ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р.Справа № 922/527/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ронін", м.Харків
до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ4", с.Лук'янці 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестор-1", м.Київ 3. Приватного підприємства "Сучасна нерухомість", м.Луцьк 4.Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Харків 5.Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга Меблі", м.Київ
про виселення
за участю представників:

позивача - Ющенко В.М. (керівник);

відповідачів-1,2,3,4,5 - не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Ронін», звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідачів товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестіційна компанія «НКМ4», товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1», приватного підприємства "Сучасна нерухомість», фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга Меблі", в якій просить суд виселити відповідачів та усіх інших осіб з нежитлових приміщень підвалу №20-29, 1-го поверху №57-62, 2-го поверху №26-29 в літ. "А-8" загальною площею 811,4 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі безпідставно всупереч чинному законодавству України займають нежитлові приміщення підвалу №20-29, 1-го поверху №57-62, 2-го поверху №26-29 в літ. "А-8"загальною площею 811,4 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3, внаслідок чого позивач позбавлений права володіння та користування нежитловими приміщеннями.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 лютого 2016 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 15 березня 2016 року.

10.03.2016 р. відповідач-2 - товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Інвестор - 1», через канцелярію суду надав відзив (вх.№8045) на позовну заяву, в якому позов визнає повністю, але не може звільнити нежитлові приміщення, а також забезпечити звільнення ПП «Сучасна нерухомість», ФОП ОСОБА_1, ТОВ «ЛІГА МЕБЛІ», та інших суб'єктів підприємницької діяльності, які їх займають на даний момент, та просив суд розглядати справу без участі ТОВ «Інвестор-1», на підставі наявних у справі доказів та матеріалів.

11.03.2016 р. відповідач-1 - товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестіційна компанія «НКМ4», через канцелярію суду надав відзив (вх.№8110) на позовну заяву, в якому позов визнає повністю, але не може звільнити нежитлові приміщення, а також вбезпечити звільнення від ТОВ «Інвестор - 1», ПП «Сучасна нерухомість», ФОП ОСОБА_1, ТОВ «ЛІГА МЕБЛІ», та інших суб'єктів підприємницької діяльності, які їх займають на цей момент, та просив суд розглядати справу без участі ТОВ "Інвестіційна компанія «НКМ4», на підставі наявних у справі доказів та матеріалів.

11.03.2016 р. позивач через канцелярію суду надав клопотання (вх.№8121), в якому просить покласти на нього витрати на оплату судового збору за розгляд його позовної заяви та приєднати до матеріалів справи копію оголошення у газеті «Прем'єр Бізнес» №55 (5965) від 11.03.2016 року від імені відповідачів ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Ліга Меблі» про термінове здавання ними у суборенду спірних нежитлових приміщень.

15.03.2016 р. позивач через канцелярію суду надав клопотання (вх.№8671), в якому зазначає, що позивач має рахунок в ПАТ "Приватбанк" №3901, МФО 351533.

Судом були досліджені та долучені до матеріалів справи всі надані сторони документи.

У судовому засіданні 15.03.2016 р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, також просив суд розглядати справу без участі відповідачів, оскільки вони були повідомлені належним чином про час та місце судового засідання.

Відповідачі у судове засідання 15.03.2016 р. не з'явились, відповідач 1 та 2 просили розглядати справу без їх участі, ПП «Сучасна нерухомість», ФОП ОСОБА_1, ТОВ «ЛІГА МЕБЛІ» відзив на позовну заяву суду не надали, про причини неявки суд не повідомили. Про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Ухвала про порушення провадження у справі направлені відповідачам на юридичну адресу згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Відповідно до ст.64 ГПК України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Отже, судом встановлено, що усі учасники даного процесу, а саме: ТОВ «Інвестіційна компанія «НКМ4», ТОВ «Інвестор - 1», ПП «Сучасна нерухомість», ФОП ОСОБА_1, ТОВ «ЛІГА МЕБЛІ» про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, оскільки копії ухвал про порушення провадження було направлено на їх адреси, актуальність яких перевірена судом завдяки спеціальним витягам з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Абзацом 1 пункту 3.9.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. за №18 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали ( пункт 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції.

