КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р. Справа№ 910/31124/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Коротун О.М.

Рудченка С.Г.

при секретарі судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Осадчий А.М., довіреність № 524/15 від 23.12.15

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27 січня 2016 року

у справі №910/31124/15 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 6 444,18 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про відшкодування шкоди в порядку регресу 6 444,18 грн. (а.с. 6-8).

27 січня 2016 року рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/31124/15 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю (а.с. 86-88).

08 лютого 2016 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 27 січня 2016 року у справі №910/31124/15, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27 січня 2016 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 лютого 2016 року, для розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/31124/15 від 27 січня 2016 року визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Рудченка С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23 лютого 2016 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду міста Києва від 27 січня 2016 року у справі №910/31124/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Рудченко С.Г., справу призначено до розгляду на 15 березня 2016 року.

01 березня 2016 року представником позивача подано заяву №11/14004 від 29 лютого 2015 року, у якій він підтримує апеляційну скаргу, просить її задовольнити, а також просить розглядати апеляційну скаргу за відсутності його представника.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 11 березня 2016 року, у зв'язку з перебуванням судді Агрикової О.В. у відпустці, для розгляду справи №910/31124/15, сформовано колегію суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Рудченка С.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11 березня 2016 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду міста Києва від 27 січня 2016 року у справі №910/31124/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Рудченко С.Г., Коротун О.М.

Представник Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" в судовому засідання 15 березня 2016 року надав суду пояснення, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27 січня 2016 року у справі №910/31124/15 без змін.

Представник Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" в судове засідання 15 березня 2016 року не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 388 (а.с. 103).

Враховуючи ту обставину, що ухвалою про прийняття апеляційної скарги до провадження учасників процесу було попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами, а позивачем було подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с. 105-106), колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представника позивача.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

15 липня 2014 року між ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ОСОБА_3 укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2401-14-00029, предметом якого є страхування транспортного засобу "ГАЗ" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 10-12).

Пунктом 5 вказаного Договору передбачено, що страхова сума КАСКО (ТЗ та ДО) складає 70 000,00 грн.

Відповідно до п.п. 11.3. Договору, урахування експлуатаційного зносу не передбачено.

Відповідно до п. 8 Договору, він діє з 00:00 18.07.2014 р. до 24:00 17.07.2015 р.

У відповідності зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (аналогічні приписи також містяться у п. 3 ч. 1 ст. 20 та п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про страхування").

Відповідно до п. 2 ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Частиною 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" встановлено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Страховим випадком, у відповідності до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування", є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06.07.2015 р. встановлено, що 28 травня 2015 року за участю транспортного засобу "ГАЗ" АС-6-3362 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортного засобу "ВАЗ" державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 через порушення останнім правил дорожнього руху сталась дорожньо-транспортна пригода в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Крім того вказаною постановою визнано винним у правопорушенні передбаченому ст. 124 КУаП та притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 (а.с. 16-17).

Відповідно до Довідки ВДАІ м. Чернігова, внаслідок ДТП, що сталась 28 травня 2015 року транспортний засіб марки "ГАЗ" АС-6-3362, номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження (а.с. 15).

02 червня 2015 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, у якій просив виплатити страхове відшкодування на рахунок СТО для здійснення ремонту (а.с. 22-23).

Вартість відновлюваного ремонту автомобіля "ГАЗ" днз НОМЕР_1 в результаті його пошкодження у вказаній вище ДТП, визначено позивачем на підставі рахунку-фактури від 08.06.2015 р. № СФ - 0000295, виставленого ФОП ОСОБА_6 та становить 14 258,30 грн. (а.с. 20).

15 червня 2015 року позивачем складено страховий акт № ЦРКА-2148 (а.с. 25) з розрахунком суми страхового відшкодування до нього (а.с. 26), згідно якого виплата страхового відшкодування складає 13 908,30 грн. (14 258,30-350 грн. безумовна франшиза). Крім того відповідно до вказаного розрахунку знос транспортного засобу на день страхового випадку складає 0%.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України встановлено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (аналогічні положення містяться і у п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування").

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 13 908,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням №11781 від 16.06.2015 року, призначення платежу "страх.відшк.28-2401-00029 в 15.07.14 стр.акт ЦРКА-2148 в 16.06.15 ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_2/г рах. СФ-0000295 від 08.06.2015 р.. без ПДВ" (а.с. 27).

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку для особи яка цю діяльність здійснює або інших осіб.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних виплат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 04.11.2014 у справі № 3-165гс14.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до полісу серії АІ 3372619 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.12.2014 р., цивільно-правову відповідальність винної у ДТП особи, ОСОБА_5 щодо транспортного засобу серії ВАЗ 21150, номерний знак НОМЕР_3 застраховано ПАТ "ПРОСТО-страхування". Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну визначено у сумі 100 000 грн., франшиза 510 грн. Термін дії полісу з 00:00 23.12.2014 р. по 22.12.2015 р. (а.с. 60).

