РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2016Справа №910/24/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/24/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Промпостач сервіс 2007»;

до публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Фокс-Проект»

про спонукання виконати зобов'язання.

Представники сторін:

від позивача: Баховський М.М., довіреність б/н від 08.12.2015р.;

від відповідача: Белячова О.В., довіреність № 2-217 від 18.09.2015р.;

від третьої особи: не з'явився.

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промпостач сервіс 2007» (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (надалі - відповідач) про спонукання виконати зобов'язання, а саме: зобов'язати відповідача підтвердити обсяги природного газу (лімітів) позивача на природний газ в обсязі 1475,168 тис. куб. м., який знаходиться у оператора Єдиної газотранспортної системи України станом на 14.12.2015р., та зобов'язати відповідача прийняти на зберігання від позивача природний газ в обсязі 1475,168 тис. куб. м. протягом 10 днів з дня набуття законної сили рішенням суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2016р. порушено провадження у справі № 910/24/16, розгляд справи призначений на 11.02.2016р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2016р. було відкладено розгляд справи на 25.02.2016р., залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Фокс-Проект».

25.02.2016р. через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2016р. суд, на підставі ч. 3 статті 69 ГПК України, продовжив строк вирішення спору у справі, та відклав розгляд справи на 15.03.2016р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представника третьої особи та неподанням витребуваних судом документів.

В судовому засіданні 15.03.2016р. присутній представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував з тих підстав, що викладені у відзиві.

Представник третьої особи у судове засідання вдруге не з'явився, вимоги ухвали суду від 11.02.2016р. та ухвали від 25.02.2016р. не виконав, про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення належним чином повідомлений.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника третьої особи суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від третьої особи не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника третьої особи, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем і відповідачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2015р. між позивачем (за договором - замовник) та відповідачем (за договором - виконавець) було укладено договір № на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу (далі - договір), відповідно до розділу 1 якого виконавець зобов'язався протягом строку, визначеного договором, зберігати в підземному сховищі газу (далі - ПСГ) природний газ (далі - газ), у тому числі страховий запас газу, переданий йому замовником, та повернути замовнику газ у кількості, визначеній у договорі, а замовник зобов'язується внести плату за послуги із зберігання (закачування, зберігання, відбору) у встановлені договором строки.

Відповідно до умов п.8.4 договору, у випадку прийняття уповноваженими органами нормативно-правових актів, які змінюють порядок укладання, виконання, внесення змін або розірвання договорів, сторони зобов'язуються виконати вимоги цих нормативно-правових актів.

Згідно з розділом 9 договору, останній набирає чинності з дати підписання і діє в частині зберігання газу по 15 квітня 2016 року.

Разом з цим, 25.02.2014р. між ТОВ «Фокс-Проект», в якості продавця (третя особа у справі), та позивачем, в якості покупця, було укладено договір № 05/02-ГП купівлі-продажу природного газу, за умовами якого продавець зобов'язався продати покупцю для подальшої реалізації в період лютого 2014 року природний газ з ресурсу НАК «Нафтогаз України», а покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

В подальшому, у зв'язку з неналежним виконанням третьою особою умов договору №05/02-ГП купівлі-продажу природного газу від 25.02.2014р. в частині передачі природного газу, товариство з обмеженою відповідальністю «Промпостач сервіс 2007» звернулось до суду з позовом про зобов'язання ТОВ «Фокс-Проект» виконати умови договору № 05/02-ГП від 25.02.2014 року купівлі-продажу природного газу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 р. у справі №910/13475/14 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Промпостачсервіс 2007» були задоволені частково, зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю «Фокс-Проект» виконати умови договору №05/02-ГП купівлі-продажу природного газу від 25.02.2014 року в частині поставки товариству з обмеженою відповідальністю «Промпостач сервіс 2007» природного газу в обсязі 1475,168 тис. куб. м.

