ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2016 р. Справа № 914/3532/13

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Матущака О.І.

Скрипчук О.С.

при секретарі Гулик Н.

розглянув апеляційну скаргу Приватного підприємства «Клуб Пікассо» без номера та дати (вх.№01-05/5221/15 від 12.11.2015 року)

на рішення Господарського суду Львівської області від 12.10.2015 р.

у справі № 914/3532/13 (головуючий суддя Король М.Р., судді Долінська О.З., Крупник Р.В.)

за позовом: Прокурора Личаківського району м.Львова в інтересах держави в особі: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача: Приватного підприємства «Клуб Пікассо», м.Львів

про: внесення змін в договір оренди цілісного майнового комплексу від 20.07.2001 року

Представники сторін:

Від прокуратури: Макогон Ю.І. - прокурор відділу Прокуратури Львівської області (посвідчення № 020325 від 06.09.2013 р.);

від позивача: Рубель С.П. - представник (довіреність в матеріалах справи);

від відповідача: Буй Б.В. - представник (довіреність в матеріалах справи);

судовий експерт: Мельник О.П.

Судом роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відводів складу суду в порядку ст.20 ГПК України не заявлялось. Заяв про технічну фіксацію судового процесу від сторін не надходило, у зв'язку з чим хід судового засідання фіксується у протоколі.

Судом розпочато розгляд справи по суті.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.10.2015 року у справі № 914/3532/13 (головуючий суддя Король М.Р., судді: Долінська О.З., Крупник Р.В.) позов прокурора Личаківського району м.Львова в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради до ПП «Клуб Пікассо» про внесення змін в договір оренди цілісного майнового комплексу від 20.07.2001 р. задоволено. Внесено зміни в пункти 1.1 та 3.1 договору, шляхом викладення їх в наступних редакціях, а саме: п. 1.1. договору викладено у такій редакції: "Орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного комунального підприємства кінотеатр "Зірка" (об'єкт оренди), що розташований за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 88, вартість якого визначена відповідно судової оціночно - будівельної експертизи станом на 30.06.2015 року і становить 3 995 945,00 грн. (три мільйони дев'ятсот дев'яносто п'ять тисяч дев'ятсот сорок п'ять грн.) без ПДВ". Пункт 3.1. договору викладено у такій редакції: "Розмір орендної плати без ПДВ за липень 2015 року становить 33 299,54 (тридцять три тисячі двісті дев'яносто дев'ять грн. 54 копійки) без ПДВ. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством України".

Судове рішення мотивоване ст. ст. 627, 632, ч.1 ст. 638, ст. ст. 651, 762 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ч. 7 ст. 179, ст. ст. 188, 286 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» і зроблено висновок, що при укладенні договору сторони досягли згоди щодо можливості внесення змін до договору оренди в частині зміни орендної плати, зокрема, у разі зміни методики її розрахунку та у інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідач стверджує про незаконність та необгрунтованість оскаржуваного рішення, зважаючи на те, що суд збільшив розмір орендної плати на підставі єдиного доказу - висновку № 864 судової оціночно-будівельної експертизи, яка була проведена неповно та необ'єктивно, а сам висновок не відображає реальний стан приміщень та не було враховано ряд фотографій при складенні висновку. Відповідач також звертає увагу на те, що огляд приміщень був проведений 15.07.2014 року, а вартість об'єктів визначено станом на 30.06.2015 року, відтак вартість досліджуваного об'єкта значно завищена. Також, на думку апелянта, суд дійшов хибного висновку про необхідність внесення змін до договору оренди, оскільки порушена процедура внесення змін до умов договору, передбачена в статті 188 ГК України, зокрема, порушено досудову процедуру внесення змін до договору.

Позивач скористався передбаченим ст.96 ГПК України правом, і подав відзив на апеляційну скаргу. Управління комунальної власності вважає рішення місцевого господарського суду законним, обгрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та необгрунтованими, оскільки відповідач зазначає, що суд збільшив розмір орендної плати на підставі лише одного доказу - висновку № 894 судової оціночно-будівельної експертизи та те, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено в призначенні повторної судової експертизи. Позивач на це зауважує, що дана судова експертиза була призначена за заявою представника ПП «Клуб Пікассо», а фотографії, які були долучені відповідачем до матеріалів справи є неналежними та недопустимими доказами, оскільки в них не міститься достовірних фактичних даних стосовно стану приміщень. Також позивач вказує у відзиві, що огляд приміщень проводився в присутності директора ПП «Клуб Пікассо», і були відсутні будь-які звернення відповідача з приводу порушень до суб'єкта оціночної діяльності, з приводу порушень, які, на думку апелянта, мали місце при визначенні вартості об'єкта оренди. Твердження відповідача про порушення порядку, вказаного у ст. 188 ГК України, на думку Управління комунальної власності теж є необгрунтованими, про що свідчить правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 20.11.2012 р. у справі № 28/5005/640/2012 та рішення Конституційного суду України від 09.07.2002 р. № 15-рп-2002 (справа № 1-2/2002 про досудове врегулювання спорів).