Вказане підтверджується також інформацією, викладеною у листі МТСБУ від 25.12.2015 р. № 7/2-28/36599, надісланому у відповідь на ухвалу суду першої інстанції від 14.12.2015 р. у справі № 910/31124/15 (а.с. 55-56).

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Виходячи з того, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу "ВАЗ" державний реєстраційний номер НОМЕР_3 застрахована відповідачем відповідно до полісу серії АІ 3372619 (а.с. 30), позивач, з метою реалізації свого права передбаченого ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", 20.07.2015 року звернувся до відповідача з заявою № 11/12193 на виплату страхового відшкодування у сумі 13 908,30 грн. в порядку регресу (а.с. 28-29).

Проте відповідач 30.09.2015 року перерахував позивачу лише 6 954,18 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 15337 від 29.09.2015 року, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача решту суми, а саме 6 444,18 грн.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно проведеного на замовлення відповідача Звіту від 10.09.2015 року № 2847/107807 з оцінки транспортного засобу ГАЗ 3302 днз НОМЕР_1 вартість відновлюваного ремонту вказаного транспортного засобу з урахуванням зносу (0,49) складає 7 464,18 грн. (а.с. 61-68).

Полісом серії АІ № 3372619 передбачена франшиза у розмірі 510,00 грн.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов висновку, що відшкодуванню підлягає 6 954,18 грн. (7 464,18 грн. - 510 грн.), які були перераховані відповідачем позивачу згідно платіжного доручення № 15337 від 29.09.2015 р., та відмовив у задоволенні позову про стягнення решти суми повністю.

Проте такі висновки суду першої інстанції є помилковими з огляду на наступне.

Законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу. Тобто при виплаті суми страхового відшкодування не враховується коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу, оскільки, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Таким чином, страховик має право на відшкодування за рахунок винної особи тієї суми страхового відшкодування, яка фактично виплачена страховиком страхувальнику, тобто в межах суми фактичних витрат страхувальника за вирахуванням франшизи.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 р. у справі № 3-50гс15.

Враховуючи викладене, розмір виплати страхового відшкодування не обов'язково повинен визначатись на підставі висновку експертного дослідження, а може визначатись на підставі фактичної (реальної) суми.

Отже, висновки суду першої інстанції та твердження відповідача щодо необґрунтованості суми страхового відшкодування виплаченої страхувальнику, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки виплата позивачем здійснювалась на підставі умов договору добровільного страхування, у відповідності до рахунку № СФ-0000295 від 08.06.2015 р. виконаних робіт з ремонту автомобіля, встановлених запчастин та матеріалів, який є достатньою підставою для відшкодування збитків.

Тому висновок суду першої інстанції про наявність у позивача права на звернення саме у межах, а не у розмірі фактичних витрат, а також врахування ним коефіцієнту фізичного зносу, визначеного проведеним на замовлення відповідача звітом є помилковим.

З огляду на викладене та враховуючи те, що позивачем виплачено страхувальнику страхове відшкодування у сумі фактичних витрат, визначених рахунком на оплату № СФ-0000295 від 08.06.2015 р. виконаних робіт з ремонту автомобіля, встановлених запчастин та матеріалів, яка в свою чергу не перевищує ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну, встановленого полісом винної у ДТП особи, відповідальність якої була застрахована відповідачем, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги є такими що підлягають задоволенню.

Сукупність вищезазначеного дає підстави дійти до висновку про невідповідність висновків викладених у рішення місцевого господарського суду обставинам справи та неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального, а отже, і порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду міста Києва від 27 січня 2016 року у справі №910/31124/15 підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 27 січня 2016 року у справі №910/31124/15 необхідно скасувати, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено повністю, апелянту належить відшкодувати за рахунок відповідача судовий збір у сумі 1339,80 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п.2 ч.1 ст. 103, п. п. 3, 4 ст. 104 та ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27 січня 2016 року у справі №910/31124/15 скасувати.

3. Прийняти нове рішення:

"1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Просто-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова, 32-А; ) страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 6 444 (шість тисяч чотириста сорок чотири) гривні 18 копійок.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Просто-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова, 32-А; ) витрати по сплаті судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції у сумі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.".

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Просто-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова, 32-А; ) судового збору за розгляд справи в апеляційній інстанції у сумі 1 339 (одна тисяча триста тридцять дев'ять) грн. 80 коп."

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

5. Справу № 910/31124/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.М. Коротун

С.Г. Рудченко