ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.03.2016 Справа № 15/1/06

розглянувши матеріали скарги Державного підприємства "Дослідне господарство "Якимівське" Національного наукового центру "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства" на протиправні дії та бездіяльність ВДВС Якимівського РУЮ ГУЮ у Запорізькій області щодо заміни сторони виконавчого провадження у справі № 15/1/06

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1)

до відповідача Південної філії інституту механізації та електрифікації сільського господарства (72502, Запорізька область, смт. Якимівка, вул. 40 років Перемоги, буд. 4)

орган

про стягнення 26575,64 грн.

Заінтересована особа - Державне підприємство "Дослідне господарство "Якимівське" Національного наукового центру "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства" (72502, Запорізька область, смт. Якимівка, вул. 40 років Перемоги, буд. 4)

Суддя Колодій Н.А.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

29 лютого 2016 р. до господарського суду Запорізької області від Державного підприємства "Дослідне господарство "Якимівське" Національного наукового центру "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства" надійшла скарга на протиправні дії та бездіяльність ВДВС Якимівського РУЮ ГУЮ у Запорізькій області щодо заміни сторони виконавчого провадження у справі № 15/1/06.

Згідно ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів ДВС щодо виконання рішень. Ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України (далі - ВГСУ) № 9 від 17.10.2012р. визначено, що за змістом ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий (наказ чи ухвалу), незалежно від того, якою саме особою подано скаргу, і в тому ж складі суду.

Вказаною постановою також визначено, що у вирішенні питань, що виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб ДВС, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватись положення ГПК, якими врегулбовано аналогічні питання, статей 2, 18, 21, 22. 26, 29, 31, 41, 62, пунктів 1-3, 5, 6, 9 частини І ст. 63 ГПК, тощо.

Як встановлено судом, до скарги б/н від 29.02.2016 р. ДП "ДГ "Якимівське" на підтвердження відправлення позивачу та ВДВС копії скарги та доданих до неї документів не надано жодного документу.

Приписами статті 56 ГПК України передбачено, що позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення. (Стаття 56 ГПК України в редакції Закону України "Про внесення зміни до статті 56 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку надсилання копії позовної заяви" № 9126837-11 від 19.05.2011 р.).

У відповідності до ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення.

Зазначене підтверджується пунктом 2.1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/208 від 13.04.2008 р. (з наступними змінами і доповненнями), в якому зазначено, що розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, поштова квитанція тощо), може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні (сторонам) у справі копії позовної заяви.

З аналізу вище наведених норм чинного процесуального законодавства слідує, що належними доказами направлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, в розумінні ст. 56 ГПК України, є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції або фінансового чеку) та опису вкладення.

Таким чином, ДП "Дослідне господарство "Якимівське" Національного наукового центру "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства" не надано належних доказів відправлення (вручення) копії скарги та доданих до неї документів сторонам по справі, внаслідок чого скарга і додані до неї документи повертаються заявникові без розгляду.

Зазначені обставини перешкоджають суду вчинити передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України дії по підготовці справи до судового розгляду та є підставами для повернення скарги заявнику.

Суд звертає увагу на те, що боржником та відповідачем по справі № 15/1/06 є Південна Філія "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства", а скаргу на дії ВДВС подано Державним підприємством "Дослідне господарство "Якимівське" Національного наукового центру "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства", яке не є відповідачем у справі та не є боржником у виконавчому провадженні, оскільки відповідно до ст. 25 ГПК України, суд не здійснював заміну відповідача на його правонаступника або заміну назви боржника.

Ухвалою суду від 11.06.2014 р. у задоволенні заяви Відділу державної виконавчої служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області про здійснення процесуального правонаступництва відповідача по справі № 15/1 шляхом заміни Південної філії інституту механізації та електрифікації сільського господарства на його правонаступника - Державне підприємство Дослідне господарство "Якимівське" національного наукового центру "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства" було відмовлено.

ДП "Дослідне господарство "Якимівське" національного наукового центру "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства" у справі №910/8491/13 і відповідно як він зазначив боржник у виконавчому провадженні, не надав належних доказів яким чином відбулось правонаступництво (реорганізація, замінений іншою особою, або змінив лише найменування).

Заміна сторони у стадіях судового процесу, однією з яких є виконання судового рішення, відбувається у порядку, визначеному ст. 25 ГПК України та ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження".

Також, при повторному зверненні до суду зі скаргою скаржнику необхідно врахувати, що відповідно до ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як вбачається зі змісту розділу V "Докази" ГПК України, належними та допустимими доказами, про які йдеться у Господарському процесуальному кодексі України, є саме належним чином завірені письмові докази, а не їх фотокопії, які взагалі ніким не завірені (не містять підпису повноваженої особи позивача, який скріплений печаткою підприємства).

Додані до скарзі документи подані в неналежному стані, тобто нечитаємі та не завірені належним чином.

З урахуванням зазначеного, скарга в порядку ст. 121-2 ГПК України підлягає поверненню.

У відповідності до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з ним у господарський суд у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що повернення скарги на дії ВДВС не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86, ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Якимівське" Національного наукового центру "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства" повернути без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі, заінтересованій стороні та ВДВС Якимівського РУЮ ГУЮ у Запорізькій області.

Суддя Н.А. Колодій