Згідно з ч.3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи

Так, наявні в матеріалах справи ухвали суду про порушення провадження у справі, витяги з реєстру, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, витребувано в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього докази.

Суд вважає, що в даному випадку неявка представників відповідачів в судове засідання не перешкоджає прийняттю рішення, а справа може бути розглянута без участі відповідачів, за наявними у ній матеріалами і наведеними позивачем в позові доводами.

За таких обставин, справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України, без участі відповідачів, за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, колегія суддів вважає, що в межах наданих їй повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення позивача, суд встановив наступне.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення позивача, суд встановив наступне.

Відповідач-1 - ТОВ «Інвестіційна компанія «НКМ4» набуло у власність спірні нежитлові приміщення за договором купівлі продажу нежитлових приміщень від 26.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Левченко В.Г. за реєстровим №759.

Між відповідачем ТОВ «Інвестіційна компанія «НКМ4» та ТОВ «Інвестор-3» було укладено іпотечний договір від 26.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Левченко В.Г. за реєстровим №763, відповідно до якого ТОВ «Інвестіційна компанія «НКМ4» було передано спірні нежитлові приміщення в іпотеку ТОВ «Інвестор-3».

Господарським судом Харківської області було прийнято рішення від 07.03.2014 року у справі №922/665/14 про звернення стягнення на предмет іпотеки спірні нежитлові приміщення - нежитлові приміщення підвалу №20-29, 1-го поверху №57-62, 2-го поверху №26-29 в літ. "А-8"загальною площею 811,4 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Харків, майдан Павлівський (колишній майдан Люксембург Рози), буд. 2 шляхом надання іпотекодержателю ТОВ «Інвестор -3» права продажу предмета іпотеки.

WREIC UK LTD стало власником нежитлових приміщень на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 14.07.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Колопотовой Л.Ю. за реєстровим №553, укладеного на виконання рішення господарського суду Харківської області від 07.03.2014 року у справі №922/665/14.

Між позивачем та WREIC UK LTD, як власником спірних нежитлових приміщень, було укладено договір оренди нежитлового приміщення від 14.07.2014 року згідно якого 01.08.2014 року позивач прийняв від WREIC UK LTD за актом приймання передачі в оренду спірні нежитлові приміщення строком на 35 місяців.

Таким чином, день набуття права власності на виконання судового рішення на спірні нежитлові приміщення WREIC UK LTD уклало з позивачем договір оренди нежитлового приміщення від 14.07.2014 року, за яким передало позивачу право володіння та користування спірними нежитловими приміщеннями.

Між тим, судом встановлено, що колишні власники та володільці спірних нежитлових приміщень: ТОВ «Інвестіційна компанія «НКМ4», ТОВ «Інвестор - 1», ПП «Сучасна нерухомість», ФОП ОСОБА_1, ТОВ «ЛІГА МЕБЛІ» та можливо інші суб'єкти підприємницької діяльності продовжують володіти та користуватися спірними нежитловими приміщеннями.

Зокрема, судом встановлено, що між ТОВ «Інвестіційна компанія «НКМ4» та ТОВ «Інвестор-1» було укладено договір оренди нежитлових приміщень №01/10012014 від 10.01.2014 року.

Між ТОВ «Інвестор-1» та ПП «Сучасна нерухомість» було укладено договір суборенди нежитлових приміщень №1404/01 від 14.04.2014 року.

Не зважаючи на укладену між ТОВ «Інвестіційна компанія «НКМ4» та ТОВ «Інвестор-1»додаткову угоду від 17.07.2014 року до договору оренди нежитлових приміщень №01/10012014 від 10.01.2014 року, згідно з якою було розірвано договір оренди нежитлових приміщень №01/10012014 від 10.01.2014 року, та повідомлення від ТОВ «Інвестор-1» до ПП «Сучасна нерухомість» про звільнення нежитлових приміщень, суборендар ПП «Сучасна нерухомість» продовжувала наполягати на користуванні спірними нежитловими приміщеннями, відповідно до наявних у матеріалах справи копій судових рішень та відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень України, зокрема, у постанові Вищого господарського суду України від 17.02.2016 року у справі №910/13117/15, постанові Вищого господарського суду України від 01.04.2015 у справі №922/4166/14.

