ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2016 р.Справа № 916/3778/15

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №679 від 10.09.2015р.;

Від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю № 04/308 від 06.03.2014р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго до Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення про стягнення 218 446,67 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго (далі по тексту АТ „ЕК Одесаобленерго) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення про стягнення заборгованості в загальному розмірі 218 446,67 грн., яка складається із заборгованості за активну електричну енергію в сумі 158 836,21 грн., трьох відсотків річних в сумі 1 272,20 грн., пені в сумі 25 322,12 грн. та збитків від інфляції в сумі 33 016,14 грн. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем прийнятих за себе зобовязань за договором про постачання електричної енергії № 99 від 27.05.2014р. у вигляді нездійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості спожитої активної електричної енергії.

Відповідач повністю заперечує проти позову, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість.

Крім того, відповідачем двічі заявлялось клопотання про залучення товариства з обмеженою відповідальністю „Олімп.Комсервіс.Плюс до участі у справі в якості іншого відповідача, у задоволенні яких судом було відмовлено, оскільки вказаний спір стосується розрахунків за договором № 99 від 27.05.2004р., стороною якого вказана юридична особа (ТОВ „Олімп.Комсервіс.Плюс) не є.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

27.05.2004р. між відкритим акціонерним товариством „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго, найменування якого було змінено на АТ „ЕК Одесаобленерго (Постачальник електричної енергії) та Селекційно-генетичним інститутом Національним центром насіннєзнавства та сортовивчення (ОСОБА_4) було укладено договір про постачання електричної енергії № 99 від 27.05.2004р., у відповідності до п. 1.1 якого Постачальник електричної енергії постачає електричну енергію ОСОБА_4, а ОСОБА_4 оплачує Постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

Підписанням додатків № 5.1 та № 5.3 до договору № 99 від 27.05.2004р. сторонами було погоджено перелік обєктів споживача, на які здійснюється постачання електричної енергії, а також перелік обєктів субспоживача, що живляться електроенергією Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення, до яких увійшли низка обєктів за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3. Зокрема, до переліку субабонентів увійшла житлово-комунальна контора, обєкти - житлові будинки, номера лічильників № 087857, 256736, 818224, 133233. Вказані обєкти підлягали передачі Селекційно-генетичному інституту Національному центру насіннєзнавства та сортовивчення у звязку із ліквідацією житлово-комунальної контори Селекційно-генетичного інституту відповідно до ухвали господарського суду Одеської області від 19.08.2014р. по справі №2-3-7/320-07-8237.

Розділом 2 „Зобовязання сторін договору № 99 від 27.05.2004р. передбачено, що під час виконання договору з питань, не обумовлених ним, сторони зобовязуються керуватись чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі по тексту договору ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку.

У відповідності до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Згідно зі ст.ст. 1, 26 Закону України „Про електроенергетику від 16.10.1997р. № 575/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями; далі по тексту Закон України „Про електроенергетику) постачанням електричної енергії є надання електричної енергії споживачам, тобто суб'єктам господарської діяльності та фізичним особам, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю, за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Відповідно до п. 9.4 договору № 99 від 27.05.2004р. передбачено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2004р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів відмови сторін від пролонгації даного договору на кожний наступний календарний рік, що слідували за роком його укладення, суд доходить висновку, що на теперішній час договір № 99 від 27.05.2004р. є чинним та діючим, а заперечення відповідача стосовно неможливості його автоматичної пролонгації спростовуються даним висновком суду та базуються на неправильному тлумаченні умов правочину.

Положеннями п. 2.1 договору № 99 від 27.05.2004р. передбачено, що Постачальник електричної енергії зобовязався постачати ОСОБА_4 електричну енергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умову розділу 7 до цього договору (додаток № 1 „Обсяги постачання електричної енергії); в межах дозволеної потужності, розподіл якої по обєктам надано в додатку № 5.1, 5.2 „Перелік обєктів споживача; згідно з категорією струмоприймачів ОСОБА_4 відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком № 7 „ОСОБА_4 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами.

