КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р. Справа№ 43/718

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Сотнікова С.В.

за участі сторін:

від апелянта (Міністерства економічного розвитку і торгівлі України) - Коваленко О.М. діє на підставі довіреності № 2432-03/19 від 22.01.2015 р. та Кропот О.О. діє на підставі довіреності № 2432-03/34 від 22.01.2016 р.

від прокуратури м. Києва - Кузьміна К.Г. - діє на підставі службового посвідчення № 040868 від 29.01.2016 р.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Міністерства економічного

розвитку і торгівлі України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2016

у справі №43/718 (суддя Пасько М.В.)

за заявою державного підприємства "Науково-дослідний інститут санітарної

техніки і обладнання будівель та споруд"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про визнання боржника банкрутом, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.11.2007 порушено провадження у справі № 43/718.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.12.2008 введено процедуру санації боржника та призначено керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Вівсяника А.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва № 43/139 від 19.03.2010 припинено процедуру санації боржника.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.07.15 замінено розпорядника майна боржника на арбітражного керуючого Гусара І.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 у справі № 43/718 достроково припинено повноваження розпорядника майна державного підприємства (далі - ДП) "Науково-дослідний інститут санітарної техніки і обладнання будівель та споруд" арбітражного керуючого Гусара І.О., призначено розпорядником майна ДП "Науково-дослідний інститут санітарної техніки і обладнання будівель та споруд" арбітражного керуючого Демчана О.І.

Дана ухвала мотивована відповідністю кандидатури арбітражного керуючого Демчана О.І. вимогам, визначеним Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) та наявністю його заяви, що надійшла до суду 30.11.2015, а також відсутністю пропозицій комітету кредиторів банкрута відносно кандидатури арбітражного керуючого, для призначення його розпорядником майна боржника.

При цьому, місцевий господарський суд керувався ст. 3-1, п.3 ст.13 Закону про банкрутство, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою господарського суду першої інстанції, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 у справі № 43/718 в частині призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Демчана О.І.

Скаргу мотивовано неправильним застосуванням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права.

В підтвердження доводів апелянт посилається на те, що Господарським судом міста Києва порушено норми матеріального права, а саме ч. 1 ст. 114 Закону про банкрутство, пункти 4.2.2 та 4.8.6 Положення про автоматизовану систему з відборів кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, що затверджено Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від № 1 (далі - Постанова №1), у зв'язку з недотриманням принципів обрання кандидатури арбітражного керуючого, щодо обов'язкової наявності у арбітражного керуючого, який призначається в справі про банкрутство державного підприємства, п'ятого рівня кваліфікації.

Також апелянт наголошує на тому, що станом на дату подання апеляційної скарги, стало відомо, що арбітражний керуючий 01.02.2016 подав документи до Мін'юсту щодо присвоєння йому другого рівня кваліфікації. Отже, суд повинен був відхилити цю кандидатуру та визначити арбітражного керуючого для призначення розпорядником майна із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих та мають V рівень кваліфікації, як це передбачено Законом і Постановою Пленуму № 1. Порушення норм процесуального права, на думку скаржника полягає в тому, що судом не дотримано вимог пункту 3.5 Порядку присвоєння рівнів кваліфікації арбітражним керуючим (розпорядникам майна, керуючим санацією, ліквідаторам), затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 22.01.2013 № 145/5, згідно з яким, п'ятий рівень кваліфікації може бути присвоєно арбітражним керуючим, які відповідають додатковим вимогам, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до статті 114, для арбітражних керуючих, які призначаються господарським судом на державні підприємства та підприємства, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, виконували повноваження розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора не менше ніж на двадцяти п'яти підприємствах, крім проваджень у справах, які здійснювалися за процедурою, передбаченою статтею 52» (у редакції від 01 січня 2000 року). Оскільки, в матеріалах справи, відсутні докази щодо відповідності арбітражного керуючого вищевказаним критеріям.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів з розгляду апеляційної скарги Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 у справі № 43/718 сформовано колегію у складі суддів: Верховець А.А. - головуючий, Доманська М.Л., Сотніков С.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 у справі № 43/718 апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України було прийнято до провадження зазначеною колегією суддів та призначено до розгляду на 15.03.2016.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 10.03.2016 представники апелянта ОСОБА_9 та Кропот О.О. апеляційну скаргу підтримали, представник прокуратури міста Києва Кузьмін К.Г. апеляційну скаргу також підтримав та висловив узгодження власної позиції стосовно апеляційної скарги із позицією представників апелянта, відносно того, що арбітражному керуючому Демчину М.В. не присвоєно п`ятий рівень кваліфікації, а тому кваліфікаційний рівень даного арбітражного керуючого не відповідає коефіцієнту складності справи.

