ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Справа № 5017/1773/2012

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ткаченко Н.Г.,

суддів: Катеринчук Л.Й., Куровського С.В. (доповідач),

за участю представників:

ВАТ "Укрхліббуд" - Кармазіна С.А. (дов. від 10.06.2014),

ПАТ "Дельта Банк" - Коновал Р.О. (дов. від 04.01.2016),

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Укрхліббуд"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.11.2015

та ухвалу господарського суду Одеської області від 23.09.2015

у справі №5017/1773/2012 господарського суду Одеської області

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАЙ-РЕЙЗ

КОНСТРАКШНЗ"

до Відкритого акціонерного товариства "Укрхліббуд"

про визнання банкрутом,

встановив:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.09.2015 (суддя Ровинський О.Ю.) визнано ПАТ „Дельта Банк кредитором ВАТ "Укрхліббуд" з грошовими вимогами у розмірі 1 176 566,74 грн., з яких 1 073грн. - 1 черга задоволення, відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", 1 095 343,30 грн. - 4 черга, згідно ч. 4 вказаної статті, 80 0150,44 грн. - 6-та черга задоволення.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 (судді: Пироговський В.Т., Лавриненко Л.В., Філінюк І.Г.) ухвалу господарського суду Одеської області від 23.09.2015 залишено без змін.

В касаційній скарзі Відкрите акціонерне товариство (ВАТ) "Укрхліббуд" просить скасувати вказані вище постанову суду апеляційної інстанції від 10.11.2015 та ухвалу суду першої інстанції від 23.09.2015 з підстав порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, яким відмовити ПАТ "Дельта Банк" у визнанні кредитором ВАТ "Укрхліббуд".

В порядку ст. 77 ГПК України в судовому засіданні було оголошено перерву на 22.03.2016.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку оскаржувані ухвалу та постанову судів попередніх інстанцій, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення касаційної скарги частково, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 ст. 4-1 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом, з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон).

З урахуванням п.п.1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в даному випадку при розгляді справи застосовуються положення Закону, які були чинні до 19.01.2013.

В провадженні господарського суду Херсонської області знаходиться справа № 5017/1773/2012 про банкрутство ВАТ "Укрхліббуд", порушена за заявою ТОВ "ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ" в загальному порядку, відповідно до ст.ст.11-12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013р.).

Ухвалою підготовчого засідання від 05.09.2012 визнано вимоги ініціюючого кредитора до боржника на суму 461 003,77грн., відкрито процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Комарова А.В.

Оголошення про порушення справи про банкрутство ВАТ "Укрхліббуд" опубліковано в офіційному друкованому органі - газеті "Урядовий кур'єр" 14.09.2012 №166.

Відповідно ч. 15 ст. 11 Закону після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов'язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника згідно зі статтею 14 цього Закону.

У жовтні 2012року ПАТ "Дельта Банк" звернулось до господарського суду Одеської області із заявою в порядку ст.14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" про визнання банку конкурсним кредитором ВАТ "Укрхліббуд" як поручителя ФОП ОСОБА_1 з грошовими вимогами у розмірі 1175493,74грн.,

Боржник, згідно відзиву на заяву, вважав грошові вимоги ПАТ "Дельта Банк" необґрунтованими та непідтвердженими належними доказами та просив суд відмовити у їх визнанні.

За змістом ч. 15 ст. 11, ч. 1 ст. 14 Закону з моменту публікації оголошення про порушення справи, строк виконання зобов'язань боржника, що виникли до порушення справи про банкрутство, є таким, що фактично настав. Отже, грошові вимоги, які виникли до порушення провадження у справі, є конкурсними незалежно від настання строку виконання відповідних зобов'язань боржника, а тому повинні бути заявлені у строки, встановлені ст.14 Закону.

