ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 березня 2016 р. Справа № 909/722/14

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В. ,

секретар судового засідання Павлюк У. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ПП "М-Туройл" №179 від 18.11.15 (вх.№12390/15 від 18.11.15) про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18.02.14 нерухомого майна та зобов'язання ТОВ "ТРК "Вікторія" передати вказане нерухоме майно Приватному підприємству "М-Туройл" у справі:

за заявою: ОСОБА_1,

вул.Франка 6, с.Павлівка, Тисменицький район,

Івано-Франківська область, 77421;

до боржника: Приватного підприємства "М-Туройл",

АДРЕСА_1, 76018

про банкрутство

Учасники у справі про банкрутство:

від боржника - ПП "М-Туройл": ОСОБА_2 - ліквідатор, (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого №805 від 19.04.1);

від кредитора - ПАТ"Брокбізнесбанк": ОСОБА_3 - представник, (довіреність №387/03 від 04.03.16);

від кредитора - ДПІ у м.Івано-Франківську: ОСОБА_4 - начальник юридичного відділу, (довіреність №7450/10/09-15-10-039/577 від 03.04.15);

від ТОВ "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія": ОСОБА_5 - представник, (довіреність № б/н від 17.12.15).

ВСТАНОВИВ: в провадженні господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа про банкрутство Приватного підприємства "М-Туройл".

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 10.07.14 порушено провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "М-Туройл".

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.14 боржника - Приватне підприємство "М-Туройл" визнано банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_6

Ухвалою від 28.07.15 звільнено від виконання повноважень ліквідатора ПП "М-Туройл" арбітражного керуючого ОСОБА_6 за його заявою та призначено ліквідатором ПП "М-Туройл" арбітражного керуючого ОСОБА_2

Ухвалою від 23.11.15 прийнято до розгляду заяву ПП "М-Туройл" №179 від 18.11.15 (вх.№12390/15 від 18.11.15) про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18.02.14 нерухомого майна, укладеного між ПП "М-Туройл" та ТОВ "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" та зобов'язання ТОВ "ТРК "Вікторія" передати вказане нерухоме майно Приватному підприємству "М-Туройл".

За змістом ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор з дня свого призначення здійснює відповідні повноваження, зокрема, і подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника.

Як вбачається зі змісту поданої заяви №179 від 18.11.15 (вх.№12390/15 від 18.11.15) про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18.02.14 нерухомого майна та зобов'язання ТОВ "ТРК "Вікторія" передати вказане нерухоме майно Приватному підприємству "М-Туройл", ліквідатор звертаючись до суду з вказаною заявою посилається на п. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", тобто звертається із заявою, здійснюючи відповідні повноваження у справі про банкрутство боржника, передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Крім того, ліквідатором подано суду письмові пояснення №033 від 15.02.16 р. (вх.№1962/16 від 15.02.16) в яких зазначає про те, що у поданій заяві останнім було допущено описку та вказано, що подано позовну заяву. У зв'язку з цим, просить суд вважати позовну заяву, подану у даному провадженні заявою в розумінні ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та зазначає про наявність передбаченої ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора.

З огляду на вказані законодавчі положення та наведені обставини, заява ПП "М-Туройл" №179 від 18.11.15 (вх.№12390/15 від 18.11.15) про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18.02.14 нерухомого майна та зобов'язання ТОВ "ТРК "Вікторія" передати нерухоме майно Приватному підприємству "М-Туройл", підлягає розгляду в межах справи про банкрутство ПП "М-Туройл".

У судовому засіданні арбітражний керуючий ПП "М-Туройл" вимоги заяви підтримав, просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 18.02.14 нерухомого майна та зобов'язати ТОВ "ТРК "Вікторія" передати нерухоме майно Приватному підприємству "М-Туройл".

