ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Справа № 916/1985/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя : Данилова Т.Б. (доповідач)

судді: Данилова М.В., Ходаківська І.П.

розглянувши матеріали касаційної скаргитовариства з обмеженою відповідальністю "ОДЄТЕКС"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р.
у справі господарського суду№916/1985/14 Одеської області
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ"
дотовариства з обмеженою відповідальністю "ОДЄТЕКС"
про за участю представників сторін: позивача - відповідача -стягнення 7 714,79грн. пр. Миргородський І.А. - дов. б/н від 16.03.16р. не з'явився

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Одетекс" про стягнення грошових коштів у сумі 7714,79грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач всупереч умовам укладеного між сторонами у справі договору №2090/3 від 19.10.2006 та додатків до нього за період з 15.07.2011р. по 15.09.2011р. перевищив допустиму величину концентрації речовин у стічних водах з коефіцієнтом кратності 4,76, у зв'язку з чим відповідно до п.4.9, 4.10 Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затверджених рішенням виконкому Одеської міської ради від 14.06.2007р. №632, повинний сплатити позивачеві грошові кошти в сумі 7714,79грн. за скидання стічної води з перевищенням допустимих величин концентрації забруднюючих речовин.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.09.2014р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.11.2014р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.01.2015р. рішення господарського суду Одеської області від 23.09.2014р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.11.2014р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Під час нового розгляду справи господарським судом Одеської області 04.11.2015р. прийнято рішення (судді Желєзна С.П., Волков Р.В., Панченко О.Л.), яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. (судді Разюк Г.П., Петров М.С., Принцевська Н.М.), яким позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 7714,79грн. за скидання стічної води з перевищенням допустимих величин концентрації забруднюючих речовин.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЄТЕКС" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення і постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на касаційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає судові рішення законними та обґрунтованими та просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.

Заслухавши присутнього в судовому засіданні представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні і постанові та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 19.10.2006р. між ТОВ Інфокс (Водоканал) та ТОВ "ОДЄТЕКС" (Абонент) був укладений договір на послуги водопостачання та водовідведення №2090/3, відповідно до якого Водоканал надає послуги по подачі питної води на об'єкти Абонента, а також по прийманню стічних вод, які скидаються Абонентом в систему комунальної каналізації у відповідності з дислокацією об'єктів.

Згідно із п.7.3 договору №2090/3 від 19.10.2006р. даний договір набирає чинності з 19.10.2006р. та діє до 31.12.2010р. Договір вважається пролонгованим на 5 років, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлене однією із сторін.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо припинення вказаного договору, суди дійшли до висновку, що договір є діючим на час розгляду справи.

Пунктом 2.1 договору №2090/3 від 19.10.2006р. передбачено, що сторони зобов'язуються керуватися діючими нормативно-правовими актами, а саме: Законом України "Про питну воду та питне водопостачання", Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомгоспу України від 01.07.1994р. №65, Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення, затверджених наказом Держжитлокомгоспу України від 05.07.1995р. №30, Правилами приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затвердженими розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації №87/А-98 від 09.02.1998р. та технічними умовами, діючим ГОСТ, законом України "Про житлово-комунальні послуги", іншими нормативними актами.

Відповідно до п.2.4.2 договору №2090/3 від 19.10.2006р. Абонент зобов'язаний здійснювати скидання стоків, якість яких не перевищує гранично допустимі концентрації, встановлені Правилами приймання стічних вод.

Пунктом 2.4.13 договору №2090/3 від 19.10.2006р. передбачено, що Абонент зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати послуги водопроводу та каналізації, скидання ненормативно-очищених стоків та інші платежі, передбачені Правилами водопостачання та Правилами приймання стічних вод.

Згідно із п.3.9 договору №2090/3 від 19.10.2006р. обсяги стоків, що відводяться від Абонента, приймаються рівними обсягами спожитої води або визначаються за показниками прибору обліку стоків відповідно до п.21.1 Правил водокористування. Обсяг скинутих Абонентом зливових стоків визначається розрахунковим шляхом згідно з п. 15.9 Правил водокористування.

Відповідно до п.3.10 договору №2090/3 від 19.10.2006р. нарахування платежу за скидання ненормативно-очищених стоків здійснюється у відповідності із Правилами приймання стічних стоків.

У пункті 7.6 договору №2090/3 від 19.10.2006р. передбачено, що для укладення даного договору на послуги водопостачання та водовідведення Абонент зобов'язується надати: технічні умови, копію уставу підприємства, копію свідоцтва про державну реєстрацію підприємства, копію довідки про включення до ЄДРПОУ, довідку про банківські та поточні реквізити, копію свідоцтва платника НДС, копію наказу про призначення керівника, копію наказу про призначення відповідальних осіб за водокористування, дислокацію об'єктів, анкету водокористувача та інше.

