РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2016Справа №910/994/16
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Кот Т.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовомОСОБА_1
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані"
третя особаОСОБА_2
провизнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані", яке оформлено протоколом №2 від 25.11.2015р.
Представники сторін:
Від позивача ОСОБА_3 (довіреність №56 від 22.01.2016р.)
Від відповідача не з'явився
Від третьої особиОСОБА_4 (довіреність №1074 від 11.12.2015р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані", про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані", яке оформлено протоколом від 25.11.2015р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.01.2016р. порушено провадження у справі №910/994/16 та залучено до участі у справі в якості третьої особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, розгляд справи призначено на 10.02.2016р.

25.01.2016р. через відділ діловодства господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії із внесення змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані" про звільнення директора товариства та подання таких документів уповноваженими особами для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців до винесення судом рішення у справі та набрання останнім законної сили. Заборони державному реєстратору, іншим посадовим особам управління з питань державної реєстрації юридичних та фізичних осіб підприємців вносити будь-які зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані".

01.02.2016р. через відділ діловодства господарського суду надійшла заява ОСОБА_2 про залучення його до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

05.02.2016р. від Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб -підприємців Подільського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійли документи для залучення до матеріалів справи, на виконання ухвали суду.

10.02.2016р. через відділ діловодства представником третьої особи подано відзив на позовну заяву та клопотання про зупинення провадження у справі.

Судом відхилено клопотання ОСОБА_2 про залучення його до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, оскільки ухвалою господарського суду міста Києва від 26.01.2016р. ОСОБА_2 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, за ініціативою суду.

У судовому засіданні 10.02.2016р. представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову.

Представник третьої особи заперечував проти задоволення заяви про забезпечення позову.

Наразі, заява від 22.01.2015р. ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії із внесення змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані" про звільнення директора товариства та подання таких документів уповноваженими особами для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців до винесення судом рішення у справі та набрання останнім законної сили. Заборони державному реєстратору, іншим посадовим особам управління з питань державної реєстрації юридичних та фізичних осіб підприємців вносити будь-які зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані", залишена судом без задоволення з огляду на наступне.

Згідно із ст.66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 Господарського процесуального кодексу України заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до п.1 Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" визначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом відхилено клопотання про забезпечення позову в частині щодо заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії із внесення змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані" про звільнення директора товариства та подання таких документів уповноваженими особами для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців до винесення судом рішення у справі та набрання останнім законної сил, оскільки наведені вимоги позивача вже задоволено ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 04.12.2015р.

Вимоги заявника щодо забезпечення позову шляхом заборони державному реєстратору, іншим посадовим особам управління з питань державної реєстрації юридичних та фізичних осіб підприємців вносити будь-які зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані" судом також залишені без задоволення з огляду на наступне.

В силу приписів ст. 67 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органами державної влади та/або органами місцевого самоврядування покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Відповідно до Положення про Головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджено Наказом №1707/5 від 23.06.2011р. Міністерства юстиції України, Головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві підпорядковуються Міністерству юстиції України та є його територіальними органами.

У складі головних управлінь юстиції діють реєстраційні служби, які є структурними підрозділами головних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень Державної реєстраційної служби та підпорядковані безпосередньо Укрдержреєстру. У складі головних управлінь юстиції діють реєстраційні служби, які є структурними підрозділами головних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень Державної реєстраційної служби та підпорядковані безпосередньо Укрдержреєстру. Основними завданнями структурного підрозділу головного управління юстиції, що забезпечує реалізацію повноважень Укрдержреєстру, є забезпечення реалізації державної політики у сферах державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, реєстрації (легалізації, прийняття повідомлення про утворення) об'єднань громадян, громадських спілок, інших громадських формувань, статутів, друкованих засобів масової інформації, внесення на розгляд Укрдержреєстру пропозицій щодо формування та реалізації політики у зазначених сферах.

