ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2016 року Справа № 912/4085/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г. (доповідач)

суддів: Чоха Л.В., Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Ковзиков В.Ю.

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1, представник, дов. № 4 від 01.09.2015р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дор-Строй" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 27.01.2016р. у справі № 912/4085/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредмаш Сервіс", м.Кременчук

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дор-Строй", смт.Новоархангельськ, Кіровоградська область

про стягнення 1496600,44 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 27.01.2016 року (суддя Наливайко Є.М.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дор-Строй" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредмаш Сервіс" 808800 грн. основного боргу, 64 681,84 грн 3% річних, 590 924,93 грн. інфляційних втрат та 21966,10 грн. судового збору.

У решті позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано законністю вимог позивача, оскільки ТОВ "Дор-Строй" своєчасно не здійснено розрахунків за товар відповідно до умов договору купівлі-продажу 111-У09/12 від 04.09.2012 року. Розмір 3% річних та інфляційних втрат змінено у звязку з неправильним розрахунком.

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 27.01.2016 року та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що:

- згідно п. 1.2. договору найменування, асортимент, кількість, ціна і терміни оплати встановлюються сторонами в специфікації, що є невідємною частиною договору. Всупереч вказаному пункту договору специфікація містить лише загальну вартість бітумного господарства без зазначення найменування, асортименту, кількості та ціни продукції яка поставляється за договором. Натомість комплектність бітумного господарства зазначена в додатку №1 до договору без зазначення ціни кожної складової частини, як це було зазначено в комерційній пропозиції.

- у відповідності до п. 2.1., п. 3.3. договору порядок оплати та терміни поставки продукції встановлюються в специфікації. Згідно п. 3 специфікації відвантаження продукції здійснюється впродовж 60-ти календарних днів з моменту зарахування на розрахунковий рахунок Відповідача першої частини оплати відповідно до п. 4 цієї специфікації і за умов повної оплати на момент відвантаження.

- згідно п. 4 специфікації Відповідач зобовязаний сплатити 1 073 000,00 грн. до 10.09.2012 р. та 485 800,00 грн. протягом 5 календарних днів з моменту письмового повідомлення про готовність продукції до відвантаження. 11.09.2014 р. Відповідач через брак коштів сплатив тільки 750 000,00 грн., а Позивач поставив Відповідачу дві цистерни загальною вартістю 808 950,00 грн.

- згідно п. 2.3. договору датою виконання Позивачем своїх зобовязань по постачанню продукції (датою постачання) вважається дата прийому Відповідачем продукції по акту прийому-передачі або товаротранспортній накладній. Матеріали справи не містять актів приймання-передачі або товарно-транспортних накладних які б свідчили про поставку Позивачем продукції в повному обсязі на суму 1 558 800,00 грн.

Вказані доводи Відповідача були відхилені судом, виходячи з приписів ст.664 Цивільного кодексу України та пунктів 2.2 та 2.3. договору.

На підставі ст. 664 Цивільного кодексу України суд дійшов висновку, що обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця

доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Поряд з цим, зазначає скаржник, господарським судом враховується і абзац 4 частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України, відповідно до якого договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Аналізуючи положення пунктів 2.2 та 2.3. Договору господарський суд доходить

висновку, що не встановлено іншого моменту виконання позивачем обов'язку передати товар, відмінного від передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України, оскільки у пункті 2.2. Договору передбачений самовивіз продукції Замовником, тобто товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

З вказаним висновком суду відповідач не погоджується, оскільки в п. 2.3. договору сторони визначили, що датою виконання Позивачем своїх зобовязань по постачанню продукції (датою постачання) вважається дата прийому Відповідачем продукції по акту прийому-передачі або товаротранспортній накладній.

На думку ТОВ «Дор-Строй», висновок суду, що видаткова накладна № КД -0000021 від 29.01.2013 на суму 1558800 грн. може бути прирівняна до такого акта, оскільки містить підписи повноважних представників сторін та відбитки печатки їх підприємств є необгрунтованим, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що видаткова накладна підписана уповноваженим представником Відповідача.

У наданій Позивачем видатковій накладній директор Відповідача ОСОБА_2 зазначений як особа, що отримала товар. При цьому підпис про отримання товару належить не ОСОБА_3 та не відповідає підпису який вчинений ОСОБА_3 в договорі купівлі-продажу та додатках

до нього.