Згідно з положеннями п. 7.1 Правил користування електричною енергією, що затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року N 28 (далі по тексту Правила користування електричною енергією), електрична енергія постачається споживачу безперервно, крім випадків, передбачених договором та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.

В свою чергу, згідно з п. 2.2.3 договору № 99 від 27.05.2004р. ОСОБА_4 зобовязався оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість спожитої електричної енергії згідно з умовами додатку №2.1 „Порядок розрахунків та додатку № 2 „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії.

В додатку № 2 до договору „Порядок розрахунків сторонами погоджено, що розрахунковим періодом вважається період з 15-16 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття „розрахунковий період та „календарний місяць вважаються прирівняними. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії або дата внесення ОСОБА_4 готівки в касу Постачальника. Обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж визначається актом про показання розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіка зняття показань. При відсутності представника Постачальника на обумовлену Графіком зняття показів засобів обліку дату, ОСОБА_4 самостійно проводить зняття показів розрахункових приладів обліку, оформлює ОСОБА_4 про обсяги спожитої (переданої) електричної енергії та надає його Постачальнику не пізніше наступного робочого дня. Якщо Постачальник електричної енергії не отримав у зазначений термін даних про обсяги спожитої електричної енергії, визначення обсягу спожитої електричної енергії здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період. Розмір коштів, які має оплатити ОСОБА_4 за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію визначається на підставі поданого ОСОБА_4 про обсяги споживання електроенергії як сума добутків рівнів тарифу відповідного класу на обсяг спожитої в розрахунковому періоду електроенергії.

Аналогічні положення містить і додаток № 2.1 „Порядок розрахунків (для бюджетних організацій) до договору № 99 від 27.05.2004р., із зазначенням того, що розрахунковим вважається період з 15 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з п.п. 6, 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

При цьому, положеннями п. 10.2 Правил користування електричною енергією передбачено, що ОСОБА_4 електричної енергії зобовязаний зокрема оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Як свідчать матеріали справи, а саме акти про обсяги споживання електричної енергії, складені Селекційно-генетичним інститутом Національним центром насіннєзнавства та сортовивчення за лютий 2015р., за березень 2015р., за квітень 2015р., за травень 2015р. та за червень 2015р., які підписані представником відповідача та скріплені відповідною печаткою, за період з лютого по червень 2015р. включно відповідачем була спожита активна електрична енергія, з метою стягнення якої позивачем виставлялись відповідні рахунки-фактури протягом кожного розрахункового періоду.

В свою чергу, вартість спожитої протягом вищезазначеного періоду електричної енергії з боку Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення своєчасно та у повному обсязі оплачена не була, в результаті викладеного, станом на момент розгляду даної справи, за Селекційно-генетичним інститутом Національним центром насіннєзнавства та сортовивчення рахується заборгованість перед позивачем за спожиту протягом періоду з лютого по червень 2015 року включно активну електричну енергію в загальній сумі 158 836,21 грн.

З викладених обставин, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог в частині стягнення із Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 158 836,21 грн.

При цьому, судом відхиляються заперечення відповідача проти позову, обґрунтовані фактом передачі Селекційно-генетичним інститутом Національним центром насіннєзнавства та сортовивчення в управління ТОВ „Олімп.Комсервіс.Плюс житлових будинків, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3, разом із інженерними спорудами відповідно до умов договору на виконання послуг з обслуговування житлових будинків, споруд та прибудинкових територій від 01.02.2015р., оскільки з цього приводу не вносились відповідні зміни до укладеного між сторонами по справі договору № 99 від 27.05.2004р., який є джерелом виникнення спірних правовідносин. Суд зауважує, що відповідач вправі предявляти до своїх субабонентів вимоги, повязані із відшкодуванням вартості електричної енергії, сплаченої ним згідно з умовами договору № 99 від 27.05.2004р. за фактично спожиту субабонентом електричну енергію.