В обґрунтування поданої заяви арбітражний керуючий зазначає, що відповідно до вказаного договору, продаж вчинено за ціною 904212 грн, які покупець ТОВ "ТРК "Вікторія" повинен був сплати в повному обсязі не пізніше 18.06.14 р., проте на запити арбітражного керуючого про рух коштів по рахунках боржника в період з 18.02.14 по 18.06.14, підтверджень про будь-який рух коштів не надходило. Керівник ПП "Еластоагрос" з метою приховання зазначеного майна від кредиторів здійснив повну зміну назви та адресу реєстрації боржника на ПП "М-Туройл".

У поясненнях по справі №033 від 15.02.16 р. (вх.№1962/16 від 15.02.16 р.), №054 від 10.03.16 р. (вх.№3193/16 від 10.03.16 р.), вказує, на те, що у договорі не передбачено можливості розрахунку векселями, отже, оплата за нерухоме майно шляхом передачі векселя між ПП "Еластоагрос" та ТзОВ "ТРК "Вікторія" 17 червня 2014 р. не могла відбутись, оскільки це прямо суперечить вимогам закону. Станом на 17 червня 2014 року підприємства з назвою Приватне підприємство "Еластоагрос" не існувало, оскільки реєстрація зміни найменування, згідно записів у ЄДРПОУ відбулось 27 травня 2014 року. На момент порушення справи про банкрутство та введення ліквідаційної процедури в документах, які були передані ліквідатору для проведення ліквідації підприємства не було жодного документа, який би підтверджував здійснення оплати за вказане майно, не було передано оскаржуваного договору та акту приймання-передачі. У векселі АА № 2394514 від 17.06.2014 року ТзОВ "ТРК "Вікторія" вказало реквізити для оплати рахунку не належного ПП "Еластоагрос". В Акті прийому-передачі векселя АА № 2394514 від 17.06.2014 року, у "виправленому" Акті прийому-передачі векселя від 12.02.2016 року та простому векселі АА № 0415873 від 12.02.2016 року вказані недійсні МФО банку та рахунок ПП "Еластоагрос" (ПП "М-Туройл"). В Акті прийому-передачі векселя АА № 2394514 від 17.06.14 року вказані назва та проставлена печатка ПП "Еластоагрос", при тому, що повна зміна назви на ПП "М-Туройл" відбулась 27.05.14 року.

Представник ТОВ "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" в судовому засіданні проти вимог заяви заперечив з підстав, наведених у запереченнях на заяву №17-12 від 17.12.15 р. (вх.№19805/15 від 17.12.15 р.), додаткових поясненнях по справі №1/2 від 09.02.16 р. (вх.№1692/16 від 09.02.16 р.), №1-2 від 15.02.16 р. (вх.№2000/16 від 15.02.16 р.), просить суд відмовити ліквідатору ПП "М-Туройл" у задоволенні заявлених ним вимог.

Заперечуючи вимоги заяви ліквідатора ПП "М-Туройл" зазначає, що порядок, підстави для подачі заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними, наслідки визнання договорів недійсними регулюються ст.20 Закону про банкрутство, проте, спірний договір був вчинений без порушень даної статті, а арбітражний керуючий звернувся до суду з позовною заявою про фіктивний продаж нерухомого майна посилаючись на п.2 ст.41 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а не із заявою в межах процедури банкрутства, як це передбачено Законом, без належного обґрунтування законних підстав свого звернення, в зв'язку з чим позовна заява про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18.02.14 не може розглядатися в межах справи про банкрутство, а повинна розглядатися як окреме провадження. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. договору купівлі-продажу від 18.02.2014 року продаж майна вчиняється за 904212 грн, отже, продаж майна не здійснювався на безоплатній основі, майно не було відчужено за ціною, що нижча від ринкової вартості майна, станом на момент відчуження.

