ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року Справа № 910/11057/13
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого -Білошкап О.В.,
суддів -Панової І.Ю.,
Погребняка В.Я.,
за участю представників сторін:

ТОВ "Сілікон" - Кошліченка В.С.,

ПАТ "ВТБ Банк" - Разумова М.А.,

ТОВ "Альфа Солар" - Кебус М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецстройенерго" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/11057/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сілікон" до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Солар", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецстройенерго" про визнання недійсним з моменту укладення договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 22.07.2011, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 (суддя Лиськов М.О.) відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сілікон" до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Солар", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецстройенерго" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 22.07.2011 року.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 (колегія суддів: Смірнова Л.Г. - головуючий, Чорна Л.В., Кропивна Л.В.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецстройенерго" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2014 залишено без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецстройенерго" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 06.04.2015 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов ТОВ "Сілікон" задовольнити, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме, ст. 516 ЦК України та ст. 1 ГПК України.

Заслухавши доповідь судді Білошкап О.В., вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сілікон" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Солар" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 22.07.2011 року, який укладений між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа Солар" (новий кредитор).

Відмовляючи ТОВ "Сілікон" у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що порушення положень спірного договору щодо ненадання боржником ТОВ "Сілікон" письмової згоди на відступлення прав за іпотечним договором відбулось після його укладення, тому таке порушення не може бути підставою для визнання договору недійсним з моменту його укладення.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, крім того пославшись на відсутність у позивача порушеного права чи інтересу внаслідок укладання між відповідачами договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором, оскільки заміна кредитора у зобов'язанні не впливає на обов'язки боржника, які виникають із іпотечного договору.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, 22.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа Солар" (новий кредитор) укладений договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 30.10.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Н.О. та зареєстрований в реєстрі за № 976.

Відповідно до п. 1.1 цього договору, у зв'язку з укладенням сторонами договору № 2 55ВП про відступлення права вимоги за кредитним договором від 22.07.2011 та договору № 55/1ВП про відступлення права вимоги за кредитним договором від 22.07.2011, первісний кредитор передає, а новий кредитор одержує належні первісному кредитору права іпотекодержателя в зобов'язання за іпотечним договором від 30.10.2007, укладеним між первісним кредитором (іпотекодержателем) та ТОВ "Сілікон" (іпотекодавцем) в якості забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором. З моменту укладання цього договору новий кредитор набуває статусу іпотекодержателя за договором іпотеки.

Пунктом 1.2 договору про відступлення права вимоги передбачено, що новий кредитор - ТОВ "Альфа Солар" одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника - ТОВ "Сілікон" сплати грошових коштів у розмірі заборгованості боржника за кредитним договором, а у випадку невиконання цієї вимоги право звернути стягнення на предмет іпотеки і за рахунок предмету іпотеки задовольнити в повному обсязі свої вимоги за кредитним договором у розмірі, що буде визначений на момент їх фактичного задоволення.

Згідно з п. 1.3 спірного договору право вимоги, що відступається за цим договором, є право звернення стягнення у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником умов кредитного договору на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договором іпотеки, а саме - підприємство у вигляді єдиного майнового комплексу ТОВ "Сілікон".

Звертаючись з позовом до ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Альфа Солар" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 22.07.2011 року за іпотечним договором, ТОВ "Сілікон" послалося на те, що пунктом 4.2.12 іпотечного договору від 30.10.2007 року сторони передбачили, що іпотекодержатель має право відступити права за цим договором за письмовою згодою іпотекодавця (ТОВ "Сілікон"), за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за договором кредиту, повідомивши про це іпотекодавця письмово у п'ятиденний строк, однак товариство як іпотекодавець не надавало згоду на укладення договору про відступлення права вимоги від 22.07.2011 року та передачу права вимоги за ним товариству "Альфа Солар".

Оскільки договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 22.07.2011, укладений між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Альфа Солар" (відповідачем - 1 та відповідачем - 2), суперечить вимогам ст. 516 Цивільного кодексу України та ст. 24 Закону України "Про іпотеку", з тих підстав, що позивач не надавав згоди, як іпотекодавець, на укладення цього договору, тому він має бути визнаний недійсним з моменту його укладення.