Боржник та інші учасники провадження справи про банкрутство ДП "Науково-дослідний інститут санітарної техніки і обладнання будівель та споруд" у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, письмові відзиви та заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили. Будь-яких заяв, клопотань від учасники провадження у справі № 43/718 до суду не надійшло. Про час та місце судового слухання сторони повідомлені відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України: ухвали апеляційного суду направлялися на адреси, вказані в апеляційній скарзі та які співпадають із адресами зазначеними у звіті розпорядника майна складеного за наслідками проведеної процедури розпорядження майном боржника, а саме: вул. Механізаторів, 9, м. Київ, 03113. Ухвала про прийняття апеляційної скарги до розгляду та її призначення на 15.03.2016 була повернута на адресу суду з поміткою поштового відділення «даної організації немає».

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Повідомлення інших учасників провадження належним чином, направленням на їх адресу копій ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду від 29.02.2016 підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень № 09-33/96-71/16 від 12.03.2016, № 09-33/9668/16 від 12.03.2016, № 09-33/9673/16 від 12.03.2016, № 09-33/9669/16 від 12.03.2016, № 09-33/9672/16 від 12.03.2016, № 09-34/9482/16 від 11.03.2016, отже сторони заздалегідь були повідомлені про день судового засідання (15.03.2016).

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання, а відповідно до статті 102 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції обмежений процесуальними строками розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим розглянути справу в порядку ст. 75 ГПК України за відсутності Боржника та інших учасників провадження справи про банкрутство ДП "Науково-дослідний інститут санітарної техніки і обладнання будівель та споруд", за наявними в ній матеріалами.

По закінченні судового засідання, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний суд за наявними в матеріалах справи і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом. Якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Якщо інше не передбачено Законом, розпорядником майна може бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну чи економічну освіту володіє спеціальними знаннями та не є зацікавленою особою щодо боржника і кредиторів відповідно до статті 1 цього Закону. Згідно з цим Законом одна і та ж особа може виконувати функції арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Закону. Якщо інше не передбачено цим Законом, арбітражні керуючі діють на підставі ліцензії арбітражного керуючого, виданої уповноваженим органом у порядку, встановленому законом. (ч.ч. 1, 2 статті 3-1 Закону).

За приписами ч. 3 ст. 3-1 та ч. 5 ст. 13 Закону арбітражними керуючими не можуть бути призначені: особи, які згідно з цим Законом вважаються заінтересованими; особи, які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, за винятком випадків, коли з дня усунення цієї особи від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років, якщо інше не встановлено цим Законом; особи, яким заборонено здійснювати цей вид підприємницької діяльності або займати керівні посади; особи, які мають судимість за вчинення корисливих злочинів. До призначення арбітражним керуючим особа має подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії вищезазначених осіб ( ч. 3 ст. 3-1 Закону).

Як вбачається з оскаржуваної ухвали від 26.01.2016, господарський суд першої інстанції розглянувши заяву розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Гусара І.О. про дострокове припинення його повноважень, визнав за доцільне достроково припинити повноваження згаданого розпорядника майна та призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Демчана О.І., кандидатура якого відповідає всім необхідним вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та заява якого, надійшла до суду першої інстанції 30.11.2015.