При цьому, суд апеляційної інстанції встановив, що у відповідності до п. 2.1.1. договору купівлі-продажу продавець бере зобов'язання здійснити передачу природного газу покупцю відповідно до умов даного договору.

Пунктом 3.4. договору купівлі-продажу передбачено, що продавець зобов'язується передати покупцю по даному договору в період лютого 2014 року обсяг природного газу 5400,000 тис. (п'ять мільйонів чотириста тисяч) куб. метрів.

На виконання умов договору купівлі-продажу між сторонами було підписано акт прийому-передачі фактичних обсягів природного газу від 28.02.2014 р., скріплений підписами та печатками сторін, у відповідності до якого сторони зазначили, що згідно договору купівлі-продажу природного газу №05/02-ГП від 25.02.2014р. товариство з обмеженою відповідальністю «Фокс-Проект» передало, а товариство з обмеженою відповідальністю «Промпостач Сервіс 2007» прийняло у лютому 2014 року природний газ в обсязі 5400,00 тис. м. куб.

Також, 28.02.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Фокс-Проект» та товариством з обмеженою відповідальністю «Промпостач Сервіс 2007» було укладено акт прийому-передачі №РН-0000002 про передачу природного газу у кількості 5400,00 тис. куб.м.

Згідно п. 4.2. договору, газ вважається переданим покупцем та прийнятий покупцем після підписання акту приймання-передачі газу уповноваженими особами. При цьому, до покупця повністю переходить право власності на природний газ.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 334 Цивільного кодексу України, передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, враховуючи підписання між сторонами акту приймання-передачі газу, у відповідності до п.4.2. договору купівлі-продажу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що до позивача перейшло право власності на природний газ з балансу третьої особи в об'ємі 5 400,00 тис. куб. м.

Листом за № 02/04-14 від 08.04.2014р. товариство з обмеженою відповідальністю «Фокс-Проект» щодо фактичного розподілу в лютому 2014 року повідомило, що фактичний розподіл природного газу в лютому 2014 року з ресурсів товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Іріда» в обсязі 1 475,168 тис. куб. м. вважати дійсним в розрізі розподілу на наступні підприємства: товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Газ Бюро» - 892,673 тис. куб. м.; товариство з обмеженою відповідальністю «Промпостач Сервіс 2007» - 82,495 тис. куб. м.; товариство з обмеженою відповідальністю «ВТ Груп» - 500,000 тис. куб. м.

Листом за № 03/05-14 від 14.05.2014р. товариство з обмеженою відповідальністю «Фокс-Проект» щодо фактичного розподілу природного газу в лютому 2014 року повідомило, що товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Іріда» змогла виконати свої зобов'язання по постачанню природного газу з ресурсу лютого 2014 року лише в обсязі 1475,168 тис. куб. м.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фокс-Проект» запропонувало фактичний розподіл природного газу в лютому 2014 року з ресурсів товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Іріда» в обсязі 1475,168 тис. куб. м. вважати дійсним в розрізі розподілу на наступні підприємства: товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Газ бюро» - 892,673 тис. куб. м.; товариство з обмеженою відповідальністю «Промпостач Сервіс 2007» - 82,495 тис. куб. м.; товариство з обмеженою відповідальністю «ВТ Груп» - 500,000 тис. куб. Інші розподілені обсяги природного газу, а саме: товариство з обмеженою відповідальністю «Промпостач Сервіс 2007» - 97,505 тис. куб. м.; споживачі товариства з обмеженою відповідальністю «Константа Енерго Проект» - 2076,057 тис. куб. м. будуть покриті ТОВ «Фокс-Проект» шляхом заміщення обсягів постачання природного газу з ресурсу травня 2014 року.

Таким чином, господарським судом було встановлено, що у ТОВ «Фокс-Проект» існувала можливість поставити позивачу природний газ в обсязі 1475,168 тис. куб. м.

Відповідно до частини третьої статті 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно п. 1 наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 02.12.2013р. № 882 «Про покладення функцій оператора Єдиної газотранспортної системи України», функцій оператора Єдиної газотранспортної системи України покладено на публічне акціонерне товариства «Укртрансгаз».

