Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "10" березня 2016 р. Справа № 906/956/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Ляхевич А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідачів:

1) ПП "ВлаБоДе": ОСОБА_1, довіреність від 24.03.2015р.,

2) ГУ Держгеокадастру у Житомирській області: ОСОБА_2, довіреність №15 від 03.02.2016р.,

прокурор: Шевчук М.М., прокурор відділу прокуратури Житомирської області, службове посвідчення №038611 від 11.01.2016р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Прокурора Володарсько-Волинського району Житомирської області в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації (м.Житомир)

до

1) Приватного підприємства "ВлаБоДе" (Житомирська обл., Володарсько-Волинський р-н, смт.Нова Борова),

2) Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (м.Житомир)

про скасування наказу № 6-1407/14-14-СГ від 08.09.2014р., визнання недійсним договору оренди № 427/06 від 19.12.2014 р., зобов'язання повернути земельну ділянку,

У червні 2015 року прокурор Володарсько-Волинського району Житомирської області звернувся до господарського суду Житомирської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації (м.Житомир) до Приватного підприємства "ВлаБоДе" (Житомирська обл., Володарсько-Волинський р-н, смт.Нова Борова), Головного управління Держземагенства у Житомирській області (м.Житомир) про скасування наказу №6-1407/14-14-СГ від 08.09.2014р., визнання недійсним договору оренди №427/06 від 19.12.2014р., зобов'язання повернути земельну ділянку.

Господарським судом ухвалою від 30.06.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №906/956/15, розгляд справи призначено на 13.08.2015р.

При розгляді справи в засіданні представник позивача подав клопотання (вх.№10906/15 від 13.08.2015р.) про відкладення розгляду справи (оголошення перерви в судовому засіданні) та продовження строку вирішення спору у відповідності до ч.3 ст.69 ГПК України у зв'язку з необхідністю подати додаткові пояснення на заперечення відповідача.

Зважаючи на неявку в засідання представника першого відповідача, враховуючи клопотання про відкладення розгляду справи, для надання першому відповідачу можливості реалізувати принцип змагальності, забезпечення участі в судовому засіданні, враховуючи також необхідність подання додаткових доказів, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, ухвалою від 13.08.2015 р. господарський суд відклав розгляд справи та розгляд клопотань про зупинення провадження у даній справі, продовживши встановлений строк розгляду справи відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України за обґрунтованим клопотанням позивача; засідання суду призначено на 02.09.2015р.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 02.09.2015р. по справі №906/956/15 зупинено провадження у справі №906/956/15 до вирішення по суті пов'язаної з нею адміністративної справи Окружного адміністративного суду міста Києва №826/15554/15, за позовом Приватного підприємства "ВлаБоДе" до Державної служби геології та надр України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Міністерства екології та природних ресурсів України, про скасування наказу та набрання рішенням у справі №826/15554/15 законної сили. Цією ж ухвалою зобов'язано сторони повідомити господарський суд Житомирської області про результати розгляду справи Окружного адміністративного суду міста Києва №826/15554/15 шляхом подання відповідного клопотання та належним чином засвідчених копій судових актів у вказаній справі.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.02.2016р. №906/956/15 провадження у справі поновлено; призначено засідання на 10.03.2016р.

В засіданні суду 10.03.2016р. подано до справи засвідчену копію наказу Голови комісії з реорганізації Державного агентства земельних ресурсів України від 29.04.2015р. "Про реорганізацію Головного управління Держземагентства у Житомирській області" №10 (а.с.133), з якого вбачається, що Головне управління Держземагентства у Житомирській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області згідно з додатком 1.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 24.04.2015р. внесено запис щодо Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, а згідно повідомлення про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за вих.№2.4-12/2675 від 25.09.2015р., 25.09.2019р. внесено запис №3009104 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи Головне управління Держземагентства у Житомирській області (а.с.140,141).

У відповідності до ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників.

Враховуючи встановлені при розгляді справи обставини, господарський суд 10.03.2016р. виніс ухвалу про заміну другого відповідача по справі - Головного управління Держземагентства у Житомирській області (м.Житомир) на його правонаступника - Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області (10002, Житомирська обл., м.Житомир, вул.Довженка, буд.45, ідентифікаційний код 39765513).

В засіданні суду 10.03.2016р. прокурор позов підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Посилається, зокрема, на те, що на даний час спірні землі належать до земель промисловості. На виконання вимог ухвали суду жодних документів не подав.

Представник першого відповідача проти позову заперечив, вважає що відсутні будь-які підстави для задоволення позову. Письмовий відзив не надав.