Зазначає, що додані до матеріалів справи простий вексель Серії АА 2394514 на суму 904212 грн та акт прийому-передачі векселя від 17.06.14 є свідченням безумовного грошового зобов'язання векселедавця сплатити після настання терміну певну суму грошей власникові векселя (векселедержателю). Вексель складений з дотриманням всіх вимог законодавства України, дотримані всі вимоги щодо реквізитів, вексель та акт скріплені печатками та підписами сторін, судової справи щодо визнання недійсними даних документів не має. Умовами передбаченими в векселі Серії АА 2394514, термін розрахунку настає 17.06.19 та підлягає сплаті в м.Івано-Франківську ПАТ "ВТБ Банк" на розрахунковий рахунок 3057, саме тому твердження позивача стосовно того, що договір не був спрямований на настання правових наслідків, оскільки не було проведено розрахунок є таким, що не відповідає об'єктивній дійсності, тому що термін розрахунку згідно виписаного векселя ще не настав. Закон не пов'язує момент розрахунку за векселем з моментом виконання договору купівлі-продажу, оскільки Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 18.02.14 був виконаний. Виконання договору пов'язується з виконанням його істотних умов. Виконання договору купівлі-продажу пов'язано з двома основними юридичними фактами, а саме моментом передачі речі - що підтверджується актом прийому передачі від 18.02.14 та моментом передачі в даному випадку простого векселя від векселедавця до векселедержателя.

Представник кредитора ПАТ "Брокбізнесбанк" в судовому засіданні вимоги заяви підтримав. У відзиві від 08.02.16 р. (вх.№1646/16 від 09.02.16 р.) зазначає, що положеннями договору купівлі-продажу від 18 лютого 2014 року жодним чином не обумовлено розрахунки між сторонами, шляхом передачі векселя, відтак розрахунок за вказаним договором мав бути здійснений шляхом перерахування грошових коштів у місячний термін після підписання акту прийому-передачі приміщення і в будь-якому разі не пізніше ніж 18 червня 2014 року. Відтак даний договір підлягає до визнання його недійсним з огляду на те, що даний договір укладений з порушенням вимог, які ставляться до відповідного виду правочинів, останній укладено без мети створення правових наслідків, оскільки відповідачем не проведено жодних розрахунків з позивачем у відповідності вимог договору. З огляду на вказане вище, керівник ПП "Еластоагрос" з метою приховування будь-якого майна від кредиторів здійснив продаж майна без оплати вартості такого майна, тобто безоплатно відчужив.

Представник кредитора ДПІ у м.Івано-Франківську в судовому засіданні вимоги заяви підтримав з підстав наведених у поясненнях №10-039/90 від 08.02.16 р. (вх.№1647/16 від 09.02.16 р.), в яких зазначає про те, що боржником безоплатно здійснено відчуження майна згідно договору купівлі-продажу від 18.02.2014 р.

Представником кредитора ТОВ "Метінвест-ресурс" направлено до суду пояснення по справі №297/3 від 08.02.16 р. (вх.№1974/16 від 15.02.16 р.), в якому вимоги заяви ліквідатора ПП "М-Туройл" підтримує.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення учасників у справі, оцінивши докази у відповідності до ст. 43 ГПК України, суд встановив наступне.

18.02.2014 р. між Приватним підприємством "Еластоагрос" (продавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" (покупцем) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна: нежитлового приміщення, кафе, загальною площею 191,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вулиця Коновальця Євгена (вулиця Дадугіна), буд. 227а. Договір нотаріально засвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №144.

Відповідно до п. 2.1. договору, продаж майна за домовленістю сторін вчиняється за 904212 грн, в т.ч. ПДВ. Ці кошти покупець зобовязується сплатити продавцю у повному обсязі у місячний термін після підписання сторонами акту прийому передачі приміщення, тобто, не пізніше 18 червня 2014 року. Розрахунок за придбане майно проводиться на умовах та в порядку, попередньо погодженими сторонами договору.

Згідно п. 3.1. договору, сторони домовились про наступне:

- передача покупцю майна здійснюється продавцем в день підписання акту прийому-передачі;

- передача майна продавцем і прийняття обєкта покупцем посвідчується двостороннім актом прийому-передачі, який підписується продавцем і покупцем;

- акт прийому-передачі може бути підписаний сторонами на протязі трьох місяців з дня укладення та нотаріального посвідчення цього договору, але не пізніше 18 травня 2014 року.

- право власності на майно виникає у покупця після проведення його державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у порядку, визначеному чинним законодавством України в день укладення цього договору;

- право розпорядження майном виникає у покупця після проведення повного та остаточного розрахунку з продавцем за цим договором.