В заяві арбітражний керуючий Демчан О.І. зазначив, що має значний досвід діяльності у галузі банкрутства (понад чотири роки), належні технічні та організаційні можливості для виконання обов`язків арбітражного керуючого (розпорядника, майна, керуючого санацією, ліквідатора). Крім того, повідомляє, що брав участь у семінарі «Новелли та практика застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що підтверджується відповідним сертифікатом та проходив навчання у Центрі перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції про що отримав сертифікат.

Також, арбітражний керуючий долучив до власної заяви копію свідоцтва Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1732 від 11.11.2015, копію довідки Міністерства внутрішніх справ України серії ЦАП № 1215512 про те, що станом на 15.06.2015 Демчан О.І. до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, копію сертифікатів про те, що Демчан О.І. брав участь у згаданих вище семінарі та навчанні у Центрі перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції .

Проте, в матеріалах справи не міститься підтвердження присвоєння арбітражному керуючому Демчану О.І. п`ятого рівня кваліфікації. Крім того, при здійсненні огладу офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України (http://old.minjust.gov.ua/43699) судом апеляційної інстанції встановлено, що станом на 15.03.2016 інформація про присвоєння будь-якого рівня кваліфікації арбітражному керуючому Демчину О.І. відсутня.

В той же час колегія суддів звертає увагу, що боржник у даній справі є державне підприємство.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно частини 3 статті 4 Закону про банкрутство право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Законом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до частини 1 статті 97 Закону про банкрутство арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну або економічну освіту, стаж роботи за фахом не менше трьох років або одного року на керівних посадах після отримання повної вищої освіти, пройшов навчання та стажування протягом шести місяців у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства, володіє державною мовою та склав кваліфікаційний іспит.

Частиною 2 згаданої статті передбачено, що не може бути арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) особа:1) яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною; 2) яка має судимість за вчинення корисливих злочинів; 3) яка не здатна виконувати обов'язки арбітражного керуючого за станом здоров'я; 4) якій заборонено обіймати керівні посади; 5) якій відмовлено в наданні допуску до державної таємниці або скасовано раніше наданий допуск за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов'язків, визначених цим Законом, у разі якщо з часу такої відмови або скасування пройшло менше року.

Згідно з частиною першою ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до абзацу 7 частини 1 статті 114 Закону про банкрутство до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), які призначаються на державні підприємства та підприємства, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, а також на підприємства, до яких у Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та/або її дочірнього підприємства, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії, виникли вимоги щодо сплати заборгованості за поставлений/спожитий природний газ, Кабінет Міністрів України може встановлювати додаткові вимоги.

Пунктом 4.2.2. положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, затвердженого постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 16.01.2013 р. № 1 та погодженого з Міністерством юстиції України встановлено, що справи про банкрутство державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50% відносяться до п'ятої категорії складності.

Відповідно до п. 4.8.6. зазначеного вище положення автоматизований відбір кандидата арбітражного керуючого для призначення у справу про банкрутство п'ятої категорії складності здійснюється з числа арбітражних керуючих, які відповідно до Реєстру відповідають п'ятому рівню кваліфікації, незалежно від принципу територіальності.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" державний орган з питань банкрутства: пропонує господарському суду кандидатури арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) для державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує двадцять п'ять відсотків, щодо яких порушена справа про банкрутство, та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Постановою Кабінету міністрів № 228 від 02.07.2014 "Про затвердження Положення про Міністерство юстиції України" затверджено Положення про Міністерство юстиції України, в ст. 1 якого встановлено, що Мін'юст є державним органом з питань банкрутства.

Стаття 4 Положення про Міністерство юстиції України містить перелік функцій, які виконує даний орган у відповідності до покладених на нього завдань. Відповідно до даного переліку на Мін'юст законодавець не покладає більше такого обов'язку як внесення пропозицій до господарського суду кандидатур арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) для державних підприємств.

Так, законодавцем передбачено механізм автоматизованого відбору кандидатів на призначення арбітражних керуючих у справах про банкрутство, зокрема, державних підприємств, що закріплений в Положенні про автоматизовану систему з відборів кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, яке затверджене Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 16.01.2013 № 1.

