до ТОВ Феліта (а.с.70 т.2).

01.07.2013р. КЗОЗ ОСОБА_4 центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенко було укладено договір про заміну сторони у основному договорі оренди, відповідно до якого новим орендарем нежитлового приміщення площею 29,8 кв.м. по вул. Гагаріна, 12 у м. Чугуїв стало ТОВ "Феліта"(а.с.74 т.2).

Як зазначає позивач, заміна сторони відбулась у діючому договорі оренди №12 від 14.07.2009р. в період, коли майно вже перебувало в оренді, вважає, що проведення конкурсу не передбачено вимогами чинного законодавства.

Колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта, враховуючи наступне.

Згідно статті 22 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендареві надано право передати в суборенду нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно (окремі верстати, обладнання, транспортні засоби, нежилі приміщення тощо), якщо інше не передбачено договором оренди. При цьому строк надання майна у суборенду не може перевищувати терміну дії договору оренди.

Крім того, пунктом 2.2 глави 2 розділу IV Положення про порядок здійснення майнових операцій з об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чугуївського району, затвердженим рішенням ОСОБА_4 районної ради від 28.04.2011р.( із подальшими змінами) встановлено, що орендар визначається на конкурсних засадах. Без публікації оголошення про наявність майна, яке може бути передане в оренду, без проведення конкурсу, позивач в порушення вимог Положення уклав договір про заміну сторони і договорі оренди.

Згідно із пунктами 4.2, 4.5 глави 4 розділу IV Положення здача в оренду нерухомого майна проводиться на конкурсній основі і основним критерієм визначення переможця є максимальний розмір орендної плати при обовязковому забезпеченню виконання інших умов конкурсу.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 13 Цивільного кодексу України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Отже, право на передачу права оренди шляхом зміни сторони у договорі оренди не є абсолютним та має реалізовуватись, зокрема, з дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції.

Однак, як встановлено місцевим господарським судом, так і під час апеляційного провадження, позивачем не доведено належними та допустимими доказами у розумінні статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, що при наданні в оренду нежитлових приміщень ТОВ Феліта, що розташовані на першому поверсі поліклінічного відділення центральної районної лікарні за адресою: місто Чугуїв, вул. Гагаріна, 12 , ним як орендодавцем було дотримано вимоги статті 9 Закону України Про оренду державного та комунального майна при наданні в оренду нежитлових приміщень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що висновки Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про те, що ТОВ Феліта отримало право оренди нежитлового приміщення за відсутності конкурентних засад, а позивач застосував різні умови отримання ТОВ Феліта та ТОВ Надія в оренду нежитлових приміщень, є правомірним, оскільки діючим законодавством передбачено спеціальний порядок передачі в оренду майна, що перебуває в комунальній власності.

Статтею 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що ринок товару (товарний ринок) це сфера обороту товару (взаємозамінних товарів), на який протягом певного часу і в межах певної території є попит і пропозиція.

Згідно з пунктом 15.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №15 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" норми чинного законодавства України не містять якогось вичерпного переліку можливих ринків товарів.

Органи Антимонопольного комітету України самостійно визначають ринки товарів та їх товарні межі.

У Рішенні відповідачем визначено, що надання в оренду субєктам господарювання, що здійснюють реалізацію лікарняних засобів на території поліклінічного відділення КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ ім. М.І. Кононенка , є продуктом його діяльності, призначеним для реалізації, і в розумінні абзацу 13 статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розглядається як товар, який не має замінників. Споживачами послуг є субєкти господарювання, які здійснюють господарську діяльність з реалізації лікарських засобів та медичної продукції на його території.

Відповідно до пункту 5.1 ОСОБА_5 визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.02.2002р. №49-р, зареєстрованого Міністерством юстиції України 01.04.2002р. №317/6605 (надалі ОСОБА_5), товарні межі ринку визначаються шляхом формування групи взаємозамінних товарів (товарних груп), у межах якої споживач за звичайних умов може легко перейти від споживання одного товару до споживання іншого.

