ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 р. Справа № 918/111/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за перетоки реактивної електроенергії в сумі 26 621,98 грн., з яких 19 918 грн. 66 коп. - основного боргу, 725 грн. 31 коп. - пені, 5 978 грн. 01 коп. - інфляційних втрат.

представники сторін:

від позивача : Антіпова Р.М. (дов. № 95 від 30.12.2015 р.);

від відповідача: ОСОБА_1 (НОМЕР_1).

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" (далі - ПАТ "Рівнеобленерго") звернулося до суду з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) заборгованості в сумі 26 621 грн. 98 коп., з яких 19 918 грн. 66 коп. - боргу за перетоки реактивної електроенергії; 725 грн. 31 коп. - пені; 5 978 грн. 01 коп. - інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 18.02.2016 року порушено провадження у справі № 918/111/16 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 29.02.2016 року.

29.02.2016 року до канцелярії суду від Відповідача надійшла заява про перенесення розгляду справи на іншу дату.

Від представника Позивача 29.02.2016 року надійшли письмові пояснення.

Ухвалою суду від 29.02.2016 року розгляд справи в судовому засіданні відкладено на 14.03.2016 року.

14.03.2016 року від Відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог.

В судовому засіданні 14.03.2016 року Позивач підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні та у поданій заяві повідомив, що визнає позовні вимоги в повному обсязі.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 14.03.2016 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, господарський суд Рівненської області, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2015 року між ПАТ "Рівнеоленерго" та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 0275 про постачання електричної енергії.

За умовами договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з сумарною приєднаною потужністю 200 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.(п.1 договору).

Згідно п.2.3.3 договору передбачено, що Споживач зобов'язаний здійснити оплату вартості електричної енергії згідно з умовами додатку № 4 "Порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії та розрахунків".

Згідно п. 4.2.1 договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 - 2.3.4 даного договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Пунктом 7.5 договору визначено, що на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатку № 4 "Порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії та розрахунків" оформлюються акт про використану електричну енергію; акт результатів замірів електричної потужності.

Відповідно до п. 8.1 договору зазначено що, Споживач зобов'язаний здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з умовами додатку № 4 "Порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії та розрахунків" та додатком № 8 "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії"

До договору між сторонами укладено 8 додатків, які є невід'ємною частиною договору.

Договір та додатки підписано уповноваженими представниками та скріплено відбитками печаток сторін.

Відповідно до п. 4 додатку № 4 рахунок на оплату електричної енергії має бути оплачений протягом 5 операційних днів від дня отримання.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу електроенергію відповідно до умов договору, проте відповідач - своєчасно та в повному обсязі не оплатив використану електроенергію.

На час розгляду справи заборгованість Відповідача перед ПАТ "Рівнеобленерго" становить 19 918 грн. 66 коп. - за спожиту активну енергію у період лютий 2014 року - лютий 2016 року.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позивачем відповідно до 4.2.1 договору нараховано відповідачу пеню у розмірі 725 грн. 31 коп.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вище вказаної статті ЦК України Позивачем нараховано Відповідачу інфляційні нарахування які становлять 5 978 грн. 01 коп.

Відповідачем заявлені до стягнення суми визнано в повному обсязі.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

У відповідності до ст.173 Господарського кодексу господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п.1 Правил користування електричною енергію, затверджених управлінсько-господарського постановою НКРЕ від 31.07.1996 року № 28 договором про постачання електричної енергії є домовленість двох сторін (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом і споживач), що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час продажу постачальником за регульованим тарифом електричної енергії споживачу за тарифами, які регулюються відповідно до законодавства України.

Пунктами 8.1 та 10.2 правил передбачено, що постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право: 1) на отримання від споживача своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України; 2) на всі види забезпечення виконання зобов'язань споживачем щодо оплати договірних обсягів споживання електричної енергії у формі і видах, передбачених законодавством України; 3) на відшкодування у передбаченому законодавством України порядку несплаченої споживачем частини вартості електричної енергії, що постачається йому на рівні екологічної броні електропостачання. Споживач електричної енергії зобов'язаний: 1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); 2) оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про електроенергетику" постачання електричної енергії є надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Згідно із ст.ст. 24-26 Закону України "Про електроенергетику" енергопостачальними зобов'язані забезпечувати надійне постачання електричної енергії згідно з умовами ліцензій та договорів. Споживачі електричної енергії мають право на підключення до електричної мережі у разі виконання правил користування електричною енергією. Споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору № 0275 від 28.12.2015 року Позивач здійснив постачання електроенергії відповідачу.

Відповідач вартість спожитої електроенергії в повному обсязі не оплатив, доказів щодо погашення заявленої до стягнення заборгованості в розмірі 26 621 грн. 98 коп. за спожиту активну енергію не подав.

Факт наявності заборгованості відповідачем визнається.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 4.2.1 договору про постачання електричної енергії № 0275 від 28.12.2015 року визначено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 - 2.3.4 даного договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

В силу ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахована до стягнення пеня в розмірі 725 грн. 31 коп. та інфляційні втрати в розмірі 5 978 грн. 01 коп. Відповідачем визнається в повному обсязі.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінюючи надані Позивачем докази, враховуючи визнання позову Відповідачем, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиту електро енергію в сумі 26 621 грн. 98 коп., з яких 19 918 грн. 66 коп. - боргу за перетоки реактивної електроенергії; 725 грн. 31 коп. - пені; 5 978 грн. 01 коп. - інфляційних втрат є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, у зв'язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 33, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 код НОМЕР_2) на користь Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33000, м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 71, код 05424874) 19 918 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот вісімнадцять) грн. 66 коп. заборгованості за перетоки реактивної електроенергії.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 15.03.2016 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33000, м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 71) ;

3 - відповідачу рекомендованим АДРЕСА_1