ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.03.2016 Справа № 920/220/16
за позовом: Публічного акціонерного товариства комерційного банку

Приватбанк, м. Дніпропетровськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ДІАЛ ГРУП СМ,

м. Суми

про стягнення 10431,66 грн.

Суддя Ю.О. Зражевський

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 2180-К-О від 03.07.2014 року,

від відповідача: не зявився

За участю секретаря судового засідання Завалій В.Г.

Суть спору: позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором б/н від 20.04.2011 р., в розмірі 10431,66 грн., з яких 2783,66 грн. заборгованість за кредитом; 3016,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4044,27 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, 587,58 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також стягнути з відповідача судовий збір.

Представник позивача у судовому засіданні підтримував заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання 16.03.2016 не зявився, відзив на позовну заяву до суду не подав, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом надсилання ухвали господарського суду від 01.03.2016 за адресою, зазначеною у Свідоцтві про державну реєстрацію: вул. Черепіна, буд. 82, корпус В, кв. 31, м. Суми, 40034.

За змістом статті 64 ГПК, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

До повноважень господарських судів не відноситься зясування фактичного місцезнаходження учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2011 відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Діал груп СМ» підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, згідно якої останній приєднався та погодився із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua і які разом із заявою складають договір банківського обслуговування.

За умовами Договору банківського обслуговування від 20.04.2011, про розмір ліміту ОСОБА_2 повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі або через встановлені засоби електронного звязку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що розміщені у мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточений рахунок № 7907 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами банківських послуг»

Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ст. 1055 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України).

У відповідності до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною /сторонами/.

Пунктом 3.2.1.1.16 ОСОБА_2 передбачено, що при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "ОСОБА_2 та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Згідно з п. 3.2.1.1.1 ОСОБА_2 кредитний ліміт на поточний рахунок надається клієнту на поповнення оборотних коштів і здійснення його поточних платежів в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку банка та клієнта.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3 ОСОБА_2 кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Проведення платежів клієнтау порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до «ОСОБА_2 і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі «Угода» (п. 3.2.1.1.8 ОСОБА_2).

Як зазначає позивач у позові, він у повному обсязі виконав свої договірні зобовязання, надавши відповідачу кредитний ліміт у розмірі 6000,00 грн. грн., що підтверджується випискою по рахунку, яка знаходиться у справі.

Відповідно до розділу п. 3.2.1.4 ОСОБА_2 за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Згідно з пунктами 3.2.1.4.1, 3.2.4.1.2., 3.2.4.1.3, 3.2.1.4.1.4 ОСОБА_2 обнулити дебетове сальдо Клієнт повинен у проміжок часу з 20-го по 25-те число місяця і за цей період ставка за користування кредитними коштами становить 0%. У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобовязань Клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобовязань при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобовязань.

Під непогашенням кредиту мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щоденно, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється у дату сплати (п. 3.2.1.4.9 ОСОБА_2).

Відповідно до п. 3.2.1.4.4 ОСОБА_2, клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Згідно п. 3.2.1.2.3.4 ОСОБА_2 має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого договором, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач свої зобовязання щодо своєчасного та повного повернення сум кредиту, відсотків за користування ним та комісії не виконав, у звязку з чим за останнім станом на 12.02.2016 утворилась заборгованість у сумі 6387,39 грн., яка складається з: 2783,66 грн. заборгованості по кредиту, 3016,15 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом та заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 587,58 грн.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

У ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання.

Згідно із ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Матеріали справи свідчать, що позивач в порядку досудового врегулювання спору звертався до відповідача з претензією № 10221SUC1S06N від 02.02.2016 про погашення заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 20.04.2011, про що свідчить опис вкладення до цінного листа, проте дана претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу у письмовій формі.

Беручи до уваги вищенаведені правові норми, а також встановлені факти заборгованості відповідача по поверненню суми кредиту, суми заборгованості по відсоткам за користування кредитом та заборгованості по комісії за користування кредитом, розміри та розрахунок яких наведено в розгорнутому розрахунку позивача, який здійснено у відповідності до ОСОБА_2 та правил надання банківських послуг, враховуючи відсутність обґрунтованих заперечень відповідача стосовно заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 2783,66 грн. заборгованості за кредитом, 3016,15 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 587,58 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до пункту 3.2.1.5.1 ОСОБА_2 при порушення Клієнтом будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п. п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п. п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період за який сплачується пені, у % річних від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу . А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Пунктом 3.2.1.5.4 ОСОБА_2 передбачено нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбаченої п. п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3 здійснюється протягом 3 (трьох) років від дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано клієнтом.

Розрахунок пені у сумі 4044,27 грн. здійснено відповідно до умов договору та не суперечить чинному законодавству, тому вимоги позивача щодо стягнення зазначеної суми є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Також, згідно Закону України Про судовий збір та ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діал груп СМ» (вул. Черепіна, буд. 82, корп.. В, кв. 31, м. Суми, 40034, код 37283002) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) 2783,66 грн. заборгованості по кредиту, 3016,15 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 587,58 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 4044,27 грн. пені та 1378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складене 17.03.2016.

Суддя ОСОБА_3