КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2016 р. Справа№ 910/9932/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Яковлєва М.Л.

Куксова В.В.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників:

від позивача: Суденко Р.В. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: Ведернікова О.С. - за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ"

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 12.01.2016 року

у справі № 910/9932/14 (суддя: Ващенко Т.М.)

за заявою Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" про відстрочку виконання рішення суду

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестеційний банк"

до 1. Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

2. Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ"

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.01.2016 року у справі № 910/9932/14 заяву Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" про відстрочку виконання рішення господарського суду м. Києва у справі № 910/9932/14 відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ПрАТ "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити заяву ПрАТ "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" про розстрочку виконання рішення суду.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що через складне фінансово-економічне становище, яке викликане довготривалим простоюванням виробничих потужностей ПрАТ "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" внаслідок бойових дій в Луганській області, що викликали загрозу аварійної ситуації на підприємстві , екологічної катастрофи, а також загроз життю і здоров'ю працівників підприємства та усього населення регіону, виникли обставини, які унеможливлюють одночасно у повному обсязі виконати рішення суду по сплаті решти заборгованості на користь позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2016 року (головуючий суддя Коршун Н.М., судді: Алданова С.О., Дикунська С.Я.) апеляційну скаргу ПрАТ "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2016 року у справі № 910/9932/15 разом з доданими до неї матеріалами було повернуто скаржнику на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно автоматичного розподілу справ між суддями для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Гончаров С.А. (головуючий), Яковлєв М.Л., Скрипка І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2016 прийнято колегію суддів у складі: Гончаров С.А. (головуючий), Яковлєв М.Л., Скрипка І.М., вказану апеляційну скаргу, розгляд справи призначено на 16.03.2016 року.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.03.2016 року у зв'язку з перебування судді Скрипки І.М. у відпустці, сформовано для розгляду зазначеної апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя: Гончаров С.А., судді Яковлєв М.Л., Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2016 року прийнято до розгляду у визначеному складі колегії суддів.

До судового засідання, що відбулось 16.03.2016 року не з'явились представники відповідача-1.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників позивачів та відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності представників відповідача-1 є можливим.

Позивач, згідно з поданим до суду 12.03.2016 року відзивом, проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечив та просить апеляційний суд апеляційну скаргу відхилити, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 12.08.2014 року позов задоволено повністю та стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 583149150,00 грн. простроченого боргу за кредитом, 2664667,73 грн. прострочених процентів за користування кредитом.

Стягнуто з відповідачів 4203924,41 грн. пені за прострочення сплати кредиту, 2808,85 грн. пені за прострочення сплати процентів.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.14.2015 року рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2014 року скасовано частково, викладено його резолютивну частину в наступній редакції: "Позов задовольнити частково. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 583149150,00 грн. простроченого боргу за кредитом, 2664667,73 грн. прострочених процентів за користування кредитом, 4203924,41 грн. пені за прострочення сплати кредиту, 2808,85 грн. пені за прострочення сплати процентів, 73080,00 гривень судового збору. В частині позовних вимог до ПАТ "Комерційний банк "Надра" відмовити".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2015 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015 року заяву Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" про розстрочку виконання рішення суду задоволено та розстрочено виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 року строком на 9 місяців, визначено сплату боргу ПрАТ "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" наступним чином:

- до 31.07.2015 року сплатити 50295983,73 грн.;

- до 31.08.2015 року сплатити 50295983,73 грн.;

- до 31.09.2015 року сплатити 50295983,73 грн.;

- до 31.10. 2015 року сплатити 50295983,73 грн.;

- до 31.11.2015 року сплатити 50295 983,73 грн.;

- до 31.12.2015 року сплатити 50295983,73 грн.;

- до 31.01.2016 року сплатити 50295983,73 грн.;

- до 31.02.2016 року сплатити 50295983,73 грн.;

- до 31.03.2016 року сплатити 50295983,73 грн.;

Постановою Вищого господарського суду України від 09.12.2015 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015 року скасовано, а заяву передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Тому, ухвала про розстрочку виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Суд першої інстанції вірно врахував вказівки, що містяться в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Вищезазначені норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. Проте, нормами чинного законодавства, зокрема Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому, суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право відстрочити виконання рішення чи постанови.

Заява обґрунтована тим, що боржником частково здійснюються проплати в рахунок погашення присудженої до стягнення з відповідача-2 на користь позивача суми грошових коштів рішенням суду в даній справі, та тим, що відповідач-2 перебуває у скрутному фінансовому становищі внаслідок бойових дій на території Луганської області.

Проте, заявником не подано суду належних доказів на підтвердження викладених в заяві обставин його тяжкого фінансового стану, та того, що фінансування останнього покращиться та буде здійснюватись без затримки, а результати господарської діяльності будуть позитивними, та що розстрочення наявної у Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" заборгованості забезпечить виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 року у справі № 910/9932/14 до кінця березня 2016 року, як на тому наполягає відповідач-2, і у майбутньому надасть можливість заявнику акумулювати необхідну грошову суму на виконання рішення без створення ризику визнання його банкрутом та для погашення наявної заборгованості

За змістом ст. 121 Господарського процесуального кодексу України тяжкий фінансовий стан відповідача не є підставою для розстрочки виконання рішення суду.

При цьому, позивачем не доведено того факту, що настання проведення Антитерористичної операції якимось чином вплинуло на фінансові результати останнього.

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що станом на день розгляду даної заяви (16 березень 2016 року), відповідач-2 просить суд розстрочити виконання рішення з липня 2015 року по 31.03.2016 року, жодних уточнень до заяви Приватним акціонерним товариством "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" до суду не подано.

Господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконання рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем не доведено, що розстрочка виконання рішення суду сприятиме як можливості продовження господарської діяльності заявника, так і зробить реальною можливість отримання боргу позивачем, та не зашкодить матеріальним інтересам та фінансовому стану останнього.

При цьому, судом враховано офіційні показники інфляції за 2015 рік.

Крім того, суди відзначають, що обставини, на які посилається боржник як на підставу надання розстрочки виконання рішення не є винятковими (вказана правова позиція викладена в постановах ВГСУ від 12.03.2013 року у справі № 16/17-1265-2011 та № 12/5026/2408/2011 від 27.03.2013 року).

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Розглянувши мотиви поданої заяви, врахувавши матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2014 року у справі № 910/9932/14 відповідно до викладеного в заяві графіку.

При цьому, суд звертає увагу заявника на те, що за наявності виняткових обставин, розстроченню підлягає постанова Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 у справі № 910/9932/14, а не рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2014 року у справі № 910/9932/14.

Господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та виніс законну та обґрунтовану ухвалу у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Разом з тим, доводи Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому підстави для скасування ухвали господарського суду відсутні.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2016 року у справі № 910/9932/14 слід відмовити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2016 року у справі № 910/9932/14 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2016 року у справі № 910/9932/14 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/9932/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді М.Л. Яковлєв

В.В. Куксов