18.02.2014 р. проведено державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" на нежитлове приміщення, кафе, загальною площею 191,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вулиця Коновальця Євгена, буд. 227а.

05.05.2014 р. між Приватним підприємством "Еластоагрос" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" підписано акт приймання-передачі майна №1 за договором купівлі-продажу від 18.02.2014 р.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, виходячи з вищенаведених умов договору, сторонами передбачено, що розрахунок за отримане нерухоме майно здійснюється грошовими коштами не пізніше 18 червня 2014 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, грошові кошти в сумі 904212 грн за отримане згідно договору нерухоме майно Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" Приватному підприємству "М-Туройл" не сплачено.

При цьому, 17.06.2014 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" видано простий вексель серії АА 2394514 на суму 904212 грн. із строком платежу до 17.06.2019 р., відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" зобов'язалось сплатити Приватному підприємству "Еластоагрос" вказані грошові кошти.

Згідно акту прийому-передачі векселя від 17.06.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" передало у власність Приватному підприємству "Еластоагрос", а останнє прийняло як оплату вексель.

Відносини, пов'язані з обігом векселів в Україні, регулюються, зокрема, Конвенцією, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, Законами України "Про обіг векселів в Україні", "Про цінні папери та фондовий ринок".

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у документарній формі. Особливості видачі та обігу векселів, здійснення операцій з векселями, погашення вексельних зобов'язань та стягнення за векселями визначаються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про обіг векселів в Україні" умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

Отже, наведена норма передбачає, що умова здійснення розрахунків векселями повинна обов'язково відображатись в договорі.

Однак, як вбачається з умов договору купівлі-продажу від 18.02.2014 р., сторонами передбачено, що розрахунок за нерухоме майно здійснюється грошовими коштами, умова щодо здійснення розрахунків векселем не передбачена. Будь-яких додаткових договорів про здійснення розрахунку за договором купівлі-продажу від 18.02.2014 р. шляхом видачі векселя, сторонами не укладено.

Відповідно до ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Правочини, які належить вчиняти у письмовій формі та вимоги до письмової форми визначені ст. 208 Цивільного кодексу України.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст.654 ЦК України).

Таким чином, дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" щодо видачі простого векселя та прийняття його в якості оплати за договором купівлі-продажу від 18.02.2014 р. Приватним підприємством "Еластоагрос", суперечать положенням визначеним в ст.ст.202, 207, 208, 654 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України "Про обіг векселів в Україні".

Згідно ст. 75 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі, простий вексель містить:

1. назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений;

2. безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей;

3. зазначення строку платежу;

4. зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж;

5. найменування особи, якій або за наказом якої повинен бути здійснений платіж;

6. зазначення дати і місця видачі простого векселя;

7. підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Згідно ст. 76 Уніфікованого Закону, документ, у якому відсутній будь-який з реквізитів, зазначених у попередній статті, не має сили простого векселя, за винятком випадків, зазначених нижче у цій статті.

Простий вексель, строк платежу в якому не зазначено, вважається таким, що підлягає оплаті за пред'явленням.

При відсутності особливого зазначення, місце, де видано документ, вважається місцем платежу і, разом з тим, місцем проживання векселедавця.

Простий вексель, в якому не вказано місце його видачі, вважається виданим у місці, зазначеному поруч з найменуванням векселедавця.

Судом досліджено простий вексель серії АА 2394514 на наявність обов'язкових реквізитів у та встановлено наступне.

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 27.05.2014 р. відбулась зміна найменування Приватного підприємства "Еластоагрос" на Приватне підприємство "М-Туройл".

При цьому, у векселі датованому 17.06.2014 р., у графі "найменування того, кому або за наказом кого платіж повинен бути здійснений" зазначено ПП "Еластоагрос", в той час як станом на 17.06.2014 р. назва підприємства була змінена на ПП "М-Туройл".