Позивачем було придбано стілець у відповідача ФОП ОСОБА_6 в магазині що знаходиться у спірних нежитлових приміщеннях, що підтверджується товарним чеком №НХР-02334 від 16.02.2016 року.

Також, у матеріалах справи міститься оголошення у газеті «Прем'єр Бізнес» №55 (5965) від 11.03.2016 року, відповідно до якого, відповідач ФОП ОСОБА_1 пропонує надати в суборенду спірні нежитлові приміщення за ціною 250 гривень без ПДВ, а відповідач ТОВ «Ліга Меблі» пропонує надати в суборенду спірні нежитлові приміщення за ціною 300 гривень з ПДВ.

Відповідачі ТОВ «Інвестор - 1» та ТОВ «Інвестіційна компанія «НКМ4» у своїх відзивах визнають, що займають спірні нежитлові приміщення, та не можуть їх звільнити від ПП «Сучасна нерухомість», ФОП ОСОБА_1, ТОВ «Ліга Меблі», та інших суб'єктів підприємницької діяльності.

Судовими рішеннями у справах №910/13117/15 та №922/4166/14, що розглядалися господарськими судами, було встановлено, що право користування ПП «Сучасна нерухомість» на підставі договору суборенди нежитлових приміщень №1404/01 від 14.04.2014 року, укладеного між ПП «Сучасна нерухомість» та ТОВ «Інвестор -1», припинилося, у тому числі, у зв'язку з укладанням між ТОВ «Інвестіційна компанія «НКМ4» та ТОВ «Інвестор-1»додаткову угоду від 17.07.2014 року до договору оренди нежитлових приміщень №01/10012014 від 10.01.2014 року, згідно з якою, було розірвано договір оренди нежитлових приміщень №01/10012014 від 10.01.2014 року.

Статтею 50 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах або продажу предмета іпотеки відповідно до статті 38 цього Закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким, було звернене стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, оскільки на предмет іпотеки - нежитлові приміщення було звернуто стягнення за судовим рішенням шляхом продажу нежитлових приміщень - предмета іпотеки відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку», то є припиненими будь які вимоги та права колишнього власників, та інших осіб на спірні нежитлові приміщення, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором.

Як було встановлено судом право власності в частині володіння та розпорядження спірними нежитловими приміщеннями було передано від власника спірних нежитлових приміщень WREIC UK LTD до позивача на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 14.07.2014 року, акту приймання-передачі від 01.08.2014 року до цього договору строком на 35 місяців з моменту підписання договору.

Згідно з статтею 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з статтею 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що на момент розгляду справи позивач, є єдиним правомірним володільцем та користувачем спірних нежитлових приміщень, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, з урахуванням клопотання позивача, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 11, 15, 319, 391, Цивільного кодексу України, статтями 38, 50 Закону України «Про іпотеку», статтями 1, 4, 4-3, 12, 22, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Виселити товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестіційна компанія «НКМ4» (код 37263515, місцезнаходження: 62413, Харківська область, Харківський р-н, с.Лукянці, вул.Перемоги, 4, кв.4), товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» (код 37681937, місцезнаходження: 01033, м.Київ, вул.Володимирська, буд.71), приватне підприємство «Сучасна нерухомість» (код 37572656, місцезнаходження: 43025, м.Луцьк, вул.Кривий Вал, 34), фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: 61202, АДРЕСА_2), товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІГАМЕБЛІ» (код 38811814, місцезнаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, 34) та усіх інших осіб з нежитлових приміщень підвалу №20-29, 1-го поверху №57-62, 2-го поверху №26-29 вліт. "А-8" загальною площею 811,4 кв.м, щоз находяться за адресою: м. Харків, майдан Павлівський, буд.2 (колишній майдан Рози Люксембург, 2).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.03.2016 р.

Суддя К.В. Аріт