Попередньо подане клопотання про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи апелянт замінив на клопотання про призначення додаткової судової будівельно - технічної експертизи, мотивуючи його тим, що з часу огляду приміщень до моменту складення висновку погіршився стан приміщень, про що свідчать фотографії, а це в свою чергу, вплинуло на неповноту висновку експерта.

Представники прокуратури та позивача заперечили проти цього з огляду на те, що, зокрема, з часу складення висновку експертом до прийняття рішення судом не минуло 6 місяців; за основу досліджень бралась до уваги ринкова вартість приміщень аналогічного призначення; відповідач не звертався з проханням про дозвіл на капітальний ремонт орендованого об'єкту, у зв'язку із чим його доводи про значне погіршення стану об'єкта голослівні, а фотознімки в цьому сенсі не є належними доказами.

Відповідно до ч.3 ст. 42 ГПК України у випадках недостатньої ясності чи неповноти висновку судового експерта господарський суд може призначити додаткову судову експертизу.

З матеріалів справи видно, що відповідач, посилаючись на одні і тіж підстави, неодноразово після отримання місцевим господарським судом судового висновку експерта, просив суд призначити повторну, а в суді апеляційної інстанції - додаткову експертизу.

Згідно із ст. 43 ГПК України висновок експерта є рівноцінним з іншими видами доказів і оцінюється судом сукупно з іншими доказами.

Враховуючи викладене, а також те, що сторони у справі щодо предмета судової експертизи, застосованої методики експертом мали можливість задати експерту питання, на які дана відповідь, що остаточна вартість об'єкта визначена в національній валюті - гривні, а для розрахунку бралась за основу ринкова вартість аналогічних 4 об'єктів в дол. США, що не заборонено методикою, суд апеляційної інстанції відхилив таке клопотання апелянта, оскільки не вважає, що отриманий судом висновок експертизи є неповним, недостатньо ясним чи нечітким. До того ж, заявник не використав свого права на рецензування висновку експерта.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, керуючись нормами ст.101 ГПК України щодо меж перегляду справи в апеляційній інстанції, вважає, що є можливим прийняти за наслідками розгляду апеляційної скарги постанову в даному судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, оцінивши зібрані по справі докази, та дослідивши фактичні обставини у справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, при цьому, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду встановила наступні обставини та керувалася такими мотивами.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, і не заперечується сторонами по справі, 20.07.2001 року між Приватним підприємством «Палома» (орендар) та Управлінням ресурсів Львівської міської ради (орендодавець) на виконання рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 198 від 04.05.2001 року «Про оренду цілісного майнового комплексу державного комунального підприємства кінотеатр «Зірка» укладено договір оренди цілісного майнового комплексу.

Відповідно до ухвали Львівської міської ради № 809 від 23.10.2003 року «Про реорганізацію управління ресурсів Львівської міської ради», Львівська міська рада ухвалила реорганізувати управління ресурсів в управління комунального майна. В подальшому, управління комунального майна реорганізовано в управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, відповідно до ухвали Львівської міської ради від 19.10.2006 року №219 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», рішення виконавчого комітету від 27.10.2006 року № 1205 «Про затвердження положення про управління комунальної власності Львівської міської ради та його структури».

Відповідно до рішення засновника ПП «Палома» від 29.02.2008 року № 5, ПП «Палома» реорганізоване шляхом виділення з його складу нового приватного підприємства - Приватного підприємства «Клуб Пікассо» та передано йому права та обов'язки згідно договору оренди цілісного майнового комплексу від 20.07.2001 року № 11.

Сторони погодили (п. 1.1. договору), що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного комунального підприємства кінотеатр «Зірка», розташований за адресою: м.Львів, вул. Зелена, 88, вартість якого визначена відповідно до інвентаризації, проведеної станом на 01.07.2001 року, та балансу станом на 01.07.2001 року і становить 136 756,70 грн., у тому числі: основні матеріальні засоби за залишковою вартістю 135 025,50 грн. Оборотні матеріальні засоби в сумі 1 732,20 грн. орендар викуповує на підставі договору купівлі продажу (п.1.2. договору).

Строк дії договору з 01.07.2001 року до 01.07.2011 року (п. п. 2.1, 10.1).