У даному випадку, заявлений позивачем спосіб забезпечення позовних вимог фактично є втручанням у діяльність органу державної влади. Аналогічну позицію наведено у постанові від 12.08.2014р. Вищого господарського суду України по справі №921/1010/13-г/18.

Окрім того, господарський суд зазначає, що зміни до держреєстру в частині визначення керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані" на підставі оспорюваного рішення загальних зборів не були внесені, що підтверджується наявним в матеріалах справи Повідомленнями про залишення документів без розгляду, а отже, застосування такого заходу до забезпечення позову не призвело б до захисту прав позивача, які досліджувались в процесі розгляду спору.

З огляду на викладене вище, враховуючи приписи ст.ст.4-3, 33, 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, зміст Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", виходячи з того, що клопотання позивача позбавлене будь-якого доказового обґрунтування та не відповідає передбаченим умовам застосування заходів до забезпечення позову, останнє залишене судом без задоволення.

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав клопотання про зупинення провадження у справі.

Судом відхилено клопотання третьої особи про зупинення провадження у справі до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, оскільки представником третьої особи не обгрунтовано яким чином розгляд даної справи пов`язаний із досудовим розслідуванням №0000002 щодо перевірки факту підпроблення документів.

Представник позивача у судовому засіданні подав клопотання про фіксування судового процесу технічними засобами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.02.2016р. розгляд справи відкладено на 02.03.2016р.

Судом задоволено клопотання представника позивача про фіксування судового процесу технічними засобами, запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: комп'ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду".

В судовому засіданні 02.03.2016р. представник позивача уточнив позовні вимоги та просив суд, визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані", яке оформлено протоколом №2 від 25.11.2015р.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав наведених у відзиві.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст.77 Господарського процесуального кодексу України від відповідача до Господарського суду міста Києва не надходило.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/994/16.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 є засновником та учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані". Право власності Позивача на відповідну частку в Товаристві підтверджується статутом Товариства, зареєстрованим 26.11.2004р.

За приписами ст.1 Закону України "Про господарські товариства" господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належить, зокрема, товариство з обмеженою відповідальністю, яке діє на підставі статуту.

Відповідно до ст.50 Закону України "Про господарські товариства" товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Частиною 1 ст.92 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

За змістом ст.97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст.58 Закону України "Про господарські товариства", ст.145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Виходячи зі змісту приписів ст.ст. 41, 59 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема, утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства.

У п. 9.1 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані" (в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) зазначено, що управління товариством здійснюють загальні збори учасників, що складаються з учасників або призначених ними представників.

Учасниками товариства є громадяни України ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають рівні частки у статутному капіталі товариства по 50%.

Як встановлено судом, 25.11.2015р. було проведено загальні збори Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані", результати яких оформлені протоколом №2 від 25.11.2015р.

Зі змісту додатку до протоколу загальних зборів вбачається, що під час їх проведення були присутні ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

За результатами проведення зборів вищого органу управління товариства було прийнято рішення про звільнення з посади директора ОСОБА_1 з 25.11.2015р. та призначення на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані" ОСОБА_2 з 26.11.2015р.

За твердженнями позивача, з моменту офіційного повідомлення учасників Товариства про скликання загальних зборів 25.11.2015р., жодних додаткових питань, в тому числі про звільнення із посади директора Товариства, до порядку денного від учасників не надходило. В день проведення зборів Товариства 25.11.2015р., відповідно до положень Статуту Товариства, Реєстраційною комісією встановлено, що на реєстрацію для участі у Загальних зборах учасників Товариства прибули учасники та їх представники, які в сукупності володіють 50% від загальної кількості учасників, а у відповідності до п. 9.3 Статуту Товариства встановлено кворум у розмірі 60%, а отже Загальні збори не мали повноважень на розгляд питань порядку денного, що підтверджено Протоколом реєстраційної комісії від 25.11.2015р.

Разом з тим, ОСОБА_2 25.11.2015р. провів Загальні збори учасників Товариства без повідомлення позивача та без його присутності. За результатами проведення зборів вищого органу управління товариства було прийнято рішення про звільнення з посади директора ОСОБА_1 з 25.11.2015р. та призначення на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані" ОСОБА_2 з 26.11.2015р.