Представник другого відповідача подала для огляду оригінали документів (зокрема, договір оренди землі та наказ від 08.09.2014р.) та пояснила, що цільове призначення земельної ділянки змінено рішенням про затвердження документації з землеустрою, одночасно із відведенням земельної ділянки та її передачею в оренду. Вважає, що при прийнятті оскаржуваних наказів Головне управління Держземагентства у Житомирській області діяло в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, а тому у позові прокурора просить відмовити.

Представник позивача в судове засіданні 10.03.2016р. не з'явився.

09.03.2016р. до суду надійшло клопотання Житомирської обласної державної адміністрації (вх.№2562, а.с.101), в якому позивач зазначає, що у зв'язку зі зверненням облдержадміністрації до Центру надання адміністративних послуг при Володарсько-Волинській райдержадміністрації Житомирської області з метою отримання витягу із Державного земельного кадастру на земельну ділянку загальною площею 5,0000 га кадастровий номер :05:001:0333 просить розгляд даної справи відкласти та без участі представника облдержадміністрації не здійснювати. До вказаного клопотання додано копію довіреності головного спеціаліста юридичного відділу апарату облдержадміністрації та копію листа облдержадміністрації від 03.03.2016р. №1085/48/2-16 до Центру надання адміністративних послуг при Володарсько-Волинській райдержадміністрації.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання позивача про відкладення розгляду справи, суд вирішив відмовити в його задоволенні, з наступних підстав.

Так, з урахуванням обставин даної справи суд відхиляє доводи позивача стосовно необхідності відкладення розгляду справи у зв'язку з його зверненням щодо отримання витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку загальною площею 5,0000 га кадастровий номер :05:001:0333, враховуючи, що, по-перше, позивачем жодним чином не обґрунтовано які саме обставини, покладені в основу позовних вимог мають бути доведені чи спростовані вищевказаним витягом, запитуваним позивачем та/або чому справу неможливо правильно вирішити за відсутності даного доказу; по-друге, за необхідності подати суду до справи на підтвердження своїх доводів вказаний документ позивач мав можливість забезпечити його надання до суду протягом тривалого строку розгляду даної справи (з червня 2015 року) господарським судом, однак, звернувся з відповідним запитом про надання витягу з ДЗК лише 03.03.2016р., за кілька днів до призначеного судового засідання 10.03.2016р.

Також, позивач не мотивував клопотання в частині нездійснення розгляду справи без участі його представника, при цьому, жодним чином не пояснивши причини неявки свого представника в судове засідання та не обґрунтувавши неможливість забезпечення участі представника при розгляді справи.

З даного приводу суд враховує, що позивач не був позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні свого представника з числа як з своїх працівників (тим більше, за наявності юридичного відділу апарату адміністрації), так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Зміст же клопотання позивача жодним чином не свідчить про поважність причини відсутності його представника в судовому засіданні.

Крім того, слід зазначити, що, подавши вищевказане клопотання про відкладення розгляду справи, позивач, проте, не виконав вимог ухвали суду від 12.02.2016р. щодо надання господарському суду витребуваних останнім доказів: письмових пояснень щодо відзиву Головного управління Держземагентства у Житомирській області на позов та в зв'язку з набранням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2015р. по справі №826/15554/15; оригіналів документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги; доказів, які підтверджують викладені у позовній заяві обставини та засвідченої Житомирською обласною державною адміністрацією копії розпорядження від 06.05.2011р. №169.

Вказані обставини подання суду необґрунтованих належним чином клопотань в сукупності з ненаданням витребуваних судом документів, можуть свідчити про зловживання позивачем процесуальними правами.

Вищий господарський суд України в Інформаційному листі №01-08/140 від 15.03.2010 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" роз'яснив, що матеріали справ, звернення господарських судів і учасників судового процесу та інша інформація, яка надходить до Вищого господарського суду України, свідчать, що в діяльності деяких сторін, третіх осіб у справах набула поширення практика зловживання своїми процесуальними правами. Зокрема, мають місце нез'явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин

Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Так, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Водночас, згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до п.3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене, а також, запобігаючи невиправданому затягуванню розгляду спору по справі, яка вже тривалий час розглядається, як з урахуванням об'єктивних та поважних причин, так і з врахуванням невиконання вимог суду сторонами, що перешкоджало забезпеченню повного та всебічного розгляду справи, зважаючи на те, що неявка представника позивача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представника позивача в судовому засіданні 10.03.2016р.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.02.2011р. Приватне підприємство "ВлаБоДе" звернулось до голови Житомирської державної адміністрації з клопотанням і доданими до нього документами (а.с.20), в якому просив надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 6,0 га, в т.ч. ріллі 6,0 га для промислової розробки Владиславівського родовища габро, згідно отриманого спеціального дозволу - ліцензії №5031 від 22.10.2009р. на території Володарсько-Волинської селищної ради (а.с.107).