Відповідач своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні зазначили, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню. Про поставлення всього бітумного господарства відповідачу свідчить видаткова накладна, підписана представником відповідача, проставляння печатки на накладеній та оригінал довіреності. Пунктом 2.2. Договору чітко передбачено умови постачання само вивіз. Тому позивач жодним чином не міг вплинути на дату виписки Акту приймання-передачі чи товарно-транспортної накладної. Отримавши бітумне господарство, відповідач не зміг його одразу забрати зі складу, у звязку з чим і був укладений договір зберігання і товар залишився на позивача на зберіганні. В подальшому відповідач зі зберігання забрав дві цистерни, які були передані йому за Актами приймання-передачі майна. І в товарно-транспортних накладних було вказано, що цистерни згідно договору зберігання. В самому договорі зберігання вказано (п.3.2.), що передане на зберігання Бітумне господарство у комплектності відповідно до договору № 111-У09/12 від 04.09.2012р. додаток № 1 від 04.09.2012р. є власністю поклажедавця.

Просять рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства при винесенні рішення суду, встановила наступне.

04.09.2012 між ТОВ "Кредмаш Сервіс" (постачальник) та ТОВ "Дор-Строй" (замовник) укладено договір купівлі-продажу № 111-У09/12, відповідно до умов Постачальник зобов'язується розробити, спроектувати, виготовити та поставити, згідно технічного завдання Замовника, а також згідно Додатка № 2 Договору, що є невід'ємною його частиною, здійснити монтажні і пусконалагоджувальні роботи, а Замовник прийняти і сплатити продукцію (далі продукція, товар), в порядку і на умовах, встановлених цим Договором. Найменування, асортимент, кількість, ціна і терміни оплати продукції встановлюються Сторонами в Специфікації, що є невід'ємною частиною цього Договору. Якщо Специфікація містить положення, відмінні від положень цього Договору, до стосунків Сторін застосовуються положення, вказані у відповідній Специфікації (пункт 1.2. Договору). Комплектність продукції згідно Специфікації 1 обумовлюється в Додатку 1 до цього Договору, постачання продукції здійснюється окремими партіями, додатки є невід'ємними частинами цього Договору (п.п. 1.1. 1.3. договору).

Відповідно до п.п.2.1., 2.2. договору, поставка продукції здійснюється в терміни, встановлені в Специфікації. Умовами постачання є самовивіз із складу Постачальника, якщо інше не погоджене Сторонами в Спеціфікаціях.

Згідно п.п. 3.2.- 3.4., 3.6. договору, вартість Продукції включає її власну вартість, а також вартість тари, упаковки, маркування та відвантаження. Порядок оплати Продукції встановлюється Сторонами в специфікації. Розрахунки здійснюються в безготівковій формі або іншим способом за згодою Сторін. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

ОСОБА_4 набуває чинності з моменту підписання і діє один рік. У випадку якщо за один місяць до закінчення дії Договору, жодна із сторін не висловила письмово бажання припинити його дію, цей ОСОБА_4 вважатиметься пролонгованим на тих же умовах ще на один календарний рік (п. 4.1. договору).

Крім того, сторонами укладено Специфікацію № 1, відповідно до якої найменування продукції Бітумне господарство (185 куб. м) вартістю 1 558 800 грн. з ПДВ. Умови проведення шеф-монтажних, монтажних та пусконалагоджувальних робіт обумовлюються в Додатку 2 до цього Договору (пункт 2 Специфікації № 1).

Відвантаження продукції здійснюється впродовж 60-ти календарних днів з моменту зарахування на розрахунковий рахунок Постачальника першої частини оплати відповідно до пункту 4 цієї Специфікації і за умов повної оплати на момент відвантаження (пункт 3 Специфікації № 1).

Замовник здійснює оплату відповідно до пункту 1 цієї Специфікації шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника по наступному графіку (п. 4 Специфікації № 1 ) :

4.1. 1 073 000,00 грн. у період до 10.09.2012р.;

4.2. 485 800,00 грн. протягом 5 календарних днів з моменту письмового повідомлення про готовність продукції до відвантаження.

В Додатку № 1 до Договору сторони визначили найменування вузлів і агрегатів бітумного господарства, яке відвантажується у стаціонарному виконанні, для роботи на рідкому паливі (дизельне) об'єм 185 кум. м.