За твердженнями позивача, ОСОБА_1 про проведення загальних зборів повідомлена належним чином не була, участі у зборах вищого органу товариства не приймала. Вказані обставини, на думку заявника, свідчать про наявність підстав для визнання рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані", які оформлені протоколом №2 від 25.11.2015р., недійсним.

Статтею 4-3 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За приписами п.18, п. 21 Постанови №13 від 24.10.2008р. Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства); Рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства.

Пунктом 17 Постанови №13 від 24.10.2008р. Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" передбачено, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства може бути порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Пунктом 19 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт порушення рішенням прав та законних інтересів акціонера товариства не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Тобто, діючим законодавством України учасникам надано право оскаржити рішення органу товариства, якщо воно порушує їх права та охоронювані законом інтереси, у випадку, зокрема, недотримання встановленої процедури їх скликання та прийняття рішення без необхідного кворуму.

Пунктом 22 Постанови №13 від 24.10.2008р. Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" визначено, що у разі, якщо на порушення вимог статті 43 Закону про господарські товариства питання не було включено до опублікованого порядку денного загальних зборів товариства, рішення цих зборів із зазначеного питання повинні визнаватися недійсними через пряму заборону закону.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що будь-хто з учасників товариства з обмеженою відповідальністю вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції від 24.11.2015р.) про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до п. 9.5. Статуту ТОВ "Інтер Технолоджі Компані" (в редакції, затвердженій загальними зборами учасників від 20.11.2004р.) про проведення зборів учасників товариства учасники повідомляються усно чи письмово із зазначенням часу і місця проведення Зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблене не менш ніж як за 30 днів до скликання Загальних зборів. Будь-хто з Учасників Товариства вправі вимагати розгляду питання на Зборах Учасників за умови, що воно було ним поставлене не пізніш як за 25 днів до початку Зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання Загальних зборів Учасникам Товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного Зборів.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом 08.10.2015р. ОСОБА_2, один із учасників товариства, подав нотаріально посвідчену заяву про вихід зі складу учасників товариства. З огляду на вищевказану обставину, 21.10.2015р. директор товариства - ОСОБА_1 листом №21/10/15 від 21.10.2015р. повідомила учасників товариства про проведення позачергових загальних зборів Товариства о 10-00 год. 25.11.2015р. Згідно листа від 21.10.2015р. до порядку денного загальних зборів було включено такі питання:

1. Про вихід учасника ОСОБА_2 зі складу Учасників Товариства.

2. Про виплату частки розміру в Статутному капіталі ОСОБА_2

3. Про внесення змін до Статутного капіталу Товариства.

4. Про зміну Статуту Товариства.

Зазначений лист відправлено на адресу ОСОБА_2 22.10.2015р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист (а.с. 17).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази внесення змін ОСОБА_2 до порядку денного загальних зборів, в порядку передбаченого п. 9.5. Статуту Товариства та ч. 5 ст. 61 Закону.

Судом не приймаються до уваги посилання представника третьої особи - ОСОБА_2 на те, що листом від 11.11.2015р. повідомив ОСОБА_1, як керівника Товариства щодо внесення змін до порядку денного, оскільки даний лист було відправлено в порушення вимог п. 9.5. Статуту Товариства (не пізніш як за 25 днів до початку Зборів).

З огляду на викладене, господарський суд приходить до висновку, що відповідачем порушено приписи Закону України "Про господарські товариства" та положення Статуту відповідача щодо проведення позачергових загальних зборів товариства та внесення змін до порядку денного загальних зборів товариства.

Пунктом 9.3 статуту ТОВ "Інтер Технолоджі Компані" встановлено, що загальні збори вважаються правомочними, якщо на них присутні учасники, що володіють у сукупності більш як 60 % голосів.