Судами встановлено, що 24.01.2008р. представник ТОВ "ОДЄТЕКС" був ознайомлений з Правилами приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, про що був складений акт №189, який підписано представниками обох сторін.

Також, 15.09.2011р. представниками ТОВ "ІНФОКС" у присутності представника відповідача (головного інженера відповідача) була відібрана проба стічної води (шифр 704) з контрольного колодязя перед скидом в міську каналізацію, за результатами якої складено Аналіз стічної води. За результатами лабораторних аналізів стічної води відповідача за пробою "шифр 704" від 15.09.2011р., проведених ВАТ ІнтерХім, було встановлено невідповідність стічної води діючим допустимим величинам концентрації речовин у стічних водах. А отже, відповідно до п.п.4.9, 4.10 Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затверджених рішенням виконкому Одеської міської ради від 14.06.2007р. №632, позивачем була розрахована сума плату за скид відповідачем стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій, яка складає 7714,79 грн.

Позивачем було надіслано на адресу ТОВ "ОДЄТЕКС" претензію за №305-П від 23.11.2011р., факт надсилання якої підтверджується Списком рекомендованих листів (результатів аналізів), переданих позивачем до поштового відділення, в якому серед інших підприємств зазначено найменування та адреса відповідача ТОВ "ОДЄТЕКС".

Приймаючи рішення, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

В силу приписів ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст.525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.217 ГК України у сфері господарювання застосовуються таки види санкцій: відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно-господарські санкції.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. (ч.1 ст.218 ГК України).

Статтею 235 ГК України передбачено, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Згідно із ч.2 ст.237 ГК України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Відповідно до п.3.10 договору №2090/3 від 19.10.2006р. нарахування платежу за скидання ненормативно-очищених стоків здійснюється у відповідності із Правилами приймання стічних стоків.

З огляду на викладене, суди дійшли до висновку, що нарахований позивачем відповідачеві платіж за скидання ненормативно-очищених стоків у сумі 7714,79грн. за своєю правовою природою є оперативно-господарською санкцією.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15.09.2011р. представниками ТОВ "ІНФОКС" у присутності представника відповідача - головного інженера відповідача ОСОБА_2 була відібрана проба стічної води (шифр 704) з контрольного колодязя перед скидом в міську каналізацію, за результатами якої складено Аналіз стічної води. За результатами лабораторних аналізів стічної води відповідача за пробою "шифр 704" від 15.09.2011р., проведених ВАТ "ІнтерХім", було встановлено невідповідність стічної води діючим допустимим величинам концентрації речовин у стічних водах, та було здійснено нарахування 7714,79грн. за скид відповідачем стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій.

Відповідно до п.7.8 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України від 19.02.2002р. №37, з метою контролю якості стічних вод підприємств Водоканал здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками Водоканалу, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представники Водоканалу, так і представник Підприємства-абонента.

Згідно із п.7.6 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України від 19.02.2002р. №37, для визначення вмісту забруднень у стічних водах підприємств використовуються як дані лабораторії Водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони навколишнього природного середовища або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі акредитації.

При цьому, п.2.3 вказаних Правил передбачено, що підприємства мають право: користуватися послугами міської каналізації з приймання, відведення і очищення стічних вод після виконання ними вимог щодо приєднання абонентів до комунальної або відомчої каналізації відповідно до Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994р. №65 та зареєстрованих Мін'юстом України 22.07.1994р. за №165/374, та укладеного договору на послуги водовідведення; перевіряти розрахунки допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах свого підприємства, виконані Водоканалом, та оскаржувати їх; звертатися до господарського суду з оскарженням неправомірно (на їх погляд) виставлених рахунків та вимагати проведення аналізу стічних вод підприємства.

Проте, відповідач не скористався правом, наданим п.2.3 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України від 19.02.2002р. №37, та не оскаржував здійснені позивачем розрахунки за скидання ненормативно-очищених стоків.

Відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м.Одеси, що затверджені рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.2007р. №632, стічні води підприємств - усі види стічних вод, що утворилися внаслідок їхньої діяльності після використання води в усіх системах водопостачання (господарсько-питного, технічного, гарячого водопостачання тощо), а також поверхневі та дощові води з території підприємства (з урахуванням субабонентів).