Як зазначає позивач, 15.12.2015р. останній звернувся до відповідача з претензією, в якій просив підтвердити обсяги природного газу (лімітів) товариства з обмеженою відповідальністю «Промпостачсервіс 2007» на природний газ в обсязі 1475,168 тис. куб. м., який знаходиться в оператора Єдиної газотранспортної системи України; прийняти на зберігання у товариства з обмеженою відповідальністю «Промпостач сервіс 2007» природний газ в обсязі 1475,168 тис. куб. м.

Проте, станом на день звернення з позовом до суду відповідач вказану претензію залишив без відповіді та задоволення.

Предметом розгляду у даній справі є вимоги про зобов'язання відповідача підтвердити обсяги природного газу (лімітів) позивача на природний газ в обсязі 1475,168 тис.куб.м., який знаходиться у оператора Єдиної газотранспортної системи України станом на 14.12.2015р., та зобов'язати відповідача прийняти на зберігання від позивача природний газ в обсязі 1475,168 тис.куб.м. протягом 10 днів з дня набуття законної сили рішенням суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що відповідач не є стороною договору купівлі-продажу №05/02-ГП купівлі-продажу природного газу від 25.02.2014р., а судове рішення по справі № 910/13475/14 не встановлює жодних обов'язків або інших дій для відповідача. До того ж, відповідач вказує на необґрунтованість та незаконність позовних вимог, оскільки позивачем не вказано жодного нормативно-правового акту, який порушено відповідачем.

Відповідач вказує на те, що акт прийому-передачі природного газу від 28.02.2014р., підписаний між позивачем та третьою особою, не є первинним документом в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», оскільки містить посилання на господарську операцію, яка не відбулась, оскільки станом на 15.04.2015р. та станом на сьогодні поставка газу в обсязі 1475,168 тис. куб. м. згідно з договором №05/02-ГП купівлі-продажу природного газу від 25.02.2014р. здійснена не була. Тобто, судове рішення по справі № 910/13475/14 товариством з обмеженою відповідальністю «Фокс-Проект» не виконано. Станом на 24.12.2015р. в ГТС ПАТ «Укртрансгаз» відсутній належний природний газ позивачу в обсязі 1475,168 тис.куб.м., а відтак зазначені обсяги газу не можуть бути закачані до підземних сховищ газу. Отже, твердження позивача про порушення відповідачем його права власності на природний газ в обсязі 1475,168 тис.куб.м. та перешкоджання в його здійсненні, на думку відповідача, є безпідставними та необґрунтованими.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 02.12.2013р. № 882 «Про покладення функцій оператора Єдиної газотранспортної системи України» функцій оператора Єдиної газотранспортної системи України покладено на публічне акціонерне товариства «Укртрансгаз».

Порядок розроблення та погодження прогнозного річного балансу надходження та розподілу природного газу в Україні, планового (розрахункового) балансу надходження та розподілу природного газу та формування і затвердження планового розподілу постачання природного газу споживачам, затверджено наказом Міненерговугілля від 26.11.2012р. № 920 (далі - Порядок).

Відповідно до п.2.3 Порядку, суб'єкти ринку природного газу з метою забезпечення розроблення балансу природного газу та належного балансування природного газу в ЄГТСУ зобов'язані надавати Оператору достовірні документи та інформацію.

Відповідно до п.3.1 Порядку, на підставі прогнозного річного балансу надходження та розподілу природного газу в Україні та з урахуванням інформації, зазначеної у пункті 3.2 цього розділу, Оператор щомісяця здійснює розрахунок обсягів природного газу та до 20 числа місяця, що передує місяцю постачання газу, розробляє місячний плановий (розрахунковий) баланс надходження та розподілу природного газу в Україні за формою, наведеною в додатку 3 до цього Порядку.

