УХВАЛА

15.03.2016Справа № 910/11140/14
Суддя Отрош І.М., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі

за позовом Заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України та

Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця»

до Дочірнього підприємства «Електромонтажний поїзд № 707»

про стягнення 1073086 грн. 49 коп.

Прокурор: Бондарук В.Б. - представник на підставі посвідчення № 002655 від 05.09.2012.

Представники сторін:

від заявника: Слободянюк Ю.М. - представник за довіреністю б/н від 18.12.2015;

від позивача 1: не з'явились;

від позивача 2 (стягувача): не з'явились;

від боржника: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.07.2014 у справі № 910/11140/14 позов Заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України та Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» до Дочірнього підприємства «Електромонтажний поїзд № 707» про стягнення 1073086 грн. 49 коп. задоволено повністю; стягнуто з Дочірнього підприємства «Електромонтажний поїзд № 707» на користь Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» заборгованість у розмірі 900810 грн. 08 коп., пеню у розмірі 66285 грн 28 коп., 3 % річних у розмірі 33025 грн 52 коп., інфляційні втрати у розмірі 9908 грн. 91 коп. та штраф у розмірі 63056 грн 70 коп.; стягнуто з Дочірнього підприємства «Електромонтажний поїзд № 707» в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 21461 грн 73 коп.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2014 рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2014 у справі № 910/11140/14 залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2014 у справі № 910/11140/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2014, та яке набрало законної сили 13.10.2014, видано накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.12.2014 у справі № 910/11140/14 постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2014 залишено без змін.

21.01.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, в якій Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» просило суд замінити стягувача - Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2014 у справі № 910/11140/14 його правонаступником - Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Обгрунтовуючи заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, заявник зазначив, що 13.08.2015 державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП48425691 з виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2014 у справі № 910/11140/14 про стягнення з Дочірнього підприємства «Електромонтажний поїзд № 707» на користь Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» суму основного боргу у розмірі 900810 грн. 08 коп., пеню у розмірі 66285 грн 28 коп., 3 % річних у розмірі 33025 грн 52 коп., інфляційні втрати у розмірі 9908 грн. 91 коп. та штраф у розмірі 63056 грн 70 коп. При цьому, заявник зазначив, що станом на 25.12.2015 вказане рішення є невиконаним.

Заявник зазначив, що відповідно до наказу Державної адміністрації залізничного транспорту України від 30.11.2015 № 512-Ц/од 30.11.2015 є датою закінчення господарської діяльності Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниці) та підприємств і установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття згідно з Додатком № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200, одним з яких є Державне територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця».

Заявник зазначив, що Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» розпочало свою діяльність з 01.12.2015, та відповідно до п. 6 ст 2 закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та п. 2 Статуту Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735, є правонаступником усіх прав та обов'язків Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця».

З огляду на вищевикладене заявник просив суд замінити сторону у виконавчому провадженні з виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2014 у справі № 910/11140/14, а саме замінити стягувача Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця» на Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2016 розгляд заяви Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 910/11140/14 призначено на 09.02.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2016, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд заяви відкладено на 26.02.2016.

17.02.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва заявником долучено до матеріалів заяви копію передавального акту Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» від 31.07.2015 (затверджений Міністерством інфраструктури України 18.08.2015).

Крім того, 25.02.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва заявником долучено до матеріалів заяви копію заключного передавального акту від 01.12.2015.

Судове засідання, призначене на 26.02.2016, не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Отрош І.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 15.03.2016) розгляд заяви Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 910/11140/14 призначено на 15.03.2016.

У судовому засіданні 15.03.2016 прокурор та представник заявника надали усні пояснення по суті заяви, заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 910/11140/14 підтримали у повному обсязі.

Представник позивача 2 (стягувача) у судове засідання 15.03.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 179.

Представник позивача 1 у судове засідання 15.03.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 152.

Представник боржника у судове засідання 15.03.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка зазначена у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 21631932 від 22.01.2016, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстру поштових відправлень суду та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якого вбачається, що поштове відправлення надійшло до відділення зв'язку 03.03.2016.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про заміну сторони у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2014 у справі № 910/11140/14, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Судом встановлено, що 13.08.2015 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№48425691 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.10.2014 у справі № 910/11140/14 (належним чином засвідчена копія вказаної постанови долучена представником заявника до матеріалів заяви через канцелярію суду 09.02.2016).

Відповідно до статті 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Відповідно до п. 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18 за приписом статті 25 ГПК у разі, зокрема, реорганізації суб'єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Якщо ж зміна найменування юридичної особи пов'язана зі зміною організаційно-правової форми юридичної особи (статті 104-108 Цивільного кодексу України), то йдеться про її реорганізацію, що потребує вчинення господарським судом процесуальної дії, зазначеної в частині третій статті 25 ГПК.

Зазначеною статтею 25 ГПК передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). У разі заміни кредитора в зобов'язанні не в повному обсязі (у подільному зобов'язанні; в разі передачі новому кредитору права на стягнення неустойки окремо від передачі прав вимоги за основним зобов'язанням тощо) новий кредитор є правонаступником первісного кредитора лише в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу відповідних прав якщо інше не встановлено договором або за законом (стаття 514 Цивільного кодексу України); при цьому якщо правонаступником заявляються відповідні вимоги, то вважається, що позов подано кількома позивачами (стаття 23 ГПК). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 ГПК стосовно прав сторін у судовому процесі.