Колегія суддів зазначає, що виходячи зі змісту статей 14, 15 Закону кредитор, звертаючись до господарського суду з заявою з грошовими вимогами про визнання кредитором боржника самостійно визначає розмір кредиторських вимог, а також надає документи, в підтвердження вказаних вимог. В той час, обов'язок надання правового аналізу обґрунтованості чи безпідставності подання грошових вимог кредиторів до боржника, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону у попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Розглянувши подану ПАТ "Дельта Банк" заяву з кредиторськими вимогами до боржника судами попередніх інстанцій визнано грошові вимоги банку до боржника законними та обґрунтованими, оскільки вони підтверджені:

- Генеральним договором від 07.07.2008 № 22-08, укладеним ТОВ „Український промисловий банк" та ФОП ОСОБА_1 на здійснення кредитування та проведення інших активних банківських операцій;

- кредитним договором від 07.07.2008 №22-01/КВ-08-АПЗ на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії, за умовами якого банк надав позичальнику кредит з лімітом кредитної лінії 150 000 доларів США;

- договором поруки від 07.07.2008 № 22-01/2пор-08-АПЗ-03, укладеним ТОВ „Український промисловий банк (Первісний кредитор), ФОП ОСОБА_1 (Боржник) та ВАТ „Укрхліббуд" (Поручитель), за умовами якого поручитель забезпечує вимоги банку щодо повернення позичальником кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій та штрафних санкцій та інших платежів, що передбачені умовами Кредитного договору; розпорядженням бухгалтерії ТОВ „Український промисловий банк" від 07.07.2008 №497, яке підтверджує виконання банком своїх зобов'язань за кредитним договором;

- договором про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь ПАТ "Дельта Банк" від 30.06.2010, укладеним між ТОВ „Український промисловий банк", ПАТ "Дельта Банк" та Національним банком України на підставі рішення НБУ з метою захисту інтересів Держави та повернення коштів, виданих НБУ під рефінансування, в результаті чого ПАТ "Дельта Банк" набуло статусу нового кредитора у правовідносинах по кредитному договору, укладеному з ФОП ОСОБА_1

При цьому, як зазначено в оскаржуваних судових рішеннях, питання стосовно обґрунтованості суми заборгованості за кредитним договором № 22-01/КВ-08-АПЗ на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 07.07.2008 було предметом судового розгляду, і рішенням господарського суду Одеської області від 22.04.2013 у справі №5017/3798/2012 задоволено позов ПАТ "Дельта Банк", та стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитом у сумі 96000дол.США, що у гривневому еквіваленті складає 767328грн.; пеню за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 7329,33дол.США, що у гривневому еквіваленті складає 58583,33грн.; заборгованість за відсотками у сумі 41037,82дол.США, що у гривневому еквіваленті складає 328015,30грн.; пеню за несвоєчасне повернення процентів у сумі 2698,25дол.США, що у гривневому еквіваленті складає 21567,11грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 23509,88грн. Зазначене рішення у встановленому законодавством порядку не скасоване і є чинним на теперішній час.

Однак, не зважаючи на заперечення боржника проти кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" як поручителя ФОП ОСОБА_1, із підстави, передбаченої ч.4 ст. 559 ЦК України, суди попередніх інстанцій будь-яких висновків у частині застосування наведеної норми матеріального права не зробили.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Тобто, посилаючись на рішення суду від 22.04.2013 у справі №5017/3798/2012 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості за кредитом, суди попередніх інстанцій у даному випадку не дослідили правомірність грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" до боржника -поручителя ФОП ОСОБА_1, на предмет їх можливого припинення по закінченню строку, визначеного ч. 4 ст. 559 ЦК України, зокрема, при заявленні банком вимог до боржника за кредитним договором про дострокове виконання договору.

Так, у разі заявлення вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. Таким чином, якщо кредитор змінює на підставі частини другої ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою ст. 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

З такою правовою позицією погоджується Верховний Суд України постановах від 21.01.2015 у справі № 6-190цс14, від 09.09.2015 у справі № 6-933цс15, яка згідно з положеннями ст. 111-28 ГПК України є обов'язковою для всіх судів України.

З огляду на викладене та враховуючи межі перегляду справи касаційним судом відповідно до статей 111-5, 111-7 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку, що постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 та ухвалу господарського суду Одеської області від 23.09.2015 не можна визнати такими, що відповідають фактичним обставинам справи і вимогам закону, тому вони підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду слід врахувати вище викладене, повно та всебічно перевірити дійсні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону постановити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Укрхліббуд" задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 та ухвалу господарського суду Одеської області від 23.09.2015 по справі №5017/1773/2012 скасувати.

Справу №5017/1773/2012 направити на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Головуючий Ткаченко Н.Г.

Судді Катеринчук Л.Й.

Куровський С.В.