В силу п.п.10.1, 10.2, 10.5 Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, що затверджені рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.2007 р. № 632, відбір проб здійснюється в контрольному колодязі, тобто колодязі на каналізаційному випуску підприємства безпосередньо перед приєднанням до збірного чи головного каналізаційного колектора. Абонент забезпечує доступ до місця відбору проб і безпечне виконання роботи по відбору. На відібрану пробу складається відповідний акт, який іменується "Аналіз стічної води". При наявності декількох випусків у одного абонента на всі випуски складається один акт. Водоканал здійснює раптовий (у будь-яку годину доби), не погоджений з підприємством заздалегідь відбір проб для контролю за якістю та кількістю стічних вод, що скидаються. Плановий відбір проб здійснюється Водоканалом один раз в два місяця. Позаплановий відбір проб здійснюється Водоканалом раптово по мірі необхідності при наявності інформації про порушення Правил.

Таким чином, відбір контрольних проб стічних вод підприємства виконується уповноваженими представниками Водоканалу, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представники Водоканалу, так і представник підприємства-абонента. Дані правила не містять переліку обов'язкових даних, які повинні бути занесені до спеціального Журналу або відображені в Акті. Відповідно до даних правил представниками сторін і було складено акт "Аналіз стічних вод" від 15.09.2011р. Даний акт жодною з сторін не було оскаржено.

Відповідно до п.7.10 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України від 19.02.2002р. №37, при виявленні перевищення ДК забруднень, установлених договором або місцевими Правилами приймання, Водоканал після закінчення аналізу направляє підприємству повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднень (листом або телефонограмою) у термін, визначений місцевими Правилами приймання, але не більше 15 днів. Протягом шестимісячного терміну після виявлення перевищення ДК Водоканал згідно з Господарським процесуальним кодексом України направляє підприємству претензію, до якої додаються: копія акта про відбір проби, копія результатів аналізу стічних вод, розрахунок величини додаткової плати за скид стічних вод (передаються лише ті документи, що відсутні на підприємстві).

Згідно із п.9.10 Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, що затверджені рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.2007р. №632, при виявленні перевищення допустимих концентрацій забруднень, установлених договором або цими правилами приймання, Водоканал після отримання аналізу направляє абоненту повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднень (листом) у термін в міру необхідності, але не більше 30 діб.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем було надіслано на адресу ТОВ "ОДЄТЕКС" претензію №305-П від 23.11.2011р., факт надсилання якої підтверджується Списком рекомендованих листів (результатів аналізів), переданих позивачем до поштового відділення, в якому серед інших підприємств зазначено найменування та адреса відповідача ТОВ "ОДЄТЕКС", в якій зазначено про факт виявлення перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речових у стічних водах, в результаті чого, повідомлено про необхідність сплати грошових коштів 7714,79грн. за допущене порушення. До даної претензії було долучено копію актів відбору проб та розрахунок суми платежу за скид ненормативно-очищених стічних вод до міської каналізації.

Крім того, листами від 22.12.2011р. за вих. №8711/ти та від 24.01.2014р. №419/дп позивач направив ТОВ "ОДЄТЕКС" вимогу про необхідність сплати грошових коштів в сумі 7714,79грн. за скид ненормативно-очищених стічних вод, які направлялись на адресу відповідача.

Таким чином, суди дійшли до висновку, що позивачем було дотримано п.7.10 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України від 19.02.2002р. №37, та п.9.10 Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, що затверджені рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.2007р. №632, щодо повідомлення відповідача про виявлення перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речових у стічних водах.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок спірної суми заборгованості, суди дійшли до висновку, що він зроблено за формулою, передбаченою п.4.9 Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси із використанням правомірних вихідних даних, а тому визнаний правильним.

Судами попередніх інстанцій виконано вказівки Вищого господарського суду України, викладені в постанові у справі №916/1985/14 від 14.01.2015р. та відповідно до ст.ст.193, 217, 235-237 ГК України, ст.ст.11, 509, 525, 526, 629, 901ЦК України, п.п.2.3, 7.6, 7.8, 7.10 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України від 19.02.2002р. №37, п.п. 4.9, 9.10, 10.1, 10.2, 10.5 Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м.Одеси, що затверджені рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.2007р. №632, визнано позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості за скид ненормативно-очищених стічних вод в сумі 7714,79грн.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЄТЕКС", оскільки доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів по справі, а судами було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для даної справи, їм надано належну правову оцінку та прийнято рішення і постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави залишити їх без змін.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЄТЕКС" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. у справі №916/1985/14 господарського суду Одеської області залишити без змін.

Головуючий суддя Т. Данилова

Судді М. Данилова

І. Ходаківська