номер провадження справи 6/19/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.03.2016 р. Справа № 908/450/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Спецімідж (69035, АДРЕСА_1)

До Публічного акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11)

про стягнення 156 807 грн. 83 коп.

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1 дов. б/н від 12.01.2016р.

Від відповідача: не зявився

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Спецімідж м. Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів м. Запоріжжя, про стягнення 156 807 грн. 83 коп., суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача, на підставі договору поставки № 92 від 08.01.2014 р., заборгованість за поставлений товар в сумі 154929 грн. 60 коп., суму трьох відсотків річних в розмірі 483 грн. 86 коп. та суму інфляційних нарахувань в розмірі 1394 грн. 37 коп.

Позивач надав суду заяву про зменшення позовних вимог від 15.02.2016р., де остаточно просить стягнути з відповідача, на підставі договору поставки № 92 від 08.01.2014р., заборгованість за поставлений товар в сумі 5 400 грн., три відсотка річних в розмірі 483 грн. 86 коп. та інфляційні нарахування в розмірі 1394 грн. 37 коп.

Також позивач надав заяву про уточнення періоду нарахування 3 процентів річних, позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних від суми 5 400 грн. за період з 1912.2015р. по 15.02.2016р.; від суми 69 189 грн. 60 коп. за період з 06.01.2016р. по 15.02.2016р.; від суми 80 340 грн. ( по видатковим накладним № РН-0000690 від 13.11.2015 р. та № РН-0000691 від 13.11.2015 р.) за період з 13.01.2016р. по 15.02.2016р.

Крім цього, позивач в заяві вказав, що в видатковій накладній № РН-0000607 від 19.10.2015 р. вказано, що представник відповідача всі документи на товар отримав. Акти про відсутність документів в період прийому товару, згідно п. 14 Інструкції П-7 та п. 12 Інструкції П-6, не складались.

Заяви позивача про зменшення позовних вимог та про уточнення періоду нарахування 3 процентів річних приймаються судом, оскільки заявлені відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву № 18-07 від 14.03.2016 року, в якому вказав: Ознайомившись з позовними вимогами та матеріалами справи, ПАТ «ЗФЗ» не визнає вимоги у повному обсязі на підставі наступного. 1) Загальна сума основного боргу, згідно позовних вимог позивача, складається з наступних поставок: видаткова накладна № РН-0000607 від 19.10.2015р. на суму 5400 грн. (брюки ватяні 36 шт.); видаткова накладна № РН-0000666 від 06.11.2015р. на суму 69 189 грн. 60 коп. (костюм для захисту від впливів і загальних виробничих забруднень 227 шт.); видаткова накладна № РН-0000690 від 13.11.2015р. на суму 48100,00 грн. (куртка бавовняна на утеплювальній прокладці 185 шт.); видаткова накладна № РН-0000691 від 13.11.2015 року на суму 32240,00 грн. (куртка бавовняна на утеплювальній прокладці 124 шт.). Відповідач 12.03.2016 року сплатив частину поставленого товару відповідно до платіжних доручень: платіжне доручення № 278735 від 12.03.2016 року на суму 69 189 грн. 60 коп. (оплата товару згідно видаткової накладної № РН-0000666 від 06.11.2015 року); платіжне доручення № 278733 від 12.03.2016 року на суму 48 100,00 грн. (оплата товару згідно видаткової накладної № РН-0000690 від 13.11.2015 року); платіжне доручення № 278734 від 12.03.2016 року на суму 32 240,00 грн. (оплата товару згідно видаткової накладної № РН-0000691 від 13.11.2015 року). На підставі вищевикладеного, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у частині стягнення 149 529 грн. 60 коп. основного боргу. Провадження у справі № 908/450/16 в зазначеній частині просимо припинити за відсутністю предмету спору. 2) Щодо позовних вимог у сумі 5400,00 грн. основного боргу, інфляційних нарахувань та 3% річних, ПАТ «ЗФЗ» заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. Ст.692 Цивільного кодексу України встановлює, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Умови оплати за поставлений товар встановлюються у розділі 5 договору. Так, оплата виконується покупцем за умови виконання постачальником зокрема п.4.1.1 цього договору. Відповідач звертає увагу суду, що позивач цілком свідомо у тексті своєї позовної заяви не зазначає про необхідність виконання з його боку п.4.1.1 договору. Згідно п.4.1.1 договору, разом з товаром, продавець надає покупцю наступні оригінали документів: рахунок, накладну на відпуск товару, податкову накладну, сертифікат якості. Однак, позивач, всупереч умовам договору, не надав відповідачу рахунок за поставлений товар згідно видаткової накладної № РН-0000607 від 19.10.2015 року. Ст.526 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст.530 Цивільного кодексу України). Позивач повинен був передати рахунок відповідачу в момент передачі товару, але не зробив цього. Таким чином, позивачем були порушені вимоги ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України та п.4.1.1 договору № 92 від 08.01.2014р. Отже, відповідач не може погодитися з вимогами стосовно стягнення заборгованості у сумі 5400,00 грн. Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.526, 530 ЦК України, ст.ст. 33, 82, 83 ГПК України, ПАТ «Запорізький завод феросплавів» просить суд: 1) припинити провадження у справі № 908/450/16 в частині стягнення з ПАТ «ЗФЗ» 149 529 грн. 60 коп. 2) прийняти рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні решти позовних вимог в повному обсязі.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання від 16.02.2016 року була направлена судом відповідачу на адресу вказану позивачем у позовній заяві (адресу з ЄДР).