Факт укладення між сторонами по справі договору про закупівлю товару за державні кошти № 99/1 від 10.03.2015р. також не може спростовувати вищенаведених висновків щодо необхідності задоволення позову, оскільки із його укладенням договір № 99 від 27.05.2004р. не втрачає чинності.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку із систематичним порушенням прийнятих на себе грошових зобовязань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості спожитої активної електричної енергії позивачем було нараховано Селекційно-генетичному інституту Національному центру насіннєзнавства та сортовивчення до сплати три відсотки річних в загальній сумі 1 272,20 грн. Перевіривши розрахунок вказаних відсотків, господарський суд визнає його правильним та обґрунтованим, у звязку з чим, із Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення слід стягнути на користь позивача три відсотки річних в загальній сумі 1 272,20 грн.

Крім того, з посиланням на положення ст. 625 ЦК України позивачем також було нараховано відповідачу до сплати збитки від інфляції в загальній сумі 33 016,14 грн. Перевіривши вказаний розрахунок, господарський суд визнає його правильним та обґрунтованим, у звязку з чим, із відповідача слід стягнути на користь АТ „ЕК „Одесаобленерго збитки від інфляції в загальній сумі 33 016,14 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України встановлює такий правовий наслідок порушення зобов'язання як сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (частина 1 статті 549 ЦК України).

Так, згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу приписів ч.ч. 4, 6 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з п. 4.2.1. договору № 99 від 27.05.2004р. за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3-2.2.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком „Порядок розрахунків, ОСОБА_4 сплачує Постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на той період, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

З посиланням на п. 4.2.1 договору № 99 від 27.05.2004р. позивачем було нараховано Селекційно-генетичному інституту Національному центру насіннєзнавства та сортовивчення до сплати пеню в загальній сумі 25 322,12 грн. Перевіривши вказаний розрахунок пені, господарський суд визнає його правильним та обґрунтованим, у звязку з чим, позовні вимоги АТ „ЕК „Одесаобленерго в частині стягнення із відповідача пені в сумі 25 322,12 грн. підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення перед АТ „ЕК Одесаобленерго в загальній сумі 218 446,67 грн., яка складається із заборгованості за активну електричну енергію в сумі 158 836,21 грн., трьох відсотків річних в сумі 1 272,20 грн., збитків від інфляції в сумі 33 016,14 грн. та пені в сумі 25 322,12 грн., витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі шляхом присудження до стягнення Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення на користь АТ „ЕК Одесаобленерго заборгованості за активну електричну енергію в сумі 158 836,21 грн., трьох відсотків річних в сумі 1 272,20 грн., збитків від інфляції в сумі 33 016,14 грн. та пені в сумі 25 322,12 грн. відповідно до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 610, 611, 615, 617, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 193, 231, 275, 276 ГК України, ст.ст. 1, 17, 26 Закону України „Про електроенергетику від 16.10.1997р. № 575/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями), п.п. 1.2, 5.1, 7.1, 10.2 Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р.(з наступними змінами та доповненнями), ст.ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями).

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення /65000, м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3, ідентифікаційний код 00494628/ на користь публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго /65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 28 Б, / заборгованість за активну електричну енергію в сумі 158 836 грн. 21 коп. /сто пятдесят вісім тисяч вісімсот тридцять шість грн. 21 коп./, трьох відсотків річних в сумі 1 272 грн. 20 коп. /одна тисяча двісті сімдесят дві грн. 20 коп./, пені в сумі 25 322 грн. 12 коп. /двадцять пять тисяч триста двадцять дві грн. 12 коп./, збитків від інфляції в сумі 33 016 грн. 14 коп. /тридцять три тисячі шістнадцять грн. 14 коп./, судовий збір в сумі 3 276 грн. 70 коп. /три тисячі двісті сімдесят шість грн. 70 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 16.03.2016р.

Суддя С.П. Желєзна