Як встановлено в оскаржуваному Рішенні, внаслідок неможливості та недоцільності переміщення попиту на зазначений товар, а також перенесення пропозиції за межі поліклінічного відділення КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ ім. М.І. Кононенка, територіальними межами вказаного ринку є територія поліклінічного відділення, розташованого за адресою: вул. Гагаріна, 12 , м. Чугуїв, оскільки відвідувачі-пацієнти зазначено відділення забезпечують найбільший попит на лікарські засоби в його межах, що повязано з тим, що пацієнтам не доводиться витрачати свій час на пошук місць реалізації потрібних їм лікарських засобів.

Пунктом 6.1 ОСОБА_5 передбачено, що територіальні (географічні) межі ринку певного товару (товарної групи) визначаються шляхом установлення мінімальної території, за межами якої з точки зору споживача придбання товарів

(товарної групи), що належать до групи взаємозамінних товарів товарної групи), є неможливим або недоцільним.

Як зазначено в Рішенні, протягом 2009-2013 років та станом на листопад 2014року нежитлові приміщення поліклінічного відділення КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ ім. М.І. Кононенка, призначені для розміщення аптечних закладів та розташовані по вул. Гагаріна, 12 , м. Чугуїв, в оренду споживачам надавав лише позивач.

За розрахунками територіального відділення Антимонопольного комітету України, зробленими відповідно до ОСОБА_5, на підставі даних, отриманих від КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ ім. М.І. Кононенка, за підсумками 2009-2013 років його частка на ринку оренди нежитлових приміщень для розміщення аптечних закладів в межах його території становить 100%.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України Про захист економічної конкуренції встановлено, що суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, зокрема, якщо на цьому ринку у нього немає жодного конкурента.

Таким чином, відповідач правомірно та у відповідності до ОСОБА_5 дійшов висновку, що позивач за результатами діяльності протягом 2009-2013років та станом на листопад 2014року займає монопольне (домінуюче) становище на ринку оренди нежитлових приміщень для розміщення аптечних закладів в межах його території з часткою 100%.

Судова колегія також зазначає, що відповідно до пункту 15.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду №15 від 26.12.2011 року Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства установлення монопольного (домінуючого) становища суб'єкта (суб'єктів) господарювання включає застосування як структурних, так і поведінкових показників, що характеризують стан конкуренції на ринку. При цьому застосування структурних показників зумовлюється встановленням об'єкта аналізу, визначенням товарних, територіальних (географічних), часових меж ринку на підставі інформації, яка може бути використана для визначення монопольного (домінуючого) становища.

Однак господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами Антимонопольного комітету України, та знову встановлювати товарні, територіальні (географічні), часові межі певних товарних ринків після того, як це зроблено зазначеними органами, й на підставі цього робити висновки про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища суб'єкта господарювання на ринку. (пункти 15.4, 15.5 постанови).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що визначення Рішенням товарних та територіальних меж ринку здійснено відповідно до ОСОБА_5 з врахуванням всіх передбачених законодавством норм та їх обґрунтуванням.

Щодо посилань апелянта про те, що оскаржуване Рішення має бути скасовано з тих підстав, що вимога про надання інформації та інша кореспонденція були надіслані лікарні з порушенням діючого законодавства, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок надсилання кореспонденції встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011р. № 1242 Про затвердження Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органів виконавчої влади (далі - Постанова).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, позивач зазначає, що відповідно до пункту 224 Постанови, усі документи, котрі надсилаються одночасно одному і тому ж адресатові, вкладаються в один конверт (упакування), однак відповідачем було надіслано вимогу про надання інформації з порушенням вказаного пункту.

Відповідно до пункту 215 Постанови, вихідні документи надсилаються адресатам з використанням засобів поштового зв'язку, електрозв'язку, а також доставляються кур'єрською, фельд'єгерською службою.

