ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.03.16р. Справа № 904/695/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-інвестиційна компанія "Дафі", м. Дніпропетровськ

до Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про скасування штрафу в сумі 55 230, 62 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. б/н від 10.03.16 р., представник;

Від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 9/28-06 від 04.01.16 р., представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія Дафі звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про скасування штрафних санкцій, предявлених відповідачем до позивача згідно листа № 4874/14-06 про порушення правил приймання стічних вод від 18.05.15 р. в сумі 55 230, 62 грн.

Відповідач заперечує проти задоволення вимог позивача, посилаючись на те, що представниками КП Дніпроводоканл, було здійснено відбір проб стічної води на підприємстві позивача, за результатами якого встановлено перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин, що є підставою відповідно до умов Договору №10879 на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень.

31.05.2015 р. позивачу було виставлено для оплати рахунок №47411 за скид понаднормативних забруднень на суму 55230,62 грн.

Вважаючи помилковим твердження позивача щодо правової природи підвищеної плати, яку останній вважає штрафною санкцією, та посилаючись на відсутність такого способу захисту, що запропоновано позивачем, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

15.03.16 року в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.13 р. Товариством з обмеженою відповідальністю Дафі (позивач; абонент) та Комунальним підприємством Дніпроводоканал (відповідач; водоканал) укладено Договір на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 10879 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного Договору, Водоканал зобов'язується своєчасно надавати Абоненту відповідної якості послуги централізованого водопостачання та водовідведення, а Абонент зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги в порядку і на умовах, визначених Договором та діючим законодавством.

29.04.15 р. представниками КП Дніпроводоканал в присутності представника підприємства позивача було здійснено відбір проб стічної води, за результатами чого виявлено перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин, про що складено відповідний акт.

Відповідно до акту відбору проб лабораторією контролю якості стічної води КП Дніпроводоканал проводилось вимірювання показів складу властивостей стічних вод на підприємстві позивача, про що складено протокол вимірювань показників складу та властивостей стічних вод (а.с. 24).

18.05.15 р. відповідач надіслав на адресу позивача лист № 4874/1406, в якому повідомив про порушення правил приймання стічних вод та нарахування у зв`язку з цим плати за скид понаднормативних забруднень в сумі 55 230, 62 грн.

Звертаючись із даним позовом, позивач вважає грошові кошти в сумі 55 230, 62 грн. штрафними санкціями, які нараховані неправомірно, оскільки, на його думку, розрахунок суми, предявленої відповідачем до сплати, повинен здійснюватись відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 р. № 37, а саме, за один місяць, в якому було зафіксовано перевищення ДК, в той час, як позивачем здійснено розрахунок за три місяці.

У звязку з вище викладеним, позивач просить скасувати штрафні санкції в сумі 55 230, 62 грн.

Заявлені вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 7.2.8. Договору, позивач взяв на себе зобов'язання не перевищувати рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах та нести відповідальність за якісний склад стічних вод.

В п. 4.10. Договору, сторони дійшли згоди про те, що величина плати за скид стічних вод у систему водовідведення Водоканалу з понаднормативними забрудненнями розраховується згідно Інструкції № 37.

Така оплата здійснюється абонентом не пізніше 10 днів з дати отримання листа-повідомлення та рахунку.

Як вже було зазначено вище, при відборі проб стічних вод на підприємстві позивача виявлено перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин.

Відповідно до глави 3 Інструкції № 37, відповідачем був проведений розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за квітень 2015 р. та нарахована до сплати додаткова плата за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах в сумі 55 230,62 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобовязання щодо оплати рахунку за скид понаднормативних забруднень, в строки передбачені п.4.10 Договору, як і на момент розгляду даного спору, позивачем надано не було.

Суд звертає увагу на те, що ототожнення позивачем плати за скид понаднормативних забруднень та штрафних санкцій є помилковим, оскільки, плата за скид понаднормативних забруднень є не санкцією, а зобовязанням, що виникло із Договору.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів, які б свідчили про нарахування відповідачем штрафних санкцій на зазначену вище суму, суду не надано.

Крім того, відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у спосіб, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст. 16 ЦК України, можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Такий спосіб захисту як скасування штрафних санкцій, обраний позивачем, не передбачений ні законом, ні договором.

До того ж, як з'ясовано при розгляді даного спору, штрафні санкції відповідачем до позивача взагалі не були предявлені.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

Керуючись статтями 15, 16, 526, 626, 629 Цивільного кодексу України, статтями 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 21.03.16 р.

Суддя ОСОБА_3