ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"09" березня 2016 р. Справа № 921/351/13-г/1
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

розглянув скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" №1126/І/2012-2015/4 від 25.12.2015р. на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у справі 921/351/13-г/1:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Приватні інвестиції" вул. Артема, 52а, офіс 147,Київ

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Тернопільський авторемонтний завод" вул. Текстильна, 28,Тернопіль

про звернення стягнення на предмет іпотеки.

За участю представників:

Скаржника: ОСОБА_2 довіреність №182 від 03.03.2015 р.;

Органу ДВС: ОСОБА_3 довіреність №1-22/2345 від 23.02.2016

Суть справи:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 12.03.2013р. у справі 921/351/13-г/1 стягнено з ОСОБА_1 акціонерного товариству Тернопільський авторемонтний завод на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Приватні інвестиції" 9 732 178 грн. 92 коп. по кредитному договору №25/К від 19 червня 2008 року із яких:- 7 890 000,00 грн. заборгованості по кредиту;- 1 261 903,17 грн. процентів за користування кредитом;- 345 401,32 грн. пені за невиконання зобов'язань по поверненню кредиту;- 152 953,18 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитом;- 56 778,26 грн. трьох процентів річних за невиконання грошових зобов'язань по поверненню кредиту;- 25 142,99 грн. трьох процентів річних за невиконання грошових зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитом, шляхом звернення стягнення на нерухомість, що є предметом іпотеки по Договору іпотеки, посвідченому приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4 19 червня 2008 року, зареєстрованому в реєстрі за №2630, а саме, на будівлю заводоуправління під літерою А, що знаходиться в м. Тернополі по вул. Текстильна, будинок №28, загальною площею 1 611,9 кв.м., який належить Іпотекодавцю - ОСОБА_1 акціонерному товариству Тернопільський авторемонтний завод.

На примусове виконання рішення господарського суду 25.06.2015р. видано судовий наказ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" звернулось із скаргою на дії ДВС №1126/І/2012-2015/4 від 25.12.2015р, в якій просить суд:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 щодо винесення Постанови про зупинення виконавчого провадження від 30.11.2015 р. у виконавчому провадженні №43810183;

- скасувати Постанову про зупинення виконавчого провадження від 30.11.2015 р. , винесену у виконавчому провадженні №43810183;

- зобов'язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 винести Постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а саме: про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Приватні інвестиції" будівлю заводоуправління під літерою А, що знаходиться в м. Тернополі по вул. Текстильна, будинок №28 (двадцять вісім), загальною площею 1 611,9 кв.м., який належить Іпотекодавцю - ОСОБА_1 акціонерному товариству Тернопільський авторемонтний завод в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом;

- зобов'язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 за фактом передачі майна скласти відповідний акт згідно з вимогами ст. 62 Закону України " Про виконавче провадження".

Відповідно до п.2.3.47 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розпорядженням керівника апарату від 25.12.2015 р., у зв'язку із закінченням повноваження судді Чопка О.Ю., призначено повторний автоматизований розподіл справи для розгляду скарги на дії Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, згідно якого розгляд скарги призначено у складі судді Стадник М.С.

Ухвалою суду від 05.01.2016 р. скаргу призначено до розгляду на 02.02.2016 р. та зобов'язано учасників судового процесу подати: скаржника - докази одержання повідомлення ДВС від 12.11.2015р. № 03.3.-32/В-2/3511, докази направлення ДВС заяви від 24.11.2015р. №1126/1/2012-2015/3; Відділ примусового виконання рішень - обґрунтований відзив на скаргу, докази направлення скаржнику повідомлення від 12.11.2015р. № 03.3.-32/В-2/3511, докази одержання заяви Скаржника від 24.11.2015р. №1126/1/2012-2015/3;докази направлення спірної постанови ,матеріали виконавчого провадження для огляду в судове засідання.

Ухвалою суду від 02.02.2016р., у зв'язку із неподанням учасниками судового процесу витребуваних судом матеріалів, розгляд скарги відкладено на 16.02.2016р.

Ухвалою від 16.02.2016р. проведено заміну органу, дії якого оскаржуються, а саме Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України замінено на Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області,розгляд справи відкладено на 25.02.2016р.

Ухвалою суду від 25.02.2016р. розгляд скарги відкладено до 04.03.2016 р. та зобов'язано учасників судового процесу подати додаткові пояснення з врахуванням Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг".

В судовому засіданні 04.03.2016р., за клопотанням учасників судового процесу, оголошено перерву до 09.03.2016р.