В Додатку № 2 до Договору, сторони погодили правовідносини щодо виконання робіт з монтажу та пуско-налагодження Бітумного господарства.

ОСОБА_4, Специфікація № 1, Додаток № 1 та Додаток № 2 підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.525, ст.526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

ТОВ "Дор-Строй" здійснено платіж у розмірі 750 000 грн. 11.09.2012р. із призначенням платежу Аванс за бітумне господарство згідно дог. № 111-У09/12 від 04.09.2012р., що підтверджується випискою з рахунку позивача (а.с. 18).

На виконання підпункту 4.2. Специфікації № 1 до Договору Постачальником направлено Повідомлення № 0016 від 10.10.2012р. про готовність обладнання до відвантаження, у цьому ж повідомленні позивач просить згідно умов Договору, провести остаточну оплату за обладнання.

Як доказ направлення такого повідомлення відповідачу позивач подає роздруківку із сторінки поштової скриньки електронної пошти позивача, яка свідчить, що 10.10.2012 на адресу направлено листа із вкладенням.

Відповідно до видаткової накладної № КД-0000021 від 29.01.2013р. (а.с. 15) ТОВ Дор-Строй отримало від ТОВ Кредмаш Сервіс товар - Бітумне господарство (185 м.куб.) загальною вартістю 1 558 800 грн.

Товар отриманий представником ТОВ Дор-Строй згідно довіреності № 11 від 25.01.2013р., виписаної на імя ОСОБА_3, уповноваженого на отримання від ТОВ Кредмаш Сервіс цінностей «Бітумне господарство (185 м куб)» за договором купівлі-продажу № 111-У09/12 від 04.09.2012р.

В цей же день 29.01.2013р. між ТОВ Кредмаш Сервіс (Зберігачем) та ТОВ Дор-Строй (Поклажодавцем) укладено ОСОБА_4 зберігання № 06-У01-13, згідно умов якого, Зберігач зобов'язується зберігати передане йому Поклажодавцем майно Бітумне господарство у комплектності відповідно до Договору № 111-У09-12 від 04.09.2012 з 28.01.2013р. по 31.12.2013р. за адресою: м. Кременчук, проїзд Галузевий, 20 та повернути вказане майно у відповідному стані після закінчення терміну зберігання ( п.1.1 договору).

Згідно п. 1.2. Договору, витрати за зберігання у термін до 28.02.2013р. за рахунок Зберігача. При подальшому зберіганні Поклажодавець оплачує 600 грн. за кожен місяць зберігання.

В п.3.1. даного Договору зазначено, що Передане на зберігання Бітумне господарство у комплектності відповідно до Договору № 111-У09-12 від 04.09.2012 Додаток 1 від 04.09.2012 є власністю Поклажодавця.

Відповідно до п.4.1. Договору, він укладений факсимільним звязком, має силу оригіналу…

Сторонами до Договору складено Додаток № 1 «Комплект Бітумного господарства, отриманого на зберігання» (а.с.56-57).

Комплектність наведена в цьому Додатку повністю співпадає з комплектністю за договором купівлі-продажу.

На підставі видаткових накладних від 29.01.2013р. № КД-000021, згідно Актів прийому-передачі майна, що знаходилось на зберіганні № 001 від 31.01.2013р. та № 002 від 04.02.2013р. зберігач (позивач) передав, а поклажодавець (відповідач) прийняв дві цистерни (62 м куб.) вартістю 425 276 грн. та 383 674 грн. (а.с.36, 38, 57-58).

Згідно товарно-транспортним накладним від 31.01.2013р. та 04.02.2013р. на перевезення двох цистерн, вантажовідправником є позивач, а вантажоодержувачем відповідач, підстава отримання товару договір зберігання № 06-У01-13 від 29.01.2013р. (а.с.37, 39).

Відповідно до належним чином засвідченої копії Акта звірки взаємних розрахунків між ТОВ "Кредмаш Сервіс" та ТОВ "Дор-Строй" станом на 01.10.2013р., заборгованість останнього на користь ТОВ Кредмаш Сервіс становить 808 800 грн.

Акт підписано з боку позивача головним бухгалтером та скріплено печаткою, з боку відповідача прізвища особи, яка підписала не зазначено, міститься лише підпис та печатка ТОВ "Дор-Строй".