Відповідно до положень п. 4.2.2 та п. 4.8.6 Положення про автоматизовану систему з відборів кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, дана справа за коефіцієнтом складності відноситься до п'ятої категорії, а автоматизований відбір кандидата арбітражного керуючого для призначення у справу про банкрутство п'ятої категорії складності здійснюється з числа арбітражних керуючих, які відповідно до Реєстру відповідають п'ятому рівню кваліфікації, незалежно від принципу територіальності.

Згідно п.п.2.1, 2.6 Положення з метою реалізації визначених Положенням принципів відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого арбітражним керуючим присвоюється рівень кваліфікації відповідно до їх професійних знань та визначається їх спеціалізація згідно з їх досвідом роботи та ефективністю виконання ними повноважень арбітражного керуючого. Спеціалізація арбітражного керуючого визначається з урахуванням виконання ним повноважень арбітражного керуючого у справах про банкрутство, виходячи з належності суб'єкта підприємницької діяльності до видів економічної діяльності, форми власності, його категорії, зокрема, за формою власності: державна власність; власність Автономної Республіки Крим; комунальна власність; приватна власність.

Пунктом 1.4 Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство передбачено, що метою функціонування автоматизованої системи є об'єктивний та неупереджений відбір кандидатів на призначення господарським судом арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, далі - арбітражний керуючий) у справі про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України та зареєстрованих в автоматизованій системі.

Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2013 №331/7 "Про утворення Комісії з присвоєння рівнів кваліфікації арбітражним керуючим (розпорядникам майна, керуючим санацією, ліквідаторам)" утворено Комісію з присвоєння рівнів кваліфікації арбітражним керуючим (розпорядникам майна, керуючим санацією, ліквідаторам). Перше засідання цієї Комісії відбулося 04.07.2013, на якому затверджено Регламент роботи Комісії. Станом на день призначення арбітражного керуючого Демчана О.І. розпорядником майна, на офіційному сайті Комісії не міститься інформації про прийняття рішення про присвоєння 5-го рівня кваліфікації згаданому арбітражному керуючому.

Отже, суд першої інстанції, не обґрунтовано дійшов висновку, що арбітражний керуючий Демчан О.І. відповідає вимогам Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки його кваліфікаційний рівень не відповідає коефіцієнту складності справи.

Крім того, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2015 було запропоновано кредиторам боржника погодити або надати кандидатуру арбітражного керуючого для призначення його на посаду розпорядника майна ДП "Науково-дослідний інститут санітарної техніки і обладнання будівель та споруд", а також запропоновано Міністерству економічного розвитку і торгівлі України погодити або надати кандидатуру арбітражного керуючого для призначення його на посаду розпорядника майна ДП "Науково-дослідний інститут санітарної техніки і обладнання будівель та споруд". В судовому засіданні апеляційної інстанції представники скаржника пояснили, що жодного погодження щодо призначення Демчана О.І. розпорядником майна у справі про банкрутство ДП "Науково-дослідний інститут санітарної техніки і обладнання будівель та споруд" Міністерством економічного розвитку і торгівлі України не надавалося, більше того, апелянт заперечує проти призначення у дану справу арбітражного керуючого Демчана О.І., оскільки він не відповідає визначеним законодавством критеріям та вимогам щодо розпорядження майном банкрута - державного підприємства.

Даного факту судом першої інстанції не було враховано під час винесення оскаржуваної ухвали, а тому враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для призначення розпорядником майна у справі про банкрутство державного підприємства "Науково-дослідний інститут санітарної техніки і обладнання будівель та споруд" арбітражного керуючого Демчина О.І.

З наведених підстав оскаржена ухвала суду від 26.01.2016 підлягає частковому скасуванню з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Мінстерства економічного розвитку і торгівлі України задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду господарського суду міста Києва від 26.01.2016 у справі № 43/718 скасувати в частині призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Демчана О.І.

3. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 за апеляційною скаргою Міністерства економічного розвитку і торгівлі України у справі № 43/718 про банкрутство державного підприємства "Науково-дослідний інститут санітарної техніки і обладнання будівель та споруд" повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

повний текст постанови підписано 17.03.2016.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді М.Л. Доманська

С.В. Сотніков