Представник скаржника підтримав викладені у скарзі доводи щодо неправомірних дій ДВС ,просить суд звернути увагу на наступне: дія Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо накладення мораторію не поширюється на майно боржника, оскільки таке перебувало на стадії реалізації до оголошення боржника банкрутом; про непоширення дії зазначеного Закону на майно боржника зазначено в ухвалі господарського суду Тернопільської області від 30.09.2015р.у справі №921/879/15-г/11 про порушення провадження у справі про банкрутство; звіт про оцінку майна не втратив чинність на момент других електронних торгів, оскільки у Тимчасовому порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014р., з врахуванням внесених змін наказом Міністерства юстиції України №207/5 від 18.02.2015р., передбачено, що "передачею майна на реалізацію вважається момент внесення інформації про лот у Систему. Вартість майна, переданого на реалізацію, є дійсною на період реалізації майна"; стадія реалізації майна завершується оформленням документа про реалізацію майна або згодою/відмовою стягувача від прийняття в рахунок погашення боргу майна; неподання заяви на одержання майна у власність після других торгів, пояснив, що Стягувач очікував оголошення виконавчою службою третіх торгів, а інформацією щодо результатів других торгів не володів та про такі дізнався із листа ДВС від 12.11.2015р. та скористався правом набуття права власності на майно.

Орган ДВС надав заперечення на скаргу,його представник підтримав доводи викладені у запереченнях. при цьому посилається на те,що дії здійснені виконавчою службою відповідають п.8 ч.1 ст.37 Законом України "Про виконавче провадження", яким чітко передбачено підстави зупинення виконавчого провадження та випадки на які не розповсюджується дана норма, а саме перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах; треті торги не проводилися, так як дія Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг" від 16.10.2011р. не має зворотньої дії та не розповсюджується на договори укладені до його прийняття, і примусова реалізація майна в такому випадку здійснюється з врахування Закону України "Про іпотеку"; стягувачу було направлено лист із пропозицією оформити нереалізоване майно у власність банку, але при встановлені факту порушення судом справи про банкрутство, виконавцем винесена постанова про зупинення виконавчого провадження; вважає доводи скаржника щодо необізнаності про результати торгів неправдивими, так як торги здійснювалися через систему електронних торгів "СЕТАМ", про що стягувача повідомлялося рекомендованим листом; щодо звіту про оцінку майна, то такий складений 16.02.2015р. та є чинним протягом 6 місяців, тобто до 16.08.2015р. Виконавцем після перших торгів, які не відбулися 24.06.2015р. у звязку з відсутністю допущених учасників торгів, проведена 30.06.2015р. уцінка майна, яка внесена 25.08.2015р. в систему Державним підприємством "Інформаційний центр". За результатами других торгів, які відбулися 27.08.2015р., такі також не відбулися по тій самій причині. Щодо не проведення третіх торгів погодився із поясненнями скаржника про колізію між ч.5 ст.58 Закону України "Про виконавче провадження" згідно якої після закінчення шестимісячного строку оцінка майна проводиться повторно та вищезазначеним Тимчасовим порядком,згідно якого оцінка є чинною . При цьому заперечує проти доводів Скаржника та вважає, що єдиною підставою завершальної стадії реалізації майна є протокол проведення електронних торгів.

Боржник будь-яких клопотань не надав, участь повноважного представника в судових засіданнях не забезпечив, жодних клопотань не заявив. Ухвали суду від 02.02.2016р. направлені на адресу ОСОБА_1 акціонерного товариства "Тернопільський авторемонтний завод", яка відповідає даним з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 46010, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вул. Текстильна, будинок 28. Повідомлення про вручення ухвали суду повернуто поштовим відділенням на адресу суду із відміткою - "за зазначеною адресою не знаходиться".

За змістом ст.64 ГПК України, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а у разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом(правова позиція викладена у п.п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Суд, розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" №1126/І/2012-2015/4 від 25.12.2015р. на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, заслухавши доводи учасників судового процесу, прийшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

При цьому суд виходив із наступного:

- відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються державним виконавцем в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження";

- згідно ст.1 Законом України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню;

- примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" ( ч.8 ст.54 ЗУ"Про виконавче провадження");

- реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону (ст.41 Закону "Про іпотеку");

- відповідно до ст.62 Закону "про виконавче провадження" реалізація майна, на яке звернено стягнення , здійснюється шляхом його продажу,зокрема, на прилюдних торгах.