Розпорядженням Житомирської обласної державної адміністрації від 06.05.2011р. №169 "Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок", яким, з урахуванням додатку 2, надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в т.ч. ПП "ВлаБоДе" (а.с.25 та 25 на звороті).

На виконання даного розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації №169 від 06.05.2011р., ПП "ВлаБоДе" 03.06.2013р. звернулось з клопотанням на адресу ПП "Андвол" про виконання комплексу інженерно-вишукувальних робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду (а.с.18).

Наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 08.09.2014р. №6-1407/14-14-СГ затверджено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами Приватному підприємству "ВлаБоДе" на території Володарсько - Волинського району, за межами населених пунктів Володарсько - Волинської селищної ради (а.с.16 і 16 на звороті, 112-113).

19.12.2014р. між Головним управлінням Держземагентства у Житомирській області (як орендодавцем) та Приватним підприємством "ВлаБоДе" (орендар) укладено договір оренди землі №427/06 (а.с.11-13), за яким орендодавець, на виконання наказу Головного управління Держземагентства у Житомирській області від 08.09.2014р. №6-1407/14-14-СГ надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку зі зміною цільового призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами із земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Володарсько-Волинської селищної ради Володарсько-Волинського району Житомирської області (за межами населених пунктів).

За умовами даного договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,000 га; кадастровий номер :05:001:0333; на земельній ділянці відсутні об'єкти нерухомого майна (п.2.1., п.2.2. договору).

У відповідності до п.3.1. договору, договір укладено на 15 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Право оренди виникає з моменту державної реєстрації.

Вказаний договір зареєстрований Реєстраційною службою Володарсько-Волинського районного управління юстиції 17.03.2015р. (а.с.27-28).

Звернувшись з позовом у даній справі прокурор зазначив про незаконність укладення вищевказаного договору оренди, посилаючись на наступне. По-перше, на те, що наказом Державної служби геології і надр України від 01.08.2012р. №373 анульовано спеціальний дозвіл на користування надрами від 22.10.2009р. №5031, наданий ПП "ВлаБоДе" для видобування габро у Владиславському родовищі (Житомирська обл., Володарсько-Волинський р-н, 0,8 км. на південний схід від с.Рудня Шляхова) (а.с.15). Надання на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Житомирській області спірної земельної ділянки в оренду за умов анулювання у 2012 році Державною службою геології і надр України виданого ПП "ВлаБоДе" спеціального дозволу на користування надрами від 22.10.2009р. №5031 є незаконним, оскільки земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 Кодексу України "Про надра", надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів; згідно ст.19 цього Кодексу надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр; а відповідно до ч.4 ст.66 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, проводиться після оформлення в установленому порядку прав користування надрами. Недотримання вищевказаних вимог, за твердженням прокурора, свідчить про незаконність наказу Головного управління Держземагентства у Житомирській області №6-1407/14-14-СГ від 08.09.2014, тому даний наказ підлягає скасуванню.

По-друге, прокурор зазначив, що в силу вимог ч.4 ст.122 Земельного кодексу України - центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи (Головне управління Держземагентства у Житомирській області) передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Проект землеустрою щодо спірної земельної ділянки вже зі зміненим цільовим призначенням затверджений 08.09.2014р., а договір оренди укладений 19.12.2014р., коли земельна ділянка відносилась до земель промислового призначення. Посилаючись на зазначене, прокурор вважає, що Головне управління Держземагентства в Житомирській області не може надавати у користування землі промислового призначення, а може лише землі сільськогосподарського призначення, тому при укладенні спірного договору оренди порушені вимоги ч.4 ст.122 Земельного кодексу України.

Таким чином, позов прокурора мотивований тим, договір оренди від 19.12.2014р. укладений всупереч вимогам законодавства про необхідність попередньої наявності чинного спецдозволу для користування надрами, а також орендодавцем, який не має повноважень для надання у користування надр і земель промислового значення. Як вказує прокурор, відсутність у ПП "ВлаБоДе" спеціального дозволу на користування надрами не дає змоги досягнути правових наслідків договору оренди від 19.12.2014р.

