РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2016Справа №910/1268/16

За позовом: комунального підприємства "ЦЕНТР ОБСЛУГОВУВАННЯ СПОЖИВАЧІВ ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО РАЙОНУ";

до: публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК";

про: стягнення 23.632,22 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Бриль П.О. - за довіреністю від 04.01.2016 № 02-Д;

відповідача: Долгопола І.С - за довіреністю від 25.01.2016 № 93.

С У Т Ь С П О Р У:

Комунальне підприємство "ЦЕНТР ОБСЛУГОВУВАННЯ СПОЖИВАЧІВ ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО РАЙОНУ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" про стягнення заборгованості в сумі 23.632,22 грн.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що останнім на виконання укладеного між сторонами спору договору про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників від 04.01.2010 № 565 здійснено нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті відповідачем комунальні послуги в період з 25.10.2010 по 04.11.2013, проте відповідач своїх грошових зобов'язань за вказаним договором не виконав.

За таких обставин, комунальне підприємство "ЦЕНТР ОБСЛУГОВУВАННЯ СПОЖИВАЧІВ ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО РАЙОНУ" просить суд задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 23.632,22 грн, з яких основна заборгованість складає 19.646,01 грн, 3 % річних в сумі 1.587,00 грн та інфляційних втрат в сумі 2.399,21 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.02.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/1268/16.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю з урахуванням того, що позивачем невірно вказаний період заборгованості за укладеним між сторонами спору договором, крім того, на час звернення до суду з вказаним позовом строки позовної давності вже сплинули.

В судовому засіданні 14.03.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представників сторін по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, в особі директора комунального підприємства "ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОНТОРА "ЯРОСЛАВСЬКА" Шевченківської районної у м. Києві ради та відкритим акціонерним товариством "ВТБ БАНК", (далі - відповідач) укладено договір на про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників від 04.01.2010 № 565 (далі - Договір), відповідно предмету якого позивач здійснює нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті відповідачем комунальні послуги (теплова енергія, холодне водопостачання, водовідведення, тощо) в наданих обсягах (п. 1.1 Договору).

Відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.11 № 24/6240 "Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва", комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради перейменоване на комунальне підприємство "ЦЕНТР ОБСЛУГОВУВАННЯ СПОЖИВАЧІВ ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО РАЙОНУ" (далі - відповідач).

Пунктом 2.1. статуту комунального підприємства "ЦЕНТР ОБСЛУГОВУВАННЯ СПОЖИВАЧІВ ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО РАЙОНУ" визначено, що підприємство створено з метою отримання прибутку від господарської діяльності, спрямованої на задоволення суспільних потреб, надання послуг населенню у сфері житлово-комунального господарства в якості виконавця цих послуг.

Відповідно до п. 2.1.2 Договору, позивач зобов`язаний в 3-х денний термін, з моменту надходження від виробників послуг розрахунків, надати власнику або орендарю платіжне доручення (квитанцію) про суму спожитих ним комунальних послуг.

Положеннями п. 3.1.1 Договору визначено, що відповідач зобов'язується в 3-х денний термін після надходження платіжного доручення (квитанції), але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплатити вартість спожитих комунальних послуг.

У відповідності до п. 3.1.4 Договору відповідач має право вимагати від позивача інформацію про кількість та вартість спожитих ним комунальних послуг.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Спір між сторонами судового процесу, як стверджує позивач, виник внаслідок порушення з боку відповідача його зобов'язання з оплати спожитих комунальних послуг у період з 25.10.2010 по 04.11.2013 що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за вказаний період в розмірі 23.632,22 грн, з яких основна заборгованість складає 19.646,01 грн, 3 % річних в сумі 1.587,00 грн та інфляційних втрат в сумі 2.399,21 грн.

З доданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем не сплачено рахунки за комунальні послуги за Договором:

- за жовтень 2010 на суму 3.417,50 грн;

- за березень 2012 на суму 12.890,04 грн;

- за квітень 2012 на суму 3.338,46 грн.

Статтями 256, 257 Цивільного кодексу України унормовано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Приписами частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, строк позовної давності по заборгованості відповідача за укладеним між сторонами спору Договором:

- за жовтень 2010 в розмірі 3.417,50 грн закінчився 21.11.2013;

- за березень 2012 в розмірі 12.890,04 грн закінчився 21.04.2015;

- за квітень 2012 в розмірі 3.338,46 грн закінчився 21.05.2015.

Як вбачається з відбитку штампу господарського суду міста Києва на позовній заяві комунального підприємства "ЦЕНТР ОБСЛУГОВУВАННЯ СПОЖИВАЧІВ ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО РАЙОНУ", останній звернувся до суду 28.01.2016, тобто після спливу трирічного строку, встановленого ст. 257 ЦК України.

Заяву про застосування до позовних вимог наслідків спливу строку позовної давності викладено представником відповідача у відзиві на позов, відтак позовна вимога про стягнення з відповідача 19.646,01 грн задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 1.587,00 грн та інфляційних втрат в сумі 2.399,21 грн задоволенню не підлягають, оскільки мають похідний характер від основного зобов'язання.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено 18 березня 2016 року

Суддя С.В. Балац