За процедурою реалізації майна на прилюдних торгах в порядку ст.62 Закону "Про виконавче провадження" така здійснюється у три етапи:

- призначаються перші торги і якщо майно не реалізоване протягом двох місяців воно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, при цьому майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків;

- на других торгах ,у разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна;

- на третіх торгах, у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна та у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно таке передається йому за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом передачі державний виконавець складає акт,який разом із постановою є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

У такому ж порядку, а саме у три етапи, здійснюється реалізація майна згідно ст.49 Закону "Про іпотеку", тільки в силу передбачених даною нормою прав та обов'язків іпотекодержателя ,у разі визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися,проведення других та третіх торгів залежить від волевиявлення стягувача залишити нереалізоване майно за собою:

- перші торги:протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

- другі торги: якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах може бути зменшеною не більше ніж на 25 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах може бути зменшена не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна;

- якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

Слід зазначити,що оскільки в силу іпотеки право іпотекодержателя одержати задоволення за рахунок заставленого майна виникає не з моменту укладення ним договорів кредиту чи іпотеки, а у разі порушення боржником своїх зобов'язань, то з урахуванням норм ст. 54 Закону "Про виконавче провадження" на правовідносини з реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів, які виникли після 16 жовтня 2011 р., не поширюється норма п. 2 розд. II "Прикінцеві положення" Закону України від 22 вересня 2011 р. N 3795-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг"(" 2. Дія цього Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності."), до них застосовуються положення ч. 2 ст. 49 Закону України від 5 червня 2003 р. N 898-IV "Про іпотеку" у редакції, яка була чинною на час вчинення відповідних виконавчих дій (правова позиція про застосування частини другої ст. 49 Закону України "Про іпотеку" та дія цієї норми в часі викладена у постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 23 квітня 2014 р. у справі N 6-26цс14).

Згідно ст. 111-28 ГПК України,висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права,а тому доводи сторін щодо того, що торги згідно ч.2ст.49 Закону "Про іпотеку" (у редакції Закону до 07.07.2011р.) повинні здійснюватися у два етапи, є помилковими .

Відповідно до ст.62 Закону "Про виконавче провадження" реалізація майна проводиться за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність (ч.2 ст.43 Закону"Про іпотеку").

Право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію передбачено ч.ч.2-4 ст.58 Закону «Про виконавче провадження».

У разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту субєкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (ч.5 ст. 58, ч.3ст.62 Закону «Про виконавче провадження»,ч.2 ст.43 Закону "Про іпотеку").

Відповідно до ч. 5 ст.58 Закону "Про виконавче провадження" звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою та інші відомості, які є необхідними для уповноважених осіб спеціалізованої організації для складання інформаційних карток на кожний лот із зазначенням стартової ціни, яка здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним субєктом оціночної діяльності (пункти 2.6, 3.2, 3.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна затв. наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. N 68/5 (втратив чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 року N 2710/5)).

Отже, на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості обєкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним, тобто торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна .

Після збігу цього шестимісячного строку обовязковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: ч.5 ст.58 Закону «Про виконавче провадження»та п.п. 3.2, 3.4 Тимчасового положення (правова позиція викладена у постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 28.01. 2015 р. у справі N 6-227цс14,яка є обовязковою для застосування суду згідно ст.111-28 ГПК України.) .

Матеріалами справи по виконавчому провадженню ВП№43810183 підтверджено:

- рішенням господарського суду від 12.03.2013р. у справі 921/351/13-г/1 стягнено з ОСОБА_1 акціонерного товариству Тернопільський авторемонтний завод на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Приватні інвестиції" 9 732 178 грн. 92 коп. по кредитному договору №25/К від 19 червня 2008 року шляхом звернення на предмет іпотеки ,у спосіб реалізації нерухомого майна на прилюдних торгах,за початковою ціною майна визначеної на підставі оцінки,яка буде проведена на стадії виконавчого провадження;

- на виконання рішення суду видано наказ від 25.06.2014р., на підставі якого державним виконавцем 27.06.2014р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №43810183 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

- незалежна оцінка нерухомого майна проведена оцінювачем ОСОБА_5,за якою ринкова вартість майна - будівля заводоуправління під л."А".що знаходиться в м.Тернополі, вул. Текстильна,28, загальною площею 1611,9 кв.м. складає 5 561 280 грн. Звіт про оцінку майна складений 16.02.2015р.,тобто такий дійсний до 16.08.2015р.;

- відділом примусового виконання рішень направлено 08.05.2015р. заявку державного виконавця на реалізацію арештованого майна та пакет документів для вжиття заходів з метою здійснення реалізації майна боржника;

- електронні торги призначено на 24.06.2015р. згідно даних інформації зазначеної на сайті "СЕТАМ" Тернопільською філією ДП "Інформаційний центр"Міністерства юстиції України від 25.05.2015р.;