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвала суду була отримана відповідачем 22.02.2016р., про що свідчить відповідна відмітка про отримання на повідомленні про вручення поштового відправленя № 15069589, який знаходиться в матеріалах справи.

Таким чином, у суду є достатні докази направлення примірника цієї ухвали відповідачу по справі.

Відповідач, повідомлений про місце, день та час розгляду справи, в порядку, передбаченому ГПК України, в судове засідання не зявився.

Від відповідача надійшло клопотання, в якому він просить суд відкласти розгляд справи у звязку з одночасним розглядом справ за участю відповідача в інших судах України. Відповідачем надано суду копії відповідних ухвал Донецького апеляційного господарського суду від 24.02.2016 року по справі № 908/1749/15-г та Вищого господарського суду України від 09.03.2016 року по справі № 908/477/15-г, про призначення судових засідань теж на 16.03.2016 року. Копії відповідних ухвал залучено до матеріалів справи.

Клопотання відповідача приймається та задовольняється судом, однак суд зазначає відповідачу, що він зловживає наданими йому правами.

Відповідач є юридичною особою, і чинний ГПК України не обмежує коло осіб, які можуть зявитися в судове засідання та представляти інтереси юридичної особи.

Суд вважає за необхідне вказати відповідачу, що ухвала господарського суду є обовязковою для виконання, як в частині надання витребуваних судом документів, так і в частини забезпечення явки представників сторін.

Згідно пункту 2 статті 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд нагадує відповідачу, що окрім прав, сторони ще мають і обовязки.

Відповідно до положень п. 3.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 року № 18, неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням конкретних обставин справи можуть тягти за собою, зокрема, такі наслідки:

- стягнення штрафу з винної сторони в доход державного бюджету України (пункт 5 статті 83 ГПК);

- винесення у встановленому порядку окремих ухвал (стаття 90 ГПК).

За таких обставин, суд попереджає відповідача, що у разі невиконання вимог суду, до нього судом будуть застосовані відповідні міри.

У звязку з неявкою відповідача, витребуванням додаткових документів, розгляд справи слід відкласти.

Керуючись ст. ст. 22, 77, 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

Розгляд справи відкласти до 04.04.2016 р. о 10 год. 00 хв.

Зобовязати позивача у строк до 30.03.2016р. виконати дії та надати документи, витребувані ухвалою суду від 16.02.2016р.; а також надати суду: рахунок-фактуру № СФ-0000589 (оригінал для огляду, копію до матеріалів справи); належним чином засвідчені копії витребуваних документів та документів, доданих до позову - надати у справу, оригінали надати в судове засідання суду для огляду. Забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника.

Зобовязати відповідача у строк до 30.03.2016р. виконати дії та надати документи, витребувані ухвалою суду від 16.02.2016р., а також: надати докази того факту, що представник відповідача був присутній у судових засіданнях призначених на 16.03.2016 року ухвалами Донецького апеляційного господарського суду від 24.02.2016 року по справі № 908/1749/15-г та Вищого господарського суду України від 09.03.2016 року по справі № 908/477/15-г (відповідна копія ухвали, постанови суду, тощо); належним чином засвідчені копії витребуваних документів надати суду для справи, оригінали надати в судове засідання для огляду. Забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника.

Суд вважає за необхідне попередити сторін, що за невиконання вимог суду, у тому числі у випадку неявки представника, у відповідності з ст. 83 ГПК України, суд має право стягнути в доход Державного бюджету України із сторони, яка ухиляється від вчинення дій, покладених судом штраф у розмірі до 1 700 грн.

Суддя Л.С. Місюра