Пунктом 217 постанови визначено, що з використанням засобів електрозв'язку служба діловодства здійснює передачу телеграм, факсограм, телефонограм, електронних документів із застосуванням електронного цифрового підпису та документів у сканованій формі без електронного цифрового підпису.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою зясування доходу (виручки), отриманого позивачем за 2013 рік, головою територіального відділення було направлено вимогу від 03.04.2014р. № 02-26/3-1529/1 за допомогою факсограмми без дотримання електронного цифрового підпису (а.с.20-21 т.1).

У разі надсилання факсограм і документів у сканованій формі без електронного цифрового підпису необхідно надіслати також оригінал документа в паперовій формі (пункт 218 постанови).

18.08.2014р. відповідачем на адресу КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ ім. М.І. Кононенка в.о. голови Відділення була направлена вимога №02-26/3-3757 за допомогою поштового звязку (а.с.22 т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги були направлені в різні дні 03.04.2014р.(за допомогою факсограмми) та 18.08.2014р. (за допомогою поштового звязку).

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 22.02.2016р. представник позивача підтвердив факт отримання вказаних вимог.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо порушення відповідачем порядку направлення вимоги, а саме пункту 224 постанови, відповідно до якого, документи, що надсилаються одночасно одному і тому ж адресатові, вкладаються в один конверт (упакування), оскільки зі змісту вищезазначеного пункту випливає те, що на конверті проставляються реєстраційні номери всіх документів, які містять у конверті, тобто лише у випадку направлення кореспонденції адресату двох і більше документів.

Отже, вказані обставини не є підставою для задоволення позовних вимог позивача про скасування рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.11.2014р. № 228-р/к.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 22 Закону України Про Антимонопольний комітет України" , розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Матеріали справи не містять доказів надання позивачем на вимогу в.о. голови Відділення від 18.08.2014р. №02-26/3-3757 інформації стосовно доходу (виручки) за послуги, що надаються бюджетним установам згідно з їх основною діяльністю, отриманого у 2013році.

Відповідно до частини 5 статті 52 Закону України Про захист економічної конкуренції, якщо доходу (виручки) немає або відповідач на вимогу органів Антимонопольного комітету України, голови його територіального відділення не надав розмір доходу (виручки), штраф, передбачений абзацом другим частини другої цієї статті, накладається у розмірі до двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; штраф, передбачений абзацом третім частини другої цієї статті, - у розмірі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; штраф, передбачений абзацом четвертим частини другої цієї статті, - у розмірі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із оскаржуваного Рішення, при розмірі штрафу відповідачем було враховано, що КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5 не визнало факт вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; порушення позивачем не припинено.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що територіальним відділенням АМК України правомірно накладено на КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5 штраф у розмірі 68 000 грн.

Крім того, судова колегія не приймає доводи апелянта, що КЗОЗ ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5 не є самостійним субєктом господарювання, а реалізує свої повноваження виключно на підставі рішень ОСОБА_4 районної ради, з наступних підстав.

Оскільки договори оренди комунального майна укладалися КЗОЗ "ОСОБА_4 ЦРЛ імені ОСОБА_5" як стороною договору, то у розумінні статті 1 Закону України Про захист економічної конкуренції позивач є субєктом господарювання, підпорядкованість та підзвітність ОСОБА_4 районній раді не звільняє його від відповідальності за порушення вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

Судова колегія також зазначає, що рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №228-р/к від 27.11.2014р. визнано, що ОСОБА_4 районна рада Харківської області, надіславши позивачу пропозицію щодо заміни сторони (ТОВ Едельвейс-Фарм на ТОВ Феліта) у договорі оренди комунального майна від 14.07.2009р. №12, вчинила порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене статтею 17, пунктом 7 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій органу місцевого самоврядування, які полягають у схиленні до вчинення позивачем порушення законодавств про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50, пунктом 2 частини 2 статті 13 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку оренди нежитлових приміщень поліклінічного відділення позивача, призначених для розміщення аптечних закладів, в межах його території шляхом застосування різних умов до рівнозначних угод із субєктами господарювання