- згідно протоколу №92099 про проведення електронних торгів від 24.06.2015р., торги з реалізації майна предмета іпотеки (лот №71650) не відбулися у зв`язку з тим, що відсутні допущені учасники торгів;

- головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області складено 30.06.2015р. акт уцінки описаного (арештованого) майна ,згідно якого арештоване майно уцінено на 20% та визначена початкова ціна арештованого нерухомого майна 4 449 024 грн.;

- повторні електронні торги призначено на 27.08.2015р. згідно даних інформації зазначеної на сайті "СЕТАМ" Тернопільською філією ДП "Інформаційний центр "Міністерства юстиції України від 25.08.2015р. ;

- згідно протоколу №111858 про проведення електронних торгів від 27.08.2015р., торги з реалізації майна предмета іпотеки (лот №90455) не відбулися у зв`язку з тим, що відсутні допущені учасники торгів, про що Тернопільською філією ДП "Інформаційний центр" повідомлено ДВС та Стягувача, що підтверджено відміткою на повідомлені про її одержання.

Судом встановлено,що повторні торги проведені за межами чинності Звіту про оцінку майна, тобто після 16.08.2015р., що є порушенням чинного на момент їх проведення законодавства.

Нова оцінка майна для здійснення подальшої реалізації держаним виконавцем не проводилася, так як проведення такої ДВС не передбачала, неправомірно керуючись редакцією ч.2ст.49 Закону "Про іпотеку" в редакції Закону від 07.07.2011р.

Скаржник не надав доказів звернення в порядку передбаченому ст.49 Закону "Про іпотеку", а саме протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися (24.06.2015р та 27.08.2015р.), даний строк є присічним, на придбання нереалізованого майна у власність, тобто не скористався своїм правом встановленим законом. Іншого порядку набуття права власності на нереалізоване майно норми Закону "Про іпотеку",який є спеціальним по відношенню до реалізації такого майна ,не передбачає.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 30.09.2015р. у справі №921/879/15-г/11 порушено провадження у справі про банкрутство відкритого акціонерного товариства "Тернопільський авторемонтний завод" вул. Текстильна, 28, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 05461562 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів,шляхом заборони стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Матеріалами справи підтверджено, що реалізація майна закінчилася 16.08.2015р., із закінченням чинності Звіту про його оцінку, а тому на таке майно розповсюджувався мораторій встановлений судом.

При таких обставинах,винесена державним виконавцем 30.11.2015р. постанова про зупинення виконавчого провадження ВП №43810183 відповідає п.8 ч.1 ст.37 Закону "Про виконавче провадження", згідно якої виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

Проведені дії органами ДВС та Стягувачем після ухвали суду від 30.09.2015р. у справі №921/879/15-г/11 щодо оформлення майна за Стягувачем, а саме шляхом направлення листів у листопаді 2015 року, не узгоджуються з чинним законодавством та не потягли за собою юридичних наслідків,а також не вплинули на прийняття спірної постанови.

Враховуючи вищевикладене, суд також відхиляє доводи Скаржника щодо чинності оцінки майна встановленої у Звіті від 16.02.2015р. протягом усього періоду реалізації, посилаючись на Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року N 656/5 (втратив чинність гідно з наказом Міністерства юстиції України від 22.12. 2015 року N 2710/5) оскільки:

- Тимчасовий порядок прийнятий відповідно до ст.62 Закону "Про виконавче провадження", згідно ч.3 якого майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону, тобто такий порядок не може суперечити чи змінювати встановлену норму Закону,так як є підзаконним актом;

- зміст п.1 розділу V Тимчасового порядку,згідно якого передачею майна на реалізацію вважається момент внесення інформації про лот у Систему, а вартість майна, переданого на реалізацію, є дійсною на період реалізації майна, не суперечить ст. 62 Закону "Про виконавче провадження", якою встановлено строк та порядок реалізації майна.

Крім того,за змістом ст.62 Закону "Про виконавче провадження" та ст.49 Закону "Про іпотеку" стягувач може набути у власність майно, яке не реалізоване на торгах, тобто законодавець визначив кінець процесу реалізації майна, а тому доводи позивача, що таким є оформлення за стягувачем права власності на нереалізоване майно, не ґрунтуються на законодавстві .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 77, 86, 121-2 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" №1126/І/2012-2015/4 від 25.12.2015р. на дії управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у справі 921/351/13-г/1 відхилити.

Копію ухвали направити учасникам судового процесу.

Суддя М.С. Стадник