Згідно з абзацами 3 та 4 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. N 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", Загальні збори є неправомочними, якщо реєстрація акціонерів у день проведення загальних зборів не здійснювалась (стаття 159 ЦК, стаття 41 Закону про господарські товариства), у зв'язку з неможливістю визначення кворуму на загальних зборах. Рішення, прийняті на таких загальних зборах, у судовому порядку визнаються недійсними. Правомочність загальних зборів визначається на підставі реєстру акціонерів у день проведення загальних зборів (частина перша статті 41 Закону про господарські товариства), а не фактичної участі акціонерів у прийнятті загальними зборами рішень.

Як було встановлено судом, відповідно до Додатку №1 до Протоколу Реєстраційної комісії, затвердженого Директором та печаткою ТОВ "Інтер Технолоджі Компані" для участі у позачергових зборах учасників Товариства 25.11.2015р. зареєстровано лише одного учасника Товариства - ОСОБА_1 Протоколом №2 від 25.11.2015р. загальних зборів учасників товариства, засвідчено, що збори учасників товариства не можуть бути відкритими через відсутність кворуму, таким чином загальні збори є такими, що не відбулись.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" встановлено імперативний припис щодо розміру відсотків, що складають кворум на засіданні зборів товариства - більше 60%.

Крім того, позивач заперечував щодо його присутності на загальних зборах учасників ТОВ "Інтер Технолоджі Компані", що відбулись 25.11.2015р., в той час, коли в протоколі №2 від 25.11.2015р. містяться відомості щодо присутності ОСОБА_1 на даних зборах.

Як вже вказувалось, протокол №2 від 25.11.2015р. загальних зборів відповідача та додаток до вказаного протоколу, в яких зазначено, що під час проведення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані" була присутня позивач, суд до уваги не приймає, як належний доказ присутності ОСОБА_1 при прийнятті спірного рішення, оскільки за результатами проведення загальних зборів складено Протокол №2 лише за підписом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 При цьому, протокол не містить відомостей щодо відмови ОСОБА_1 від підписання даного протоколу.

Отже з огляду на вищенаведене, господарський суд приходить до висновку, що загальні збори акціонерів ТОВ "Інтер Технолоджі Компані", що відбулись 25.11.2015р. є неправомочними.

Судом вже вказувалось, що відповідно до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані" учасниками відповідача є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають рівні частки у статутному капіталі товариства, а саме по 50%.

Тобто, з огляду на те, що позивач має частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані", що дорівнює 50%, та остання при проведенні загальних зборів 25.11.2015р. присутня не була, судом встановлено, що під час прийняття оспорюваного рішення вищого органу управління відповідача необхідного для прийняття рішень кворуму не було.

При цьому, присутність на зборах вищого органу товариства лише учасника, якому належить загалом менш як 60% голосів, а у наведеному випадку лише 50%, вказує на те, що загальні збори суб'єкта господарювання були неповноважними.

Таким чином, з огляду на дійсний розподіл часток у статутному капіталі між учасниками товариства, господарський суд дійшов висновку про неправомочність загальних зборів 25.11.2015р. у зв'язку з відсутністю необхідного кворуму учасників, що в свою чергу, є безумовною підставою для визнання відповідних рішень загальних зборів недійсними у розумінні п.18 Постанови №13 від 24.10.2008р. Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів".

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, з огляду на вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані", яке оформлене протоколом №2 від 25.11.2015р., про звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані" ОСОБА_1 з 25.11.2015р. та призначення на посаду директора ОСОБА_2 з 26.11.2015р., є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані", яке оформлене протоколом №9/1 від 25.11.2015р. про звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані" ОСОБА_1 з 25.11.2015р. та призначення на посаду директора ОСОБА_2 з 26.11.2015р.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Технолоджі Компані" (04108, м. Київ, проспект Правди, буд.35, ) на користь ОСОБА_1 (02232, АДРЕСА_1, іпн НОМЕР_1) господарські витрати в сумі 1378,00 грн.

У судовому засіданні 02.03.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 09.03.2016р.

Суддя В.В. Князьков