ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.03.16р. Справа № 904/263/16

За позовом ОСОБА_1, м.Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД", 49068, м.Дніпропетровськ, вул.Маяковського, буд.31

про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати

Суддя Примак С.А.

Представники:

Позивач - ОСОБА_2 (довіреність №1165 від 19.11.15р.);

Відповідач - Коваль Г.М. (довіреність № 84-53/юр від 23.12.15 р.).

СУТЬ СПОРУ:

19.01.16 р. ОСОБА_1 звернулася до господарського суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату за червень, липень, серпень 2015 року в розмірі 10 611,00 грн. та середній заробіток за весь час затримки з 16.06.15 р. по 12.01.16 р. в розмірі 20 856,96 грн.

21.01.16 р. ухвалою господарського суду порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду. Справу призначено до розгляду в засіданні на 16.02.16 р.

16.02.16 р. ухвалою господарського суду відкладено розгляд справи на 15.03.16 р.

Судове засідання 15.03.16 р. не відбулося у зв'язку з хворобою судді.

Судове засідання було відкладено на 21.03.16 р.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні 21.03.16 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши присутніх у судовому засіданні, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

11.06.15р. ухвалою господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД". Введено процедуру розпорядження майном боржника. Розпорядником майна призначено ОСОБА_4 (свідоцтво №1057 від 04.07.13р.).

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що остання працювала у відповідача з 04.04.83 р. по 31.08.15 р., що підтверджується копією трудової книжки.

Як зазначає позивач, при звільненні з роботи з ним не було проведено остаточного розрахунку, а саме не виплачено 10 611,00 грн.

На підтвердження вказаних вимог, позивач подав до суду довідку №49-р/730 від 10.11.15 р. за підписом начальника бюро по з/п та бухгалтера.

У відповідності до п.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч.4 ст.10 Закону, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, тощо.

Як зазначалося вище, позовні вимоги обґрунтовані тим, що в день звільнення, всупереч вимогам ст.116 КЗпП України, відповідач не провів повного розрахунку з позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 10 611,00 грн.

Стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, господарський суд зазначає наступне.

Нормами ч. 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст. 117 КЗпП України).

Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності (п. 20 ППВСУ № 13 від 24.12.1999 р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці").

У судовому засіданні представник відповідача надав довідку №49-Р/113 від 14.03.16 р., з якої вбачається, що відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 16 090,80 грн.

Враховуючи наведені норми законодавства, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 16 090,80 грн.

У відповідності до ч. 3 ст. 49 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи наведені норми законодавства, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход бюджету судовий збір у розмірі 1 169,29 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 49, 80, 86 ГПК України, ст. ст. 2, 10, 17 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", ст. ст. 47, 116, 117 КЗпП України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" (49068, м.Дніпропетровськ, вул. Маяковського, 31, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) заробітну плату у розмірі 10 611,00 (десять тисяч шістсот одинадцять) грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" (49068, м.Дніпропетровськ, вул. Маяковського, 31, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) середній заробіток за весь час затримки розрахунку в розмірі 16 090,80 (шістнадцять тисяч дев'яносто) грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" (49068, м.Дніпропетровськ, вул. Маяковського, 31, ) в доход бюджету судовий збір у розмірі 1 169,29 (одна тисяча сто шістдесят дев'ять) грн.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.03.16 р.

Суддя С.А. Примак