ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"23" березня 2016 р.Справа № 922/190/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши матеріали матеріали позовної заяви вх. № 9630 від 23.03.2016 року 3-ї особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка"

позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", м. Київ
до відповідача 1: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків, відповідача 2: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Слобожанка", м. Дніпропетровськ
провизнання недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

У провадження господарського суду Харківської області знаходиться справа № 922/190/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач 1) та до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (відповідач 2) про:

- визнання недійсним договорів оренди нежитлового приміщення, площею 81,4 кв.м. розташованого в АДРЕСА_1, за номером 9/2015 від 30.03.2015 року укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з моменту його укладання;

- визнання недійсним договорів оренди нежитлового приміщення, площею 81,4 кв.м. розташованого в АДРЕСА_1, за номером 9/2015 від 30.03.2015 року укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 з моменту його укладання та до стягнення заявлені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням сторонами Закону України "Про іпотеку".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.01.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.02.2016 року та залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Слобожанка".

У межах строків визначених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи неодноразово відкладався.

23.03.2016 року до господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Слобожанка" через канцелярію суду надійшла позовна заява вх. № 9630 про вступ у справу у якості 3-ї особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору - товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Слобожанка", у якій заявник просить суд залучити до участі у справі № 922/190/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів оренди - у якості 3-ї особи що заявляє самостійні вимоги на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Слобожанка".

- позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Слобожанка" задовольнити у повному обсязі.

- визнання недійсним договорів оренди нежитлового приміщення, площею 81,4 кв.м. розташованого в АДРЕСА_1, за номером 9/2015 від 30.03.2015 року укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з моменту його укладання;

- визнання недійсним договорів оренди нежитлового приміщення, площею 81,4 кв.м. розташованого в АДРЕСА_1, за номером 9/2015 від 30.03.2015 року укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 з моменту його укладання та до стягнення заявлені судові витрати.

- виселити фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 з нежитлового приміщення, розташованого у АДРЕСА_1 в літері "А"-5 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1), що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Слобожанка" на праві власності.

- вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог, заявник посилається на знаходження справи №904/7099/15 у провадженні господарського Дніпропетровської області про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка". Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 року ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" призначено арбітражного керуючого - ОСОБА_3. Під час виконання повноважень ліквідатора, арбітражним керуючим ОСОБА_3 було встановлено, що банкрут володіє на праві власності нерухомим майном. У власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" перебуває нежитлове приміщення, площею 81,4 кв. м., розташоване в АДРЕСА_1. Як зазначає заявник, ліквідатором встановлено, що нерухоме майно передано в іпотеку банку на підставі іпотечного договору № 805/15/08.1/11-137 від 08.09.2011 року. 30.03.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" уклало із відповідачем 1 договір оренди нежитлового приміщення № 6/2015.

У жовтні 2015 року банк звернувся до Ліквідатора з листом про проведення перевірки предмету іпотеки.

07.10.2015 року Ліквідатор та представник банку ОСОБА_4 проводили перевірку предмету іпотеки та встановили, що нежитлове приміщення, площею 81,4 кв.м., розташоване в АДРЕСА_1 використовується відповідачем 2 у якості кондитерської. Листами від 16.10.2015 року та 23.10.2015 року ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" звертався до відповідача 1 та відповідача 2 із вимогою звільнити дані приміщення та передати їх ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка", однак дані вимоги були залишені без задоволення.

Також Ліквідатор зазначає, що у нього відсутні відомості, щодо надання банком дозволу на укладення договору оренди, вважає що договір оренди нежитлового приміщення укладено сторонами із порушенням вимог Закону України "Про іпотеку", тому даний договір є нікчемним, що і стала підставою звернення із вищезазначеним позовом до суду.

Розглянувши позовну заяву вх. № 9630 про вступ у справу у якості 3-ї особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, господарський суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 26 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до прийняття рішення господарським судом, подавши позов до однієї або двох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу господарський суд виносить ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки позивача.

У відповідності до положень пункту 1.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 у процесі вирішення господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа може вважати, що саме їй належить право на предмет спору. З метою захисту свого права така особа може звернутися до господарського суду, який розглядає справу, із заявою про вступ у справу як третя особа з самостійною вимогою на предмет спору. Вступ цієї особи у справу можливий на будь-якій стадії провадження зі справи в місцевому господарському суді, але до прийняття ним рішення. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу виноситься ухвала.

Вступ у справу третьої особи, яка має самостійні вимоги на предмет спору, можливий тільки на підставі її позовної заяви, що повинна відповідати вимогам статей 54-57 Господарського процесуального кодексу України, а не за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду (стаття 26 Господарського процесуального кодексу України).

Питання про прийняття такої заяви, відмову в її прийнятті або про її повернення вирішується на загальних підставах згідно зі статтями 61-63 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, дійшовши висновку про те, що у відповідній заяві не зазначено обставин, на яких ґрунтується вимога третьої особи, та/або доказів, що підтверджують ці обставини, суд повертає заяву на підставі пункту 3 частини 1 статті 63 названого Кодексу.

Якщо ж така третя особа звертається із позовом, вимоги за яким не є тотожними вимогам за первісним позовом (наприклад, про визнання недійсним договору, тоді як первісний позов стосується стягнення заборгованості за тим же договором), позов третьої особи може бути повернуто на підставі пункту 5 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки третя особа може бути допущена до участі у справі лише тоді, коли її самостійна вимога стосується предмета спору між позивачем і відповідачем у справі.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви вх. № 9630, заявник просить суд:

- визнання недійсним договорів оренди нежитлового приміщення, площею 81,4 кв.м. розташованого в АДРЕСА_1, за номером 9/2015 від 30.03.2015 року укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з моменту його укладання;

- визнання недійсним договорів оренди нежитлового приміщення, площею 81,4 кв.м. розташованого в АДРЕСА_1, за номером 9/2015 від 30.03.2015 року укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 з моменту його укладання та до стягнення заявлені судові витрати.

- виселити фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 з нежитлового приміщення, розташованого у АДРЕСА_1 в літері "А"-5 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1), що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Слобожанка" на праві власності, у той час як вимоги за первісним позовом вх. № 190/16 заявлені про:

- визнання недійсним договорів оренди нежитлового приміщення, площею 81,4 кв.м. розташованого в АДРЕСА_1, за номером 9/2015 від 30.03.2015 року укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з моменту його укладання;

- визнання недійсним договорів оренди нежитлового приміщення, площею 81,4 кв.м. розташованого в АДРЕСА_1, за номером 9/2015 від 30.03.2015 року укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 з моменту його укладання.

Тому суд приходить до висновку що позовна заява вх. № 9630 від 23.03.2016 року про вступ у справу у якості 3-ї особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору не є тотожними вимогам за первісним позовом вх. № 190/16 від 26.01.2016 року в частині виселення фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Вказані вище обставини згідно із пунктом 5 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення позовної заяви вх. № 9630 від 23.03.2016 року та доданих до неї документів заявнику без розгляду.

У зв'язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви вх. № 9630 від 23.03.2016 року без розгляду.

Керуючись пунктом 5 частини 1 статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву вх. № 9630 від 23.03.2016 року 3-ї особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" та додані до неї документи - без розгляду.

Додаток позовна заява та додані до неї документи на 94 аркушах (у тому числі оригінали платіжних доручень № 3 від 14.03.2016 року та № 1 від 21.03.2016 року).

Суддя О.О. Ємельянова