КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2016 р. Справа№ 910/16351/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Гаврилюка О.М.

за участю представників сторін

від позивача: Прокофєва Л.В. - представник за дов. № 14-4 від 13.01.2015 року;

від відповідача: Кравчик С.М. - представник за дов. №91/2015/11/11-7 від 11.11.2015 року,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2016 року

у справі № 910/16351/13 (суддя: Мельник В.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача 3 308 140,95 грн, з яких: 83091,23 грн збитки від інфляції, 2687541,43 грн пеня та 537508,29 грн - 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2015 року позов задоволено повністю.

На виконання рішення було видано накази 06.02.2014 року.

30.09.2015 року відповідач звернувся до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що судовий збір у розмірі 66162,82 грн було погашено в ході примусового виконання судового наказу, а саме державним виконавцем з депозитного рахунку ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" стягнуто грошові кошти сумою 849 344,40 грн, які перераховані на рахунок стягувача, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 783 181,58 грн - погашено частково у ході примусового виконання рішення суду (за рахунок примусово стягнутих державним виконавцем коштів сумою 849 344,400 грн - повністю погашення судовий збір сумою 66 162,82 грн, а залишок 783 181,58 грн - зараховано на погашення санкцій), а 2 524 959,37 грн - списані ПАТ "Київенерго" на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" від 14.05.2015 року № 423-VIII.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2016 року у справі № 910/16351/13 відмовлено Публічному акціонерному товариству "Київенерго" у задоволенні заяви від 29.09.2015 року про визнання наказу Господарського суду м. Києва від 06.02.2014 року у справі № 910/16351/13 таким, що не підлягає виконанню.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання наказу Господарського суду м. Києва від 06.02.2014 року №910/16351/13 таким, що не підлягає виконанню повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, зокрема ст. 18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» від 08.07.2010 року.

Крім того, скаржник зазначив, що суд першої інстанції неправомірно не застосував до спірних правовідносин Закон України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу-учасників Державного концерну «Укроборонпром» від 06.09.2012 року.

Ухвалою Київського апеляційного Господарського суду від 04.03.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" було прийнято до провадження.

У судовому засіданні 17.03.2016 року представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу місцевого господарського суду - скасувати.

В судовому засіданні 17.03.2016 року та відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2016 року по справі №910/16351/13 залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 12.02.2016 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Київенерго"- без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

06.06.2015 року набрав чинності Закон України № 423-VIII від 14.05.2015 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України". Цим законом було внесено зміни до Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу". Зокрема, статтю 18 вищевказаного законодавчого акту доповнено частиною 13 наступного змісту:

"Заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Зазначені пеня, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини".

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в обліку Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Публічного акціонерного товариства "Київенерго" значилася заборгованість за природний газ, спожитий до 01.01.2014 року за наступними договорами:

- № 13/3409-БО-41 від 28.12.2012 року у розмірі 4424937,52 грн;

- № 13/3410-БО-41 від 28.12.2012 року у розмірі 30876544,86 грн;

- № 13/3411-БО-41 від 28.12.2012 року у розмірі 171998,71 грн.

Згідно Акту звіряння розрахунків за природний газ, спожитий до 01.01.2014 року, складеного та підписаного представниками сторін 02.07.2015 року, Публічне акціонерне товариство "Київенерго" здійснило погашення сум основної заборгованості за вищевказаними договорами.

У зв'язку з цим, Протоколом № 1 від 31.07.2015 року засідання Комісії з питань реструктуризації та списання заборгованості перед НАК "Нафтогаз України" та реалізації норм Закону України від 14.05.2015 року № 423-VII, затвердженим Генеральним директором Публічного акціонерного товариства "Київенерго", оформлено рішення про списання з обліку заборгованості Публічного акціонерного товариства "Київенерго" перед Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зі сплати пені, інфляційних нарахувань, 3% річних та судові витрати у загальному розмірі 187676757,64 грн, у тому числі, і за рішенням суду у справі № 910/16351/13 у розмірі 2 524 959,37 грн.

Листом № 42АУ/92ПЗ/6759 від 04.08.2015 року Публічне акціонерне товариство "Київенерго" повідомило Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про припинення зобов'язань та списання сум пені, штрафних та фінансових санкцій на підставі вищезазначеного Закону України № 423-VIІІ та п. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", у тому числі і за рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/16351/13.