При цьому, позивач вказав на те, що його суб'єктивне право порушено у зв'язку з укладенням спірного договору про відступлення права вимоги від 22.07.2011 з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки наслідком визнання договору недійсним є віднесення кредиторських вимог ТОВ "Альфа Солар" до четвертої черги задоволення, відповідно всі кредитори в справі про банкрутство будуть мати рівні права на пропорційне задоволення своїх вимог.

Як встановлено судом першої інстанції, 30.10.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сілікон" (іпотекодавець) та Відкритим акціонерним товариством "ВТБ Банк", правонаступником якого є ПАТ "ВТБ Банк" (іпотекодержатель), укладено договір іпотеки (іпотечний договір) в забезпечення повного виконання іпотекодавцем зобов'язань перед іпотекодержателем, що виникли з кредитного договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії від 26.10.2007 р. № 55 ВД, додатків та змін до нього, укладених протягом строку його дії.

Відповідно до умов цього договору іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, яким є єдиний майновий комплекс ТОВ "Сілікон", що знаходиться за адресою: Кіровоградська обл., м. Світловодськ.

Згідно пункту 4.2.12 іпотечного договору від 30.10.2007 року сторони передбачили, що іпотекодержатель має право відступити права за цим договором за письмовою згодою іпотекодавця (ТОВ "Сілікон"), за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за договором кредиту, повідомивши про це іпотекодавця письмово у п'ятиденний строк.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 06.11.2009 року порушено провадження у справі № 11/84 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сілікон".

Ухвалою від 22.04.2010 року за результатами попереднього засідання суд першої інстанції затвердив реєстр вимог кредиторів боржника, зокрема, включив до реєстру вимог кредиторів вимоги ПАТ "ВТБ Банк" в сумі 21400000 дол. США, що забезпечені договором іпотеки від 30.10.2007 року, який укладений між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Сілікон".

06.07.2012 року ухвалою Господарського суду Кіровоградської області у справі № 11/84 продовжено строк процедури санації та затверджено план санації боржника.

25 січня 2012 року ТОВ "Альфа Солар" звернулося до керуючого санацією боржника із заявою про внесення змін до реєстру вимог кредиторів на підставі Договору про відступлення.

22.12.2012 року керуючий санацією арбітражний керуючий ТОВ "Сілікон" Ткаченко Н.В. звернувся до Господарського суду Кіровоградської області із клопотанням № 68 про виключення з реєстру вимог кредиторів ТОВ "Сілікон" грошових коштів ПАТ "ВТБ Банк" та включення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог ТОВ "Альфа Солар" у зв'язку із укладенням оспорюваного договору про відступлення права вимоги.

Посилаючись на фактичне погодження ТОВ "Сілікон" відступлення ПАТ "ВТБ Банк" права вимоги за іпотечним договором на користь ТОВ "Альфа Солар", суд першої інстанції відхилив посилання позивача на порушення при укладенні спірного договору вимог ст. 516 ЦК України та ст.24 Закону України "Про іпотеку".

При цьому, як встановив суд першої інстанції, при укладенні спірного договору про відступлення права вимоги від 22.07.2011 за іпотечним договором умови договору іпотеки про надання письмової згоди позивача, як іпотекодавця, на відступлення права вимоги сторонами дотримані не були, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін.

Спростовуючи доводи позивача щодо недійсності спірного договору з підстав відсутності письмової згоди іпотекодавця на відступлення прав за іпотечним договором, суд першої інстанції послався на те, що порушення положень спірного договору щодо ненадання боржником ТОВ "Сілікон" письмової згоди на відступлення прав за іпотечним договором відбулось після його укладення, тому таке порушення не може бути підставою для визнання договору недійсним з моменту його укладення.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов'язанні, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Однак, встановивши, що в матеріалах справи відсутні докази належного узгодження з іпотекодавцем відступлення права вимоги, обов'язковість якого передбачено договором іпотеки, суд першої інстанції при вирішенні питання щодо наявності підстав для визнання спірного договору відступлення права вимоги від 22.07.2011 недійсним помилково не застосував до даних правовідносин положення частин першої та третьої статті 215 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції залишив поза увагою допущені судом першої інстанції порушення норм чинного законодавства.

