ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2016 р. Справа № 911/471/16

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Дочірнього підприємства Готельний комплекс Турист Приватного акціонерного товариства Укрпрофтур,м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Київська обл., с. Богданівка

про стягнення 13 900,00 грн

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №32 від 26.01.2016)

від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство Готельний комплекс Турист Приватного акціонерного товариства Укрпрофтур (далі-позивач/ДП Готельний комплекс Турист) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач/ФОП ОСОБА_1С.) про стягнення стягнення 13 900,00 гривень, з яких: 13 600,00 грн орендної плати та 300, 00 грн вартості послуг Інтернет за договором оренди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) №31/01/13 від 31.01.2013.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.02.2016 порушено провадження у справі №911/471/16 та призначено розгляд справи на 22.02.2016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.02.2016 розгляд даної справи відкладено на 14.03.2016.

У судові засідання 22.02.2016 та 14.03.2016 представник відповідача не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

31.01.2013 між ДП Готельний комплекс Турист (далі-орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (далі-орендар) було укладено договір оренди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) №31/01/13 (далі-договір оренди), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець у відповідності з цим договором передає, а орендар приймає в оренду, тобто в тимчасове і платне користування нежилі приміщення, визначені нижче (далі-обєкт).

Пунктами 1.2., 2.1. 3.3., 4.1., 4.4., 4.7. та 8.1. договору передбачено, що вступ орендаря у строкове користування обєктом настає з моменту підписання акта приймання-передачі обєкта.

Обєктом оренди є нежиле приміщення загальною площею 17 кв. м. на 25 поверсі готельного комплексу Турист (№2512), що розташоване за адресою: 02002, м. Київ, вул. Р. Окіпної, 2, для розміщення офісу.

Передача орендарю обєкту здійснюється за актом приймання-передачі.

Орендна плата нараховується з дати підписання акту приймання передачі обєкту. За згодою сторін орендна плата за 1 кв. м. на місяць складає 150 грн в т. ч. ПДВ. Розмір орендної плати за площу 17 кв. м. складає 2 550, 00 грн (в т. ч. ПДВ 20% - 425,0 грн) на місяць.

Орендна плата включає всі телекомунікаційні та комунальні послуги (телефон, електро-, водо- та теплопостачання, вивіз сміття та ін.).

При достроковому розірванні або закінченні строку дії договору орендна плата та плата за комунальні послуги сплачується орендарем по день фактичної здачі обєкту за актом здачі-приймання.

Цей договір діє з 31.01.2013 до 31.01.2014.

Судом встановлено, що позивач свої договірні зобовязання виконав належним чином.

Так, 31.01.2013 згідно акту приймання-передачі до договору оренди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) від 31.01.2013 №31/01/13, позивач передав, а відповідач прийняв в орендне користування нежиле приміщення (офіс №2512) загальною площею 17 кв. м. на 25 поверсі готельного комплексу Турист, що розташоване за адресою: 02002, м. Київ, вул. Р. Окіпної, 2, для розміщення офісу.

Про належне виконання позивачем своїх зобовязань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення орендодавцем (позивачем) умов договору.

Протягом лютого-грудня 2013 року та січня-березня 2014 року відповідач безперешкодно користувався орендованим майном, загальна вартість орендної плати за користування яким згідно вказаного періоду становить 35 700, 00 грн.

Поряд з тим, за період з лютого по липнь 2013 року позивачем були виставлені рахунки фактури на послуги Інтернет загальною вартістю 900, 00 грн.

31.03.2014 між ДП Готельний комплекс Турист та ФОП ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до договору оренди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) від 31.01.2013 №31/01/13, за умовами якої сторони дійшли згоди, що договір припиняє свою дію з 01.04.2014. Орендоване приміщення звільняється орендарем у відповідності з умовами договору за актом приймання-передачі.

01.04.2014 згідно акту приймання-передачі відповідачем повернуто позивачу обєкт оренди.

Водночас, відповідач провів часткові розрахунки з позивачем, сплативши 22 100 грн орендної плати за лютий-травень, липень-вересень, частково грудень 2013 року та лютий 2014 року, а також 600 грн вартості послуг Інтернет за лютий-квітень, липень 2013 року.