Згідно з п.3.2 Порядку, для розроблення та затвердження місячного планового (розрахункового) балансу надходження та розподілу природного газу в Україні власники природного газу, газодобувні, газотранспортні, газозберігаючі та газорозподільні підприємства не пізніше ніж за 15 днів до початку місяця постачання природного газу надають Оператору інформацію, зазначену у пункті 2.2 розділу ІІ цього Порядку, за умови, що дані прогнозного річного балансу надходження та розподілу природного газу в Україні на плановий період змінюються більш ніж на 10 відсотків від їх поточних даних.

До 12 числа місяця, наступного за звітним, газопостачальні підприємства надають Оператору копії (засвідчені підписом керівника та скріплені печаткою газопостачального підприємства) актів приймання-передачі у звітному місяці природного газу від його власників (підтвердження отриманих ресурсів газу); інформацію щодо фактичної реалізації у звітному місяці природного газу споживачам у розрізі регіонів та категорій споживачів (промисловість, населення, бюджетні установи та організації, підприємства комунальної теплоенергетики), газотранспортних, газорозподільних та газодобувних підприємств (п.6.3 Порядку).

З огляду на викладені положення, ТОВ «Фокс-Проект», з моменту набрання чинності постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.04.2015р. у справі №910/13475/14, в порядку, затвердженому наказом Міненерговугілля від 26.11.2012р. № 920, не пізніше ніж за 15 днів до початку місяця постачання природного газу повинен був надати відповідачу інформацію щодо обсягів природного газу, які він планує реалізувати позивачу, згідно з укладеним договором купівлі-продажу № 05/02-ГП від 15.12.2014р., з урахуванням рішення суду по справі № 910/13475/14.

Проте, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження виконання третьою особою у даній справі вимог вищевказаного Порядку для включення обсягів природного газу в обсязі 1475,168 тис. куб. м., які належать ТОВ «Фокс-Проект» та які він має поставити позивачу, а також матеріали справи не містять доказів відмови відповідача у вчиненні таких дій.

Відповідно до умов п. 2.9 договору № від 15.04.2015р., для здійснення закачування та відбору газу в/із ПСГ позивач за п'ять робочих днів до початку місяця закачування або відбору в/із ПСГ надає відповідачу заявку в письмовій формі щодо здійснення закачування або відбору місячних обсягів газу в/із ПСГ, у тому числі, страхового запасу газу, та додає до неї три примірники акта приймання-передачі газу, підписані уповноваженим представником позивача та скріплені печаткою позивача, у яких позивач зазначає місячний обсяг газу, що планується закачати або відібрати в/із ПСГ, у тому числі страхового запасу газу.

Відповідач здійснює облік газу, в тому числі страхового запасу газу, що закачується або відбирається в/із ПСГ. Місячний обсяг газу, у тому числі страхового запасу газу, що передається сторонами при закачування або відборі в/із ПСГ у відповідному місяці, підтверджується диспетчерською службою відповідача (п.2.12 договору).

Обсяг газу, що передається сторонами при його закачуванні або відборі в/із ПСГ, у відповідному місяці оформляється актом приймання-передачі газу. Акти приймання-передачі газу підписуються сторонами та скріплюються печатками сторін до 15-го числі місяця, наступного за звітним. В актах приймання-передачі газу вказуються обсяг газу, у тому числі страхового запасу газу, закачаний або відібраний в/із ПСГ.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що в матеріалах справи відсутній доказ звернення позивачем до відповідача із заявкою в установленому чинним законодавством та договором порядку щодо закачування в ПСГ природного газу в обсязі 1475,168 тис. куб. м.

Позивач доказів протилежного суду не надав, зазначену обставину не спростував належними та допустимими засобами доказування.

Згідно з ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Отже, у даному випадку, обов'язок доведення порушення прав та необхідність їх захисту в судовому порядку покладається законом на позивача.

Проте, позивачем належними та допустимими доказами не доведено порушення його зі сторони відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 21.03.2016р.

Суддя А.І. Привалов