Також сторони погодили, що орендна плата визначається на підставі ухвали Львівської міської ради «Про врегулювання питання оренди майна територіальної громади м.Львова» від 11.01.2001 року №880 та методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, виходячи з орендної ставки 10% від залишкової вартості об'єкта оренди, і за липень 2001 року, відповідно до розрахунку, що додається до договору, становить 1 191,60 грн. без ПДВ (п.3.1. договору).

Пунктом 3.3. договору оренди від 20.07.2001 передбачено, що зміна розміру орендної плати здійснюється у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених актами чинного законодавства.

Зміна або розірвання договору можуть мати місце за погодженням сторін. Зміни та доповнення, що вносяться, розглядаються сторонами в місячний строк (п.10.3 договору).

Відповідно до п.10.6. договору, в разі відсутності письмового повідомлення однієї з сторін про припинення або зміну договору, надісланого з повідомленням про вручення після закінчення строку договору протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

З 01.07.2011 року договір оренди цілісного майнового комплексу пролонгований на той самий строк і на тих самих умовах.

Нормами гл. 53 ЦК України врегульовано порядок укладення, зміни і розірвання цивільно-правових договорів, а нормами гл. 20 ГК України - порядок укладення, зміни і розірвання господарських договорів.

Відносини щодо оренди державного та комунального майна регулюються спеціальним Законом України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 р. № 2269-ХІІ в редакції Закону України від 14.03.1995 р. № 98/95-ВР (зі змін.)(далі - Закон № 98/95-ВР).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 98/95-ВР орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін (ч.1 ст. 21 Закону № 98/95-ВР).

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 10 Закону № 98/95-ВР, однією з істотних умов договору оренди є, зокрема, орендна плата з урахуванням її індексації.

Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах (ч. 2 ст. 19 Закону № 98/95-ВР).

Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 р. № 15-рп-2002 (справа № 1-2/2002 про досудове врегулювання спорів) передбачає право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Постановою від 20.11.2012 р. Верховний Суд України (справа № 28/5005/640/2012) зазначає, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Отже, надсилання відповідачу пропозицій про внесення змін до спірного договору оренди є виключно правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання позивачем вимог ч.2 ст.188 ГК України щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору оренди земельної ділянки не позбавляє його права звернутися до суду з позовом до відповідача про зміну умов договору за наявності спору, тобто відсутності згоди на зміну умов договору.

Пунктом 3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013 р. № 12 роз'яснено, що спори про внесення змін до договору оренди (найму) у зв'язку із запровадженням нових тарифів, ставок орендної плати (в т. ч. внесенням змін до відповідних методик) мають вирішуватися з урахуванням вимог приписів статті 632 ЦК України та ч.2 ст.21 Закону № 98/95-ВР, згідно з якими розмір орендної плати в договорі встановлюється за домовленістю сторін і може бути змінено за погодженням сторін або у випадках та на умовах, встановлених законом.

Згідно зі ч.1,2 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Частиною 2 ст. 21 Закону № 98/95-ВР передбачено, що розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Частиною 3 ст. 762 ЦК України визначено, що договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

У відповідності до ст.11 Закону № 98/95-ВР оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди.

Згідно висновку № 894 судової оціночно будівельної експертизи, ринкова вартість приміщень ЦМК ДКП кінотеатру «Зірка», розташованих за адресою: вул. Зелена, 88 у м.Львові станом на 30.06.2015 року становить 4 795 134,00 грн. разом з ПДВ.

Згідно до розрахунку Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 17.09.2015 року № 2302-вих№2152, орендна плата по договору ЦМК від 20.07.2001 року у відповідності до висновку № 894 судової оціночно будівельної експертизи від 02.07.2015 р. становить 33 299,54 грн. за липень 2015 р., вартість ЦМК ДКП кінотеатру «Зірка» станом на 30.06.2015 року становить 4 795 134,00 грн. з ПДВ, а без ПДВ становить 3 995 945,00 грн.

Згідно п.1.2.2. методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м.Львова, затвердженою ухвалою № 897 від 07.06.2007 року «Про врегулювання питань оренди майна територіальної громади м.Львова», орендна плата за цією методикою нараховується без врахувань непрямих платежів податку на додану вартість (ПДВ). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Таким чином, встановлені судами першої та апеляційної інстацій обставини справи, та наведені вище норми матеріального права, в тому числі спеціального Закону № 98/95-ВР дають підстави зробити висновок, що сторони домовились і це не суперечить законодавству, про перегляд істотної умови договору в разі зміни методики її розрахунку (п.3.3 договору). Такий висновок місцевого господарського суду відповідає фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги слід покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 103, 105 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 12.10.15 року у цій справі без змін.

2. Судові витрати покласти на Приватне підприємство «Клуб Пікассо».

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-І Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 14.03.2016 р.

Головуючий суддя Дубник О.П.

суддя Матущак О.І.

Суддя Скрипчук О.С.