Також, і в акті приймання-передачі векселя від 17.06.2014 р. по тексту акта вказано попередню назву векселеотримувача та проставлено печатку ПП "Еластоагрос", тоді як станом на 17.06.2014 р. назва підприємства була змінена на ПП "М-Туройл", а отже і печатка підприємства повинна була відповідати зміненій назві.

Крім того, в графі тексту векселя "підлягає сплаті в" зазначено "в м. Івано-Франківську, у графі "місце платежу" вказано "ПАТ "ВТБ БАНК" МФО 321767 р/р 3057". Однак, згідно інформації наданої ДПІ у м.Івано-Франківську, р/р 3057 у ПАТ "ВТБ БАНК" МФО 321767, належав Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" (23.12.2015 р. закритий).

Отже, векселедавець - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" у векселі вказав місцем платежу власний розрахунковий рахунок, а не місце в якому підлягає виконанню зобов'язання за векселем.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про обіг векселів в Україні" зміни до тексту векселя можуть вноситися за ініціативою його держателя виключно векселедавцем (за переказним векселем - трасантом) шляхом закреслення старого реквізиту та написання нового із зазначенням дати внесення змін та підписанням відповідно до цього Закону. Держатель векселя повинен дати згоду на внесення змін до тексту векселя шляхом написання на зворотному боці векселя слів "відповідно до змін" із зазначенням дати внесення змін та підписанням згідно з вимогами цього Закону.

Однак, зміни до тексту простого векселя серії АА 2394514, виданого 17.06.2014 р., згідно вказаної норми Закону, не вносилися.

Незважаючи на допущені при оформлені векселя порушення заповнення реквізитів, ПП "М-Туройл" не звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" з ініціативою про внесення змін до тексту векселя.

З огляду на наведене, суд дійшов до висновку, що вказані дії ПП "М-Туройл" щодо прийняття розрахунку за договором шляхом отримання неналежно оформленого простого векселя, свідчать про те, що ПП "Еластоагрос" (ПП "М-Туройл") прийняло на себе зобовязання без відповідних майнових дій іншої сторони (передало нерухоме майно не отримавши від покупця грошових коштів) та відмовилось від власних майнових інтересів (прийняло вексель взамін на передбачену договором оплату грошовими котами).

Після початку розгляду судом заяви ПП "М-Туройл" №179 від 18.11.15 (вх.№12390/15 від 18.11.15) Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" 12.02.2016 р. за власної ініціативи видано простий вексель серії АА 0415873 на суму 904212 грн. із строком платежу до 17.06.2019 р., відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" зобов'язалось сплатити Приватному підприємству "М-Туройл" вказані грошові кошти. У тексті векселя серії АА 0415873 містяться змінені реквізити, а саме у графі "найменування того, кому або за наказом кого платіж повинен бути здійснений" зазначено ПП "М-Туройл", та у графі "місце платежу" вказано розрахунковий рахунок в ІФФ ФАБ "Брокбізнесбанк" (не належний ні ТОВ "ТРК "Вікторія", ні ПП "М-Туройл").

15.02.2016 року ліквідатором арбітражним керуючим ОСОБА_2 отримано цінний лист Ц169 від ТОВ "ТРК "Вікторія" з описом, в якому знаходились: акт прийому-передачі документів у справі № 909/722/14 від 12.02.2016 року; простий вексель АА №0415873 від 12.02.2016 року; квитанції № 5_12 та 1513_5 від 12.02.2016 року; акт прийому-передачі векселя від 12.02.2016 року.

22.02.2016 року вказаний лист з його вмістом (без підписання) повернуто ліквідатором Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія".

Як вбачається з акту приймання-передачі документів у справі №909/722/14 про банкрутство Приватного підприємства "М-Туройл" від 18.12.2015 р., засновник ПП "М-Туройл" передав, а ліквідатор ПП "М-Туройл" прийняв такі документи: кругла печатка ПП "М-Туройл", Статут ПП "М-Туройл", протокол обшуку від 07.09.2011 р. В акті зазначено, що від 07.09.11 р. фінансово-господарська діяльність не здійснювалась.