Так, суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції про відмову ТОВ "Сілікон" у позові, послався на відсутність у позивача порушеного права чи інтересу внаслідок укладання між відповідачами договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором.

Як встановив суд апеляційної інстанції, позивач не є стороною договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 22.07.2011, а підставою звернення до суду особи, яка не є стороною правочину з вимогою про визнання такого правочину недійсним є порушенням вчиненим правочином її прав та законних інтересів, що узгоджується з вимогами ст.1 ГПК України.

Оскільки позивач не надав жодного обґрунтування свого порушеного чи оспорюваного права при укладанні відповідачами договору відступлення права вимоги за іпотечним договором, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність у позивача порушеного права чи інтересу, у зв'язку з цим підстави для задоволення позову - відсутні.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно частини першою статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з позовом до ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Альфа Солар" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 22.07.2011 року за іпотечним договором, ТОВ "Сілікон" послалося на те, що пунктом 4.2.12 іпотечного договору від 30.10.2007 року сторони передбачили, що іпотекодержатель (ПАТ "ВТБ Банк") має право відступити права за цим договором за письмовою згодою іпотекодавця (ТОВ "Сілікон"), за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за договором кредиту, повідомивши про це іпотекодавця письмово у п'ятиденний строк.

Отже, відступлення права вимоги від 22.07.2011 року за іпотечним договором безпосередньо стосується прав та законних інтересів ТОВ "Сілікон" як іпотекодавця відповідно до договору іпотеки від 30.10.2007 р.

Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність у позивача порушеного права чи інтересу внаслідок укладання відповідачами договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором без згоди іпотекодавця - ТОВ "Сілікон" суперечить умовам договору іпотеки від 30.10.2007 р. та вимогам ст.ст. 15, 16, 516 ЦК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, кредитор банкрута ТОВ "Сілікон" - ТОВ "Спецстройенерго" звернувся з позовом про визнання недійсним укладеного між ПАТ "ВТБ Банк" і ТОВ "Альфа Солар" договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 22 липня 2011 року № 976, обґрунтовуючи свої позовні вимоги відсутністю згоди іпотекодавця (боржника) на укладення оспорюваного договору, який порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, оскільки унеможливлює задоволення його кредиторських вимог у процедурі банкрутства боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "Сілікон".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31 липня 2015 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10 вересня 2015 року, позов задоволено частково, визнано недійсним з моменту укладення договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладений 22 липня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Альфа Солар», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Н.О. і зареєстрований за № 976.

Постановою Вищого господарського суду України від 2 грудня 2015 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 10 вересня 2015 року і рішення Господарського суду міста Києва від 31 липня 2015 року скасовано. У задоволенні позову відмовлено.

За наслідком розгляду справи, Верховний Суд України погодився із висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що договір про відступлення порушує права позивача на пропорційне задоволення вимог конкурсного кредитора у процедурі банкрутства боржника - ТОВ "Сілікон", а відсутність письмової згоди іпотекодавця на укладення цього договору є підставою для визнання його недійсним.

За таких обставин Верховний Суд України скасував постанову Вищого господарського суду України від 2 грудня 2015 року, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 10 вересня 2015 року залишив в силі як законну та обґрунтовану.

Відповідно ч. 1 ст. 11128 ГПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Оскільки на час розгляду даної справи в суді касаційної інстанції Верховним Судом України прийнято судове рішення у справі №910/6098/14 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 22.07.2011 року за іпотечним договором, тобто, того ж самого договору, який є предметом позову у даній справі і з тих же самих підстав, колегія суддів вважає, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 06.04.2015 підлягають скасуванню, а провадження у справі № 910/11057/13 - припиненню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 80, 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецстройенерго" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/11057/13 скасувати.

Провадження у справі № 910/11057/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сілікон" до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Солар", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецстройенерго" про визнання недійсним з моменту укладення договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 22.07.2011 припинити.

Головуючий: Білошкап О.В.
Судді:Панова І.Ю.
Погребняк В.Я.