Таким чином, позивачем зазначено, що за орендарем утворилось 13 900,00 грн сукупної заборгованості, а саме: 13 600, 00 грн орендної плати та 300,00 грн за послуги інтернет.

В підтвердження проведених відповідачем розрахунків та виникання відповідної суми заборгованості позивачем надано суду копії прибуткових касових ордерів та довідку за підписом головного бухгалтера і директора позивача.

До того ж, відсутність надходжень від відповідача коштів по договору підтверджується наявними в матеріалах справи довідками ПАТ ОСОБА_3 Аваль №Д1-В29/61/51 від 19.01.2015 та ПАТ Укрсоцбанк №06.301-186/67-3762 від 23.02.2016.

19.11.2015 позивач надіслав на адресу відповідача претензію про сплату існуючої заборгованості та рахунки-фактури на оплату орендної плати та послуг інтернет.

Однак, вищезазначений лист 26.12.2015 було повернуто органом звязку за закінченням терміну зберігання.

Копії відповідної претензії, доказів її надіслання та повернення наявні в матеріалах справи.

Посилаючись на те, що відповідач свої грошові зобовязання за договором у повному обсязі не виконав, остаточні розрахунки не провів, позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 13 600,00 грн орендної плати.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 75 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню виходячи з нижченаведеного.

Приписами ст. 173 Господарського кодексу України унормовано, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 283, абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України унормовано, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 159, ч. 1 ст. 762, ст. 629 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Договір є обовязковим для виконання.

Пунктами 4.3. та 5.2.2. договору передбачено, орендна плата за місяць сплачується відповідно до виставлених орендодавцем рахунків протягом десяти днів від дня виставлення рахунку. При цьому орендна плата вказана у рахунку є платою за поточний місяць.

Орендар зобовязаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату і платежі за комунальні послуги.

Водночас, приписами ст. 530 ЦК України унормовано, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно п. 1.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань №14 від 17.12.2013 днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Таким чином, враховуючи оформлення 26.12.2015 УДППЗ Укрпошта повідомлення про неможливість вручення надісланої позивачем претензії та рахунків на оплату коштів за договором, суд дійшов висновку, що днем виставлення відповідних рахунків є 26.12.2015, а тому останнім днем здійснення відповідачем розрахунків за договором є 05.01.2016.

З огляду наведеного, безперешкодне користування відповідачем орендованим майном протягом спірних місяців без будь-яких зауважень чи заперечень свідчить про належне виконання позивачем своїх договірних зобов'язань, та, відповідно, породжує для відповідача обовязок по сплаті орендної плати у повному обсязі у порядку та строки, встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, враховуючи, що відповідач свої грошові зобовязання за договором належним чином не виконав, а також те, що розмір заявленої до стягнення заборгованості по орендній платі відповідає фактичним обставинам справи та є арифметично вірним, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 13 600,00 грн орендної плати підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами і не спростована у встановленому порядку відповідачем.

Що ж до вимоги позивача про стягнення з відповідача 300, 00 грн вартості послуг Інтернет слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 4.4. договору орендар має право окремо укладати з орендодавцем, або за погодженням з орендодавцем, з відповідними організаціями договори на користування телекомунікаційними та комунальними послугами, і здійснювати належні платежі на підставі наданих ними рахунків.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не надано суду доказів укладання між ним та відповідачем окремого договору на користування послугами Інтернет, у той час як телекомунікаційні послуги відповідно до умов договору включаються у вартість орендної плати, заявленої позивачем до стягнення, суд дійшов висновку про безпідставність нарахування та виставлення позивачем відповідачу рахунків на оплату послуг Інтернет за травень, червень 2015 року.

З огляду вищезазначеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача 300,00 грн вартості послуг Інтернет.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 44, 49, 59, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526, 629, 762 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 283 Господарського суду України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. Окружна, 6, с. Богданівка, Броварський р-н, Київська обл., 07433, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Дочірнього підприємства Готельний комплекс Турист Приватного акціонерного товариства Укрпрофтур (вул. Р. Окіпної, 2, м. Київ, 02002, ідентифікаційний код 14353417) 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) грн 00 коп. орендної плати та 1 348 (одну тисячу триста сорок вісім) грн 26 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 18.03.2016

Суддя В.А. Ярема