Отже, простий вексель серії АА 2394514 на суму 904212 грн., договір купівлі-продажу від 18.02.2014 р., акт приймання-передачі векселя від 17.06.2014 р., ліквідатору засновником ПП "М-Туройл", не передавався.

Про здійснення відчуження нерухомого майна боржником - ПП "М-Туройл", ліквідатор арбітражний керуючий ОСОБА_2 дізнався здійснюючи ліквідаційну процедуру ПП "М-Туройл", а саме з інформаційної довідки №433500138 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.09.2015 року йому стало відомо, що на орендованій боржником земельній ділянці з кадастровим номером :20:009:0234 знаходиться нерухоме майно - кафе, яке належало боржнику.

І тільки 12.02.2016 р., після звернення ліквідатора до суду з заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18.02.14 нерухомого майна та зобов'язання ТОВ "ТРК "Вікторія" передати вказане нерухоме майно Приватному підприємству "М-Туройл" у справі про банкрутство, колишнім директором ПП "М-Туройл" ОСОБА_7 направлено ліквідатору ПП "М-Туройл" документи: акт прийому-передачі документів у справі №909/722/14; простий вексель АА № 2394514 (в описі 2394512) від 17.06.2014 року; акт прийому-передачі векселя АА №2394514 (в описі 2394512) від 17.06.2014 року; видаткова накладна № ЕА-0000001 від 05.05.2014 року; податкова накладна №1 від 05.02.2014 року.

Таким чином, з огляду на наведені обставини, ПП "Еластоагрос" (ПП "М-Туройл") фактично здійснило відчуження нерухомого майна - нежитлового приміщення, кафе, загальною площею 191,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вулиця Коновальця Євгена (вулиця Дадугіна), буд. 227а, безоплатно.

Незважаючи на передбачені сторонами в договорі купівлі-продажу від 18.02.14 р., умови щодо ціни майна та порядку розрахунків за придбане майно, вищенаведені встановлені судом фактичні дії (передача майна без оплати його вартості, безпідставна видача простого векселя ТОВ "ТРК "Вікторія", прийняття безпідставно виданого та неналежно оформленого векселя ПП "М-Туройл", ненадання ПП "М-Туройл" ліквідатору документів, що стосуються даних правовідносин) свідчать про свідоме намагання сторонами договору приховати безоплатне відчуження нерухомого майна, що в свою чергу заподіяло шкоду інтересам ПП "М-Туройл".

У випадку, коли виконання договору завдає збитків боржнику, це є підставою для визнання його недійсним в порядку ч. 1 ст.20 Закону.

Провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "М-Туройл" порушено ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 10.07.14. Спірний договір купівлі-продажу укладено 18.02.14 р., тобто майже за п'ять місяців що передували порушенню справи про банкрутство.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора якщо боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог.

Суд дійшов висновку, що спірні правовідносини підпадають під дію цієї статті, оскільки ПП "Еластоагрос" (ПП "М-Туройл") фактично здійснило відчуження свого майна безоплатно, при цьому, вчинений договір призвів до фактичного зменшення майна боржника, сприяв його неплатоспроможності та зменшив можливість виконання його грошових зобов'язань перед кредиторами.

Не заслуговують на увагу доводи представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" про те, що заява ПП "М-Туройл" №179 від 18.11.15 (вх.№12390/15 від 18.11.15) про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18.02.14 нерухомого майна та зобов'язання ТОВ "ТРК "Вікторія" передати нерухоме майно Приватному підприємству "М-Туройл", не підлягає розгляду в межах справи про банкрутство ПП "М-Туройл", як з огляду на посилання ліквідатора у заяві на п. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та так, і з огляду на письмові пояснення ліквідатора №033 від 15.02.16 р. (вх.№1962/16 від 15.02.16), в яких зазначає про те, що у поданій заяві було допущено описку та вказано, що подано позовну заяву. У зв'язку допущеною опискою, ліквідатор просив суд вважати позовну заяву, подану у даному провадженні заявою в розумінні ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та зазначив про наявність передбаченої ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Крім того, з огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи встановлені судом обставини щодо фактичного безоплатного відчуження нерухомого майна ПП "Еластоагрос" (ПП "М-Туройл"), безпідставними є також доводи представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" про те, що продаж майна не здійснювався на безоплатній основі, у зв'язку з тим, що у договорі купівлі-продажу від 18.02.14 р. передбачено, що продаж майна за домовленістю сторін вчиняється за 904212 грн.