При цьому, як правильно встановлено судом першої інстанції, фактично предметом регулювання згідно п. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" у редакції Закону України № 423-VIII від 14.05.2015 року є заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий у період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 рік, та за природний газ, спожитий до 01.01.2014 року, що залишилася не погашеною станом на 06.06.2015 року, без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду.

Крім того, заборгованість за природний газ, спожитий у період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 рік (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду) обов`язково підлягає реструктуризації шляхом її розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості. Разом з цим, вказана реструктуризація можлива виключно за умови погашення в трьохмісячний строк починаючи з 06.06.2015 року заборгованості за природний газ, спожитий до 01.01.2014 року, знову ж таки, без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду. Тільки після виконання вказаних вище умов якраз і може бути списана заборгованість зі сплати пені, штрафних та фінансових санкцій.

Тобто, вказані вище положення Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" мають виконуватися в наступні етапи:

1) теплогенеруюча та/або теплопостачальна організація здійснює погашення в трьохмісячний строк починаючи з 06.06.2015 року перед Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заборгованість за природний газ, спожитий до 01.01.2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду);

2) теплогенеруюча та/або теплопостачальна організація укладає з Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" договір реструктуризації заборгованості за природний газ, спожитий у період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 рік (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду);

3) теплогенеруюча та/або теплопостачальна організація списує заборгованість перед Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зі сплати пені, штрафних та фінансових санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач сплатив на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" суму основної заборгованості, проте, останню умову для наявності підстав щодо списання пені, штрафних та фінансових санкцій відповідно до п. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", а саме укладення договору реструктуризації заборгованості за природний газ, спожитий у період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 рік, відповідачем виконано не було, оскільки належних та допустимих доказів укладення такого договору в розумінні ст.ст. 33,34 Господарського процесуального кодексу України матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності будь-яких правових підстав для списання в односторонньому порядку Публічним акціонерним товариством "Київенерго" заборгованості зі сплати 2 524 959,37 грн, які складаються з пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Законом України "Про засади функціонування ринку природного газу" не визначено списання 3% річних та інфляційних втрат, оскільки ці нарахування не є ні штрафними, ні фінансовими санкціями, а є компенсацією кредитору за збитки, понесені внаслідок знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за період прострочення платежу. А тому такі нарахування, як 3% річних та інфляційні втрати, взагалі не могли бути предметом списання, у даному випадку.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що вказана категорія заборгованості не підпадає під дію вимог ч. 13 ст. 18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (аналогічна позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України від 01.03.2016 року за №910/16513/13).

Про компенсаційний характер нарахувань, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України неодноразово вказував Верховний Суд України, який зазначив, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника (постанови ВСУ від 20.12.2010 року, від № 04.07.2011 року, а також у постанові ВСУ від 06.06.2012 року у справі № 6-49цс12).

При цьому, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне посилання скаржника, що суд першої інстанції неправомірно не застосував до спірних правовідносин Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу-учасників Державного концерну «Укроборонпром» від 06.09.2012 року за №5213 - VI, оскільки згідно ст. 2 та ч. 2 ст. 4 вищевказаного Закону його дія поширюється на підприємства оборонно-промислового комплексу, включені до складу Державного концерну «Укроборонпром» та стосується заборгованості за, що обліковувалася станом на 01.09.2010 року і не була сплачена станом на дату набрання ним чинності, тобто вказаний закон є спеціальним.

Згідно з ч. 2 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у разі видачі наказу помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Станом на час винесення оскаржуваного рішення, останнє є чинним, не скасованим, заборгованість по спірному наказу в частині стягнення 2524959,37 грн не сплачена та не списана в порядку, визначеному Законом України "Про засади функціонування ринку природного газу".

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява ПАТ "Київенерго" про визнання наказу № 910/16351/13 від 06.02.2014 року таким, що не підлягає виконанню, не може бути задоволена судом.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних доказів на спростування висновків суду першої інстанції, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції по даній справі в розумінні ст. 104 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2016 року у справі №910/16351/13 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/16351/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Гаврилюк