Вказаним рішення було зобовязаного ОСОБА_4 районну раду Харківської області припинити порушення законодавства шляхом ініціювання розірвання договору оренди комунального майна від 14.07.2009р. №12 з ТОВ Феліта, про що повідомити відділення до 25.01.2015р. (включно) із наданням копій підтверджуючих документів та у разі прийняття рішення про передачу в оренду нежитлового приміщення поліклінічного відділення позивача, провести конкурс по його передачі, про що повідомити відділення до 25.03.2015р. (включно) із наданням копій підтверджуючий документів.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 29.12.2014р. ОСОБА_4 районною радою Харківської області було повідомлено ТОВ Феліта про те, що на виконання вимог рішення територіального відділення Антимонопольного комітету України, як власником орендованого майна було запропоновано розглянути питання про можливість дострокового розірвання договору оренди від 14.07.2009р. №12 за взаємною згодою сторін (а.с. 103 т. 1).

Листом від 29.12.2014р. №03-27/930 ОСОБА_4 районною радою Харківської області було повідомлено позивача, про те, що на виконання вимог рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №228-р/к від 27.11.2014р. ним на адресу ТОВ Феліта було направлено лист з пропозицією розглянути питання про можливість дострокового розірвання договору оренди від 14.07.2009р. №12 за взаємною згодою сторін (відповідно до пункту 9.3 основного договору). Крім того зазначив, що не заперечує проти дострокового розірвання зазначеного договору (а.с. 102 т.1).

Колегія суддів зазначає, що Відділенням до відповідальності було притягнуто як позивача так і ОСОБА_4 районну рада Харківської області, вказане рішення районною радою не оскаржувалось, а отже відповідно до частини 2 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції є обовязковим для виконання.

Щодо доводів апелянта, що норми статті 48 Закону України Про захист економічної конкуренції, містять вичерпний перелік дій, які може вчинити Антимонопольних комітет при прийнятті рішення та серед них відсутній такий вид відповідальності, як ініціювання розірвання договору , колегія суддів зазначає наступне.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач вказує на те, що пунктом 4 резолютивної частини оскаржуваного Рішення його було зобов'язано припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом припинення встановлення ініціювання розірвання договору оренди комунального майна №12 від 14 липня 2009 року, укладеного із ТОВ Феліта, вважає, що вказаний пункт не відповідає вимогам чинного законодавства.

Частиною 1 статті 48 Закону України Про захист економічної конкуренції встановлено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов'язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю; визнання суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; примусовий поділ суб'єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу; блокування цінних паперів; усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема усунення чи пом'якшення негативного впливу узгоджених дій, концентрації суб'єктів господарювання на конкуренцію.

Пунктом 32 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правила розгляду справ) затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994р. № 5 (далі Правила розгляду справ) встановлено, що у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення.

Під час вирішення питання про накладення штрафу у резолютивній частині рішення вказується розмір штрафу. Резолютивна частина рішення, крім відповідних висновків та зобов'язань, передбачених статтею 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у необхідних випадках має містити вказування на дії, які відповідач повинен виконати або від яких утриматися для припинення порушення та усунення його наслідків, а також строк виконання рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо невідповідності пункту 4 резолютивної частини Рішення нормам чинного законодавства, оскільки у відповідності до Закону України Про захист економічної конкуренції та Правил розгляду справ, АМК України наділений повноваженнями щодо вимоги про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.11.2014р. № 228-р/к у справі № 3/02-170-14 є законним та обґрунтованим, таким що відповідає обставинам справи, винесено із доведенням обставин, які мають значення для справи.

Крім того, враховуючи вказівки Вищого господарського суду України викладені у постанові від 28.10.2015р. у справі №922/886/15, які у відповідності до статі 111-12 Господарського процесуального кодексу України є обовязковими для суду першої інстанції, господарським судом Харківської області прийнято рішення з дотримання норм матеріального та процесуального права та зі вставленням всіх фактичних обставин справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Харківської області від 12.01.2016р. у справі №922/886/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального закладу охорони здоров'я "ОСОБА_4 центральна районна лікарня ім. М.І.Кононенко" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 12.01.2016р. у справі №922/886/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 14.03.2016 року.

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.

Суддя Шутенко І.А.