Розглядаючи питання про обґрунтованість заявлених прокурором у даній справі позовних вимог про скасування наказу № 6-1407/14-14-СГ від 08.09.2014р., визнання недійсним договору оренди №427/06 від 19.12.2014р. та зобов'язання повернути земельну ділянку, господарський суд приймає до уваги вищевикладені встановлені обставини обставини, а також, наступне.

Так, у відповідності до ч.1, ч.2 ст.18 Кодексу України "Про надра" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) надання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України. Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.19 Кодексу України "Про надра", надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. Користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.3 Земельного кодексу України, земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

У відповідно до ч.4 ст.66 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), стосовно земель промисловості (до яких згідно з ч.1 цієї статті належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під'їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд) зазначено, що надання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, проводиться після оформлення в установленому порядку прав користування надрами і відновлення земель згідно із затвердженим проектом рекультивації на раніше відпрацьованих площах у встановлені строки.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, наказ Державної служби геології та надр України №373 від 01.08.2012 в частині анулювання Спеціального дозволу №5031 на користування надрами від 22.10.2009, виданого Приватному підприємству "ВлаБоДе" оскаржувався останнім у позові до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної служби геології та надр України, за участю третьої особи Міністерство екології та природних ресурсів України, за участі Прокуратури Володарсько-Волинського районну Житомирської області. Вказаний спір розглянуто Окружним адміністративним судом міста Києва у справі №826/15554/15; постановою від 11 листопада 2015 року у даній справі адміністративний позов Приватного підприємства "ВлаБоДе" задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби геології та надр України №373 від 01.08.2012 в частині анулювання Спеціального дозволу №5031 на користування надрами від 22.10.2009р., виданого приватному підприємству "ВлаБоДе".

За встановленого даною постановою факту протиправності наказу про анулювання Спеціального дозволу №5031 на користування надрами від 22.10.2009р., виданого Приватному підприємству "ВлаБоДе", у повному обсязі спростовуються доводи прокурора з приводу незаконності надання спірної земельної ділянки в оренду за умов анулювання спеціального дозволу на користування надрами.

Стосовно ж доводів прокурора щодо відсутності у Головного управління Держземагентства у Житомирській області повноважень на передачу спірної земельної ділянки в оренду, слід зазначити таке.

Відповідно до ч.1 ст.20 Земельного кодексу України (в редакції на час прийнятті оскаржуваного розпорядження та укладення оспорюваного договору оренди), віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Згідно з ч.2 ст.20 Земельного кодексу України, зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У відповідності ж з приписами ст.122 Земельного кодексу України, яка визначає повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч.4 даної статті).

Відповідно до пункту першого Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011р. №445, Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

В підпункті 22 пункту 4 даного положення встановлено, що Держземагентство України відповідно до покладених на нього завдань бере участь у погодженні документації із землеустрою, організовує та проводить в установленому законодавством порядку державну експертизу проектів землеустрою, документації з оцінки земель, а також матеріалів і документації державного земельного кадастру та надає за результатами її проведення відповідні висновки.

Підпунктом 6-1 пункту 4 вказаного Положення визначено, що Держземагентство України передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб.

Враховуючи зазначене, а також те, що відповідно до вимог чинного законодавства Приватному підприємству "ВлаБоДе" відводилась земельна ділянка для передачі її в оренду, відповідно, й розроблялась проектна документація, щодо передачі в оренду земельної ділянки саме сільськогосподарського призначення (рілля), з одночасною зміною її призначення відповідно до потреб підприємства (для промислової розробки Владиславівського родовища габро).

Виходячи з вищевикладених встановлених обставин справи та приписів законодавства України, господарський суд дійшов висновку про відповідність дій управління Держземагентства в Житомирській області щодо передачі в оренду спірної земельної ділянки встановленим для управління завданням і повноваженням, у т.ч. вимогам ст.122 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. ст.33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Прокурором не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, з якими закон пов'язує необхідність скасування наказу № 6-1407/14-14-СГ від 08.09.2014р. та недійсність договору оренди № 427/06 від 19.12.2014р., у зв'язку з чим підстави для задоволення вказаних позовних вимог, а також, похідної вимоги про зобов'язання повернути земельну ділянку, відсутні. У позові суд відмовляє повністю.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.03.16

Суддя Ляхевич А.А.

віддрук.прим.: 1 - до справи, 2 - прокурору Володарського-Волинського району, 3 - позивачу, 4,5 - відповідачам, 6 - прокурору Житомирської області (усім реком.)