ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"21" березня 2016 р.Справа № 922/769/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілік Буд", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни", м. Харків
простягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Вілік Буд звернулось до господарського суду Харківської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Оптово-роздрібний ринок Жуляни про стягнення заборгованості за договором підряду № 02/05 від 02.05.2011 року у розмірі 2 000 758, 51 грн. та судові витрати.

Позивачем надано заяву вх. № б/н від 17.03.2016 року у якому останній просить суд надати Товариству з обмеженою відповідальністю Вілік Буд розстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, у зв'язку із тим що не має можливості сплатити всю суму судового збору одночасно, оскільки непогашена заборгованість Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни", чим нанесено значну шкоду фінансовому становищу підприємства.

Також позивачем надано заяву № б/н від 17.03.2016 року про забезпечення позову.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд дійшов до висновку про повернення позовної заяви з доданими до неї документами без розгляду з огляду на наступне.

До позовної заяви вх. № 769 від 18.03.2016 року не додано доказів оплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

01.11.2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір", відповідно до якого за подання позовних заяв до господарського суду сплачується судовий збір.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: юридичною особою ставка судового збору становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

З урахуванням позовних вимог, судовий збір за подання позовної заяви про стягнення суми боргу у розмірі 2 000 758,51 грн. має бути сплачений у розмірі - 30 011,38 грн.

Суд не приймає у якості доказу сплати судового збору додану до позовної заяви квитанцію № ПН 821 від 15.03.2016 року на суму 1 000, 00 грн.

Відповідно, до позовної заяви не додано доказів оплати судового збору у встановленому розмірі.

Розглянувши заяву № б/н від 17.03.2016 року позивача про розстрочення сплати судового збору на певний строк,, господарський суд дійшов до висновку про відмову в його задоволенні, з наступних підстав.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й державних підприємств, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації та відсутністю у ньому коштів на оплату судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Господарський суд вправі вчинити дії, про які йдеться у статті 8 Закону, і зі своєї ініціативи з наведенням в ухвалі відповідних мотивів (пункт 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України").

Таким чином особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати до суду докази на підтвердження того, що її майновий стан є таким, що перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Сам факт непогашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни", як підстава розстрочення сплати судового збору не може бути підставою для вирішення судом питання про розстрочення сплати судового збору.

У зв'язку із тим, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження заявленого клопотання про розстрочення сплати судового збору, суд не вбачає підстав для його задоволення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Щодо заявленої заяви № б/н від 17.03.2016 року про забезпечення позову та накладення арешту на грошові кошти, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Позивачем до позовної заяви не додано документа, який підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що у якості доказу сплати судового збору за заяву про забезпечення позову позивачем додано квитанцію № ПН 827 від 15.03.2016 року на суму 689,00 грн. Проте дана квитанція надана у копії без відмітки банку про проведення оплати та зарахування грошових коштів до спеціального фонду державного бюджету України.

Як визначено у пункті 2.20. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

За змістом пункту 2.21 наведеної постанови, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, додана позивачем копія квитанції № ПН 827 від 15.03.2016 року до заяви про забезпечення позову № б/н від 17.03.2016 року, не може бути прийнята судом як належний доказ сплати судового збору, оскільки вона не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Оскільки, позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення позовної заяви і доданої до неї документів без розгляду, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву та додані до неї документи без розгляду.

21 березня 2016 року до канцелярії суду від представника позивача, діючого на підставі доручення б/н від 04 березня 2016 року, до порушення провадження у справі №922/769/16 надійшла заява про залишення позову без розгляду, яку також було надіслано на електронну адресу суду (вх. №593 від 21.03.2016 р.).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до винесення ухвали про порушення провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору.

Приймаючи до уваги вищевикладене, позовна заява з доданими до неї матеріалами підлягають поверненню без розгляду.

Керуючись статтями 56, 57, пунктом 4 та 9 статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Товариству з обмеженою відповідальністю "Вілік Буд" та додані до неї документи без розгляду.

Додаток на 64 аркушах (у тому числі оригінал квитанції № ПН 821 від 15.03.2016 року).

Суддя ОСОБА_1