Відповідно до п. 6-1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 № 9 ГПК не передбачено порядку розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. Однак з огляду на приписи частини першої статті 25 цього Кодексу та частини п'ятої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" розгляд відповідних заяв, поданих у справах зі спорів, що вирішувалися господарським судом, належить до повноважень названого суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Відповідно до приписів ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України "Про виконавче провадження".

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний суд України у постанові від 20.11.2013 р. у справі № 6-122цс13.

Судом встановлено, що відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 25.06.2014 № 200 вирішено утворити публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

Відповідно до Додатку № 1 до вказаної постанови Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця» входить до Переліку підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Судом встановлено, що відповідно до п. 1 Наказу № 512-Ц/од від 30.11.2015 Державної адміністрації залізничного транспорту України «Про деякі питання щодо реорганізації підприємств, установ залізничного транспорту» 30.11.2015 є датою закінчення господарської діяльності Державної адміністрації залізничного транспорту (Укрзалізниці) та підприємств і установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття, згідно з Додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200.

Відповідно до п. 1 Статуту Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Згідно з п. 2 Статуту Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735, Товариство утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

17.02.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва заявником долучено до матеріалів заяви копію передавального акту Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» від 31.07.2015 (затверджений Міністерством інфраструктури України 18.08.2015).

Судом встановлено, що вказаний передавальний акт Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» від 31.07.2015 складений членами комісії з утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та членами комісії Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» та у ньому зазначено, що члени комісії, керуючись статтею 107 Цивільного кодексу України, склали цей акт та підтверджують вартість і склад активів та зобов'язань Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця»; правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов'язків Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» після його реорганізації шляхом злиття переходить до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Згідно з витягом із розшифровки рядка 1125 передавального акту «Дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги» до Додатку № 9 у розрізі дебіторів, заборгованість Дочірнього підприємства «Електромонтажний поїзд № 707» перед Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» перейшла до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Крім того, 25.02.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва заявником долучено до матеріалів заяви копію заключного передавального акту від 01.12.2015.

Судом встановлено, що вказаний заключний передавальний акт складений комісією з реорганізації Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» та представниками Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та у ньому зазначено, що одна сторона передала, а друга сторона прийняла майно станом на 30.11.2015, що включає зміни, що сталися з 31.07.2014 по 30.11.2015, правонаступництво щодо якого, у тому числі усіх прав і обов'язків, переходить до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Суд зазначає, що злиттям є об'єднання двох або більше юридичних осіб в одну нову юридичну особу, при цьому ці юридичні особи припиняють своє існування і передають свої права та обов'язки новоствореній юридичній особі. Тобто, злиття має місце тоді, коли дві або більше юридичні особи об'єднуються в одну нову і при цьому припиняють своє існування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до статті 106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 Цивільного кодексу України після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у разі злиття юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутвореної юридичної особи та державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття. Припинення вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.

Таким чином, процес державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті злиття проходить у три етапи.

Першим етапом, відповідно до положень Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» є внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) щодо припинення юридичної особи.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» припинення вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття. Строк заявлення кредиторами вимог, відповідно до положень статті 105 Цивільного кодексу України не може бути менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи.

Другим етапом є безпосереднє проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом злиття юридичних осіб, але не раніше двох місяців з дня публікації повідомлення у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації про прийняття засновниками (учасниками) або уповноваженим ними органом рішення про припинення юридичних осіб, що зливаються.

Третім етапом, що наступає після проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом злиття юридичних осіб, є проведення державної реєстрації припинення юридичних осіб, які припиняються в результаті злиття, що проводиться в порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Таким чином, суд зазначає, що припинення юридичної особи шляхом злиття вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення такої юридичної особи.

Однак, відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 21631941 від 22.01.2016 та Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 21780095, сформованого станом на 15.03.2016, вбачається, що Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця» перебуває в стані припинення за рішенням засновників, однак не є припиненим.

Доказів державної реєстрації припинення Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» заявником суду не надано.

При цьому, підставою заяви Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 910/11140/14 було саме перехід прав і обов'язків від Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» у зв'язку з реорганізацією шляхом злиття, тобто у даному випадку суд повинен встановити з урахуванням вищевикладених норм законодавства саме наявність факту припинення юридичної особи стягувача - Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця».

Крім того, долучені заявником до матеріалів заяви копії передавального акту та заключного передавального акту (складені Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» та Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця») не є окремою підставою для заміни сторони у виконавчому провадженні, та в тому числі заміни кредитора у зобов'язанні (у матеріальних правовідносинах), оскільки такий акт складається саме у зв'язку з реорганізацією юридичної особи відповідно до норм ст. 107 Цивільного кодексу України та є однією зі стадій даної процедури.

При цьому, суд зазначає, що внесення інформації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є не лише реєстраційною дією, а відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» є офіційним визнанням шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Тобто, цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи припиняється саме з моменту державної реєстрації припинення такої юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про заміну сторони у виконавчому провадженні з виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2014 у справі № 910/11140/14 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.ст. 25, 86 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні з виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2014 у справі № 910/11140/14.

Суддя І.М. Отрош