УХВАЛА
16.03.2016Справа № 910/1543/16

За позовом Державного підприємства (ДП) "Суднобудівний завод ім. 61
комунара"
до Військової частини НОМЕР_1 (відповідач-1)
Міністерства оборони України (відповідач-2)
про стягнення 170 346,63 грн.
Суддя-Трофименко Т.Ю.
Представники:
Від позивача: не з`явився
Від відповідача-1: Сорока Є.В. по довіреності № 154/11/1-31 від 04.01.2016р.
Від відповідача-2: Сорока Є.В. по довіреності № 154/11/1-31 від 04.01.2016р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Державного підприємства (ДП) "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про стягнення 170 346,63 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачів умов договору № 12-61/1000 від 10.12.2013р.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.02.2016р., відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, порушено провадження по справі № 910/1543/16 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 22.02.2016р.
Данною ухвалою суд зобов`язав позивача надати суду :
- оригінали всіх документів по суті спору, доданих до позовної заяви (для огляду);
- власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору;
- документально підтверджені письмові пояснення, щодо розрахунків між сторонами за період з моменту виникнення договірних відносин, виклавши їх наступним чином:
Дата (число, місяці, рік), коли повинна здійснюватись оплата, зазначити кожний місяць окремоСума, яка підлягає сплаті (вказати підставу та вид платежу: рахунок №___ від __ за____ або п. ___ договору № ___ від _____ )Сума, яка надійшла від відповідача (вказати номер банківського витягу з рахунку, його дату, призначення платежу)Різниця (сума боргу)

Всього ___________Всього ____________Всього ________
- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців на відповідача станом на день вирішення спору.
22.02.2016р., через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника відповідача-1 надійшов письмовий відзив на позов, відповідно до якого Військова частина А 0456 заперечує проти позову з огляду на наступне.
Відповідно пункту 1 договору №12 предметом договору є надання послуг з поточного ремонту дизеля 6ЧН 18/22 судовий №2 військового корабля проекту НОМЕР_2 , "Славутич".
Відповідно до вимог пункту 1.1 договору №12 від 10.12.2013 Виконавець зобов`язується надати послуги, зазначені у Відомостях ремонтних робіт на 2013 рік, а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги.
Разом з цим, в порушення вимог пунктів 5.1, 6.3.1 договору Виконавець надання послуг, у строки зазначені договором не здійснив.
В своїй позовній заяві позивач вказує на те, що він виконав умови договору щодо ремонту дизеля 6ЧН 18/22 судовий № 2, при цьому позивач не надав жодних доказів виконання умов договору.
Зокрема відповідно до пункту 4.1 Договору розрахунок проводиться після підписання Акту приймання та здавання наданих послуг. При цьому в своїй позовній заяві позивач вказує на те, що ним ніби-то було надіслано повідомлення про виконання робіт № 36/1381 від 27.12.2013.
Разом з цим, позивач не надав доказів направлення зазначеного листа військовій частині НОМЕР_3 .
Крім того, позивач не надав доказів виконання умов договору та установки відремонтованого обладнання на корабель.
Відповідно до частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Однак відповідно до пункту 7.3 договору №12 укладеного між ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" та військовою частиною НОМЕР_1 , на підставі ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України сторонами встановлено інший розмір процентів, а саме 0 (нуль).
Враховуючи зазначене, позовні вимоги позивача в частині сплати штрафних санкцій є не обґрунтованими та суперечать умовам договору.
Представник позивача у дане судове засідання не з`явився.
Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.
Такими обставинами, зокрема є: нез`явлення в засідання представників сторін.
Оскільки нез`явлення у судове засідання повноважного представника позивача та невиконання ним вимог суду перешкоджає повному, всебічному та об`єктивному розгляду справи, суд визнав за необхідне розгляд справи відкласти на 16.03.2016р.
Ухвалою від 22.02.2016р. суд зобов`язав позивача виконати вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 03.02.2016р. та надати докази виконання умов договору. Крім того, даною ухвалою, суд визнав явку представників сторін обов`язковою та попередив про правові наслідки невиконання вимог суду, що передбачені п. 5 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.
У судове засідання 16.03.2016р. представник позивача не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомили, вимог ухвал суду не виконав.
Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребуванні господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з`явився на виклик у засідання господарського суду і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору.
У відповідності до п. 4.9 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 Господарського процесуального кодексу України) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:
- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;
- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;
- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 Господарського процесуального кодексу України) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов`язаний з`ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об`єктивно оцінити їх поважність.
Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 Господарського процесуального кодексу України.
У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.
Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Суд зазначає, що позивачем не було виконано вимоги ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі від 03.02.2016р.та ухвали від 22.02.2016р. про відкладення розгляду справи.
В пунктах 1, 2 Постанови пленуму ВГСУ від 26.03.2012 р. N 6 Про судове рішення зазначено, що рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.
Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивач по справі витребуваних судом доказів, які необхідні для вирішення спору щодо з`ясування обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог - не надав, а тому встановити фактичні обставини справи з відповідною достовірністю у суду не вбачається підстав, оскільки позивачем не надано того обсягу відповідних документів, які в порядку статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України необхідні для повного та всебічного розгляду спору та винесення обґрунтованого і законного рішення.
Оскільки представник позивача без поважних причин повторно не з`явився в судове засідання для дачі пояснень по суті заявлених позовних вимог та не надав витребувані судом документи, що перешкоджає вирішенню спору по суті, суд вважає, що позов підлягає залишенню без розгляду.
При залишенні позову без розгляду, суд приймає до уваги і те, що :
Відповідно до частини другої статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право, зокрема, подавати докази та брати участь в їх дослідженні.
Водночас частиною першою статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов`язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а статті 38 і 65 названого Кодексу уповноважують господарський суд в разі недостатності доказів витребувати їх, у тому числі в порядку підготовки справи до розгляду.
До того ж згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Суд вважає, що нез`явлення представника позивача в судове засідання для надання усних пояснень по суті заявленого позову, ненадання витербваних ухвалою суду про порушення провадження у справі доказів спрямоване на штучне затягування судового процесу, а тому суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.
При залишені позову без розгляду судом приймається до уваги, що відповідно до приписі ст. 69 Господарського процесуального кодексу суд обмежений строками вирішення спору.
Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку.
Керуючись ст. ст. 81, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов залишити без розгляду.

Суддя Т.Ю.Трофименко