Згідно опису вкладення у цінний лист 16.07.2014 позивач направив на адресу відповідача вимогу про сплату коштів розмірі 808 800 грн. (а.с. 20-21).

Відповідач не сплатив вказаної заборгованості. Відповіді на вимогу не надав. Заборгованість складає 808 800грн..

У звязку з тим, що відповідач фактично отримав товар та повністю не розрахувався за нього, позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення суми основного боргу в розмірі 808 800 грн., 623 118,60 грн. інфляційних втрат та 64 681,84 грн. 3% річних

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Сторони договором передбачили 100% попередню оплату товару. Однак позивач, незважаючи на часткову оплату відповідачем здійснив поставку товару, а останній прийняв товар та розпорядився ним (передав на зберігання. Дані дії сторін свідчать про зміну умов договору, щодо оплати товару.

Тому колегія суддів вважає, що у відповідача виник обовязок з оплати товару відповідно до ст..692 ЦК України - з моменту його прийняття.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що позивачем не виконано обовязку з передачі товару, підтвердженням чого мав бути складений Акт приймання-передачі, як то передбачено п.2.3. Договору, не приймаються до уваги з наступних підстав.

В п.2.3. Договору сторони фактично зазначили документ - Акт приймання-передачі, дата складання якого є достатнім доказом дати виконання обовязку продавцем.

Однак даний документ не є єдиним доказом, який може підтверджувати виконання обовязку за договором. При його відсутності факт передачі може підтверджуватися іншими доказами.

Акт приймання-передачі майна дійсно відсутній і сторонами не складався.

Згідно ст..644 ЦК України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Оскільки п.2.2. Договору сторони передбачили самовивіз із складу постачальника, то моментом виконання зобовязання позивачем є надання товару у розпорядження відповідача.

Факт передачі товару відповідачу підтверджується видатковою накладною № КД-0000021 від 29.01.2013р., підписаною представниками сторін, підписи яких скріплені печатками.

Підписавши дану накладну та проставивши печатку, відповідач підтвердив отримання ним товару.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач, уклавши 29.01.2013р. з відповідачем ОСОБА_4 зберігання № 06-У01-13, предметом якого є майно Бітумне господарство, здійснив дії власника щодо розпорядження майном, таким чином підтвердивши, що станом на 29.01.2013р. майно за договором купівлі-продажу було передане йому позивачем.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено прийняття відповідачем 29.01.2013р. майна «Бітумне господарство» за договором купівлі-продажу, а тому у відповідача виник обовязок щодо його оплати.

Відповідно до ч.1 ст.691 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Сторони в Договорі передбачили вартість продукції в сумі 1 558 800 грн., тому посилання в апеляційній скарзі на те, що специфікація містить лише загальну вартість бітумного господарства без зазначення найменування, асортименту, кількості та ціни продукції, яка поставляється за договором та не зазначення в додатку №1 до договору ціни кожної складової частини не є підставою для звільнення відповідача від оплати товару.

Заборгованість відповідача в сумі 808 800 грн. підтверджується матеріалами справи та правильно стягнута судом.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який построчив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просив стягнути 64 681,84 грн. 3% річних нарахованих з 01.02.2013р. по 01.10.2015р. та інфляційні в сумі 602 213,03 грн. за період з 26.01.2013р. по 31.08.2015р.

Господарський суд правильно зазначив, що період нарахування 3% починається з 30.09.2013р., з моменту порушення відповідачем свого обовязку щодо оплати товару. Однак зменшення періоду нарахування є правом позивача і оскільки розрахунок за період 01.02.2013р. по 01.10.2015р. здійснено правильно то суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Період нарахування та розрахунок інфляційних позивачем здійснено не правильно. Господарський суд правильно зазначив, що стягненню підлягають інфляційні в сумі 590 924,93 грн., нараховані за період з лютого 2013 року по серпень 2015р. включно. Тому правильно задовольнив частково позовні вимоги в цій частині.

Рішення суду відповідає матеріалам справи та закону. Підстави для його скасування відсутні.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки факт отримання 29.01.2013р. відповідачем від позивача продукції «Бітумне господарство», згідно укладеного між сторонами договору купівлі-продажу підтверджено матеріалами справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дор-Строй" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 27.01.2016р. у справі № 912/4085/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 18.03.2016р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ Л.О.Чимбар

__________________ ОСОБА_5