За наведених обставин, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18.02.14 нерухомого майна, укладеного між ПП "Еластоагрос" та ТОВ "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія".

Згідно ч. 2 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобовязаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

З огляду на наведену норму, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" зобовязане повернути в ліквідаційну масу ПП "М-Туройл" (колишня назва "Еластоагрос") нерухоме майно - нежитлове приміщення, кафе, загальною площею 191,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вулиця Коновальця Євгена, буд. 227а.

Враховуючи, що вимога ліквідатора ПП "М-Туройл" про передачу майна боржнику по свої суті є тотожною поверненню майна боржнику, що, відповідно до ч.2 ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є наслідком визнання недійсними правочинів (договорів), дана вимога підлягає задоволенню шляхом зобов"язання ТОВ "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" повернути в ліквідаційну масу Приватного підприємства "М-Туройл" (колишня назва "Еластоагрос") нерухоме майно - нежитлове приміщення, кафе, загальною площею 191,4 кв.м., зазначене в плані літерою А, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вулиця Коновальця Євгена, буд. 227 А.

Ухвалою суду від 23.11.2015 ПП "М-Туройл" відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення щодо її розгляду.

У відповідності до 3.4 Постанови Пленуму ВГС України №7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України із змінами і доповненнями" у разі коли господарським судом було відстрочено сплату судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход Державного бюджету України.

Враховуючи задоволення судом вимог ліквідатора ПП "М-Туройл" та несплату ним судового збору, судові витрати слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" в дохід Державного бюджету України.

Згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство становить 2 розміри мінімальної заробітної плати. Таким чином, судовий збір за подання вказаної заяви становить 2756 грн.

Керуючись ст. ст. 2 , 20, 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 49, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

визнати недійсним договір купівлі-продажу від 18.02.14 нерухомого майна, укладений між Приватним підприємством "Еластоагрос" (АДРЕСА_1, 76018, ідентифікаційний код 14277739) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" (вул. Коновальця, 227 А, м.Івано-Франківськ, 76011, ідентифікаційний код 38996612), нотаріально засвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №144.

Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" (вул. Коновальця, 227 А, м.Івано-Франківськ, 76011, ідентифікаційний код 38996612) повернути в ліквідаційну масу Приватного підприємства "М-Туройл" (колишня назва "Еластоагрос") (АДРЕСА_1, 76018, ідентифікаційний код 14277739) нерухоме майно - нежитлове приміщення, кафе, загальною площею 191,4 кв.м., зазначене в плані літерою А, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вулиця Коновальця Євгена, буд. 227 А.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія" (вул. Коновальця, 227 А, м.Івано-Франківськ, 76011, ідентифікаційний код 38996612) в дохід державного бюджету (одержувач: Управління Державної казначейської служби України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл.; код ЄДРПОУ одержувача: 37952250; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській обл.; код банку одержувача (МФО): 836014; р/р3002; код класифікації доходів бюджету: 22030101; найменування суду: господарський суд Івано-Франківської області) 2756 (дві тисячі сімсот п"ятдесят шість) грн судового збору, про що видати наказ.

Суддя Рочняк О. В.

Копію ухвали направити: заявнику, боржнику, ліквідатору ОСОБА_2 (вул.Миколайчука 17а/44, м.Івано-Франківськ,), ДПІ у м.Івано-Франківську (вул.Незалежності,20, м.Івано-Франківськ), ПАТ "Брокбізнесбанк" (03057, м.Київ, пр-т.Перемоги,41), ТОВ "Метінвест-ресурси" (87510, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Ширшова, буд.6А, кімната 10) та ТОВ "Торгово-розважальний комплекс "Вікторія", (вул.Є.Коновальця,227а, м.Івано-Франківськ).