ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2016 р. Справа № 911/451/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РД Компані»

до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2

про зобовязання не чинити перешкоди у користуванні

Суддя А.Ю. Кошик

Представники:

Позивача ОСОБА_3

Відповідача ОСОБА_2

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «РД Компані» (далі - позивач) до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про зобовязання не чинити перешкоди у користуванні нерухомим майном.

Провадження у справі № 911/451/16 порушено відповідно до ухвали суду від 10.02.2016 року та призначено справу до розгляду на 23.02.2016 року.

22.02.2016 року до господарського суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач доповнив позовні вимоги та просив визнати право власності на обєкти нерухомого майна.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.02.2016 року заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості підготувати відзив на позов. У зв'язку з чим, розгляд справи відкладався до 10.03.2016 року.

В судовому засіданні 10.03.2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, представник відповідач проти позову заперечував.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані сторонами докази та пояснення, судом встановлено наступне.

Товариству з обмеженою відповідальністю «РД КОМПАНІ» належить на праві власності нежилі приміщення І поверху, площею 110,8 кв.м., жилі приміщення ІІ поверху, площею 1600,7 кв.м., жилі приміщення ІІІ поверху, площею 1600,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Сімї Хохлових, 8, корпус 8-А (літ. А).

Судом встановлено, що вказані приміщення належать Товариству з обмеженою відповідальністю «РД КОМПАНІ» на підставі Договору фінансового лізингу № 70/ФЛ від 18.11.2013 року та ОСОБА_4 приймання-передачі майна у власність від 04.11.2014 року. Право власності зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.05.2015 року, номер запису 9976433, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 00, що підтверджується Витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 38825691 від 10.06.2015 року.

01.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «РД Компані» та ОСОБА_1 особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено Договір будівельного підряду № 07/15.

Відповідно до п. 1.1. Договору будівельного підряду № 07/15 від 01.07.2015 року, Підрядник зобов'язується виконати ремонтно-будівельні роботи та часткову реконструкцію наступних обєкта нерухомості, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Сімї Хохлових, 8, корпус 8-А (літ. А) (надалі іменується - Об'єкти), а Замовник зобов'язується прийняти Об'єкти та оплатити роботи Підрядника.

Згідно Додатку № 01 від 01.07.2015 року до Договору будівельного підряду № 07/15 від 01.07.2015 року, вартість ремонтно-будівельних робіт та часткової реконструкції становить 800 000,00 грн. (вісімсот тисяч гривень 00 коп.).

Відповідно до п. 1.5. Договору будівельного підряду № 07/15 від 01.07.2015 року, строком завершення ремонтно-будівельних робіт та часткової реконструкції є 30.10.2015 року.

Згідно із п. 2.3. Договору будівельного підряду № 07/15 від 01.07.2015 року, кінцевим строком оплати виконаних робіт є 30.04.2016 року.

Згідно з п. 1.7. Договору здача Обєктів «Підрядником» «Замовнику» оформлюється актом приймання-передачі, що є невідємною частиною Договору будівельного підряду № 07/15 від 01.07.2015 року.

30.10.2015 року між позивачем та відповідачем було підписано ОСОБА_4 приймання-передачі виконаних робіт, в якому зазначено, що Підрядником на замовлення Замовника були виконані ремонтно-будівельні роботи та здійснена часткова реконструкція обєкта нерухомості, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Сімї Хохлових, 8, корпус 8-А (літ. А).

В п. 2 ОСОБА_4 виконаних робіт від 30.10.2015 року вказано що, в результаті виконання ремонтно-будівельних робіт та здійснення часткової реконструкції обєкта нерухомості, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сімї Хохлових, 8, корпус 8-А (літ. А) змінилася площа, а тому Обєкт нерухомості передається в наступному вигляді: нежилі приміщення мансардного поверху, загальною площею 1082,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Сімї Хохлових, 8, корпус 8-А (літ. А).

17.11.2015 року позивач отримав від відповідача лист, в якому відповідач, посилаючись на п. 2.4. Договору будівельного підряду № 07/15 від 01.07.2015 року, зазначає, що у разі не оплати роботи відповідача у встановлений Договором строк, власність на Обєкти переходить до відповідача і стверджує про перехід до нього з 30.10.2015 року права власності на обєкт нерухомості: нежилі приміщення мансардного поверху, загальною площею 1082,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Сімї Хохлових, 8, корпус 8-А (літ. А).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 особа-підприємець ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу у користуванні нежилими приміщеннями мансардного поверху, загальною площею 1082,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Сімї Хохлових, 8, корпус 8-А (літ. А) та не визнає право власності позивача на вказані приміщення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 876 Цивільного кодексу України встановлює, що власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Відповідно до п. 1.6. Договору будівельного підряду, власником Об'єктів до їх здачі позивачу є відповідач.

Оскільки здача обєктів будівництва відбулась 30.10.2015 року, разом із підписанням ОСОБА_4 приймання-передачі виконаних робіт, то саме позивач є власником вказаних вище реконструйованих обєктів нерухомого майна з 30.10.2015 року.

Суд звертає увагу, що в листі від 17.11.2015 року передбачено проведення розрахунку не пізніше 30.10.2015 року, що не відповідає дійсності, оскільки згідно з п. 2.3. Договору будівельного підряду кінцевим строком оплати виконаних робіт є 30.04.2016 року.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на викладене, суд вважає, що характер спірних правовідносин між сторонами свідчить про те, що відповідач не визнає та оспорює право власності позивача на спірні обєкти нерухомого майна, а тому посилання позивача про порушення його права з боку відповідача та як наслідок застосування ст. 392 Цивільного кодексу України, є обґрунтованими.

Згідно зі ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частина 1 ст. 319 Цивільного кодексу України встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з п. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а також за приписами ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом, господарським судом.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «РД Компані» права власності на нежилі приміщення мансардного поверху, загальною площею 1082,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Сімї Хохлових, будинок 8, корпус 8-А (літ. А) та зобовязання відповідача не чинити перешкоди у користуванні вказаними приміщеннями є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору судом встановлено, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані та доведені, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «РД КОМПАНІ» (03083, м. Київ, вул. Червонопрапорна, 34, ) право власності на нежилі приміщення мансардного поверху, загальною площею 1082,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Сімї Хохлових, будинок 8, корпус 8-А (літ. А).

3. Зобовязати ОСОБА_1 особу-підприємця ОСОБА_2 (08630, Київська область, Васильківський район, селище міського типу Глеваха, вул. Київська, буд. 147, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обовязкових платежів: НОМЕР_1) не чинити перешкоди у користуванні Товариству з обмеженою відповідальністю «РД КОМПАНІ» (03083, м. Київ, вул. Червонопрапорна, 34, ) нежилими приміщеннями мансардного поверху, загальною площею 1082,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Сімї Хохлових, будинок 8, корпус 8-А (літ. А).

4. Стягнути з ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 (08630, Київська область, Васильківський район, селище міського типу Глеваха, вул. Київська, буд. 147, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обовязкових платежів: НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РД КОМПАНІ» (03083, м. Київ, вул. Червонопрапорна, 34, ) 13378 грн. витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик