ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.03.2016 Справа № 917/389/16

Суддя БУНЯКІНА Ганна Іванівна, розглянувши матеріали

За позовною заявою Державного підприємства «Конярство України» в особі Філії «Дібрівський кінний завод №62» Державного підприємства «Конярство України», 37622, Полтавська область, Миргородський район, с. Дібровка, вул. Кіннозаводська, 2

До відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гадячсир», 37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Будька, 47

Про стягнення 242 095, 22 грн. - заборгованість відповідача за станом на 01.03.2016р. по сплаті за отримані матеріальні цінності (молочна сировина) за умовами Договору поставки №95-К від 09.10.2014р.,

в с т а н о в и в:

І. Стаття 54 Господарського процесуального кодексу України визначає, що позовна заява подається до господарського суду у письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Конструкція зазначеної норми визначає право підпису позову саме представником позивача.

Вступна частина позову визначає позивачем Державне підприємство «Конярство України» в особі Філії «Дібрівський кінний завод №62» , яка є структурним підрозділом ДП «Конярство України» без права юрособи. Однак, документальних доказів чи посилань на них в позові щодо права самого підрозділу представляти юридичну особу - ДП «Конярство України» , як сторону в судовому процесі, матеріали позовної заяви не містять.

Дана позовна заява підписана представником за довіреністю №14 від 19.03.2015р. І. С. Співак.

Зазначена довіреність за змістом надає останньому (І. С. Співак ) право представляти в органах суду, підписувати та подавати позови від імені ДП «Конярство України», але не містить нічого щодо представницьких повноважень відносно самого підрозділу - Філії «Дібрівський кінний завод №62», як і представляти останню. Таким доказом може бути положення про структурний підрозділ, статут ДП чи відповідне доручення, видане юр особою саме щодо нього (філії).

За викладеного, суд дійшов висновку про неналежність доказів про право підписанта даного позову.

ІІ. Як сама позовна заява за змістом, так і її додаткові матеріали не містять детального розрахунку ціни позову.

ІІІ. Позивачем не надані докази направлення на адресу відповідача копії позовної заяви з додатками до неї.

Відповідно до ст. 56 ГПК України, в редакції ЗУ N 3382-VI від 19.05.2011р., таким доказом є опис вкладення поштового відправлення. Такий опис відсутній.

Залучена квитанція «Укрпошти» з календарним штемпелем 11.03.2016р. не є таким доказом, як і опис вкладень до цінного листа на адресу ГСПО від цієї ж дати.

Стаття 63 (пункти 1, 3, 6 частини першої) Господарського процесуального кодексу України визначає, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо:

- позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

- якщо в позовній заяві не вказано обґрунтований розрахунок стягуваної суми;

- не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За так, приведене вище є підстави для повернення позовної заяви без розгляду.

Керуючись п. п. 1, 3 та 6 частини 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суддя -

У х в а л и в:

1. Позовну заяву ДП «Конярство України» в особі Філії «Дібрівський кінний завод №62» без номера та дати, вх. №444/16 від 14.03.2016р., повернути без розгляду.

2. Копію цієї ухвали надіслати позивачу за адресою ( філії), зазначеною в її вступній частині.

Додаток: за текстом п. 1 резолютивної частини цієї ухвали на 19 арк., в т.ч. позовна заява з додатками, конвертом та пл. доручення №1634 від 09.03.2016р. на суму судового збору в 3631,43 грн. - позивачу.

СУДДЯ БУНЯКІНА Г.І.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.