КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2016 р. Справа№ 911/1927/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Федорчука Р.В.

Лобаня О.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 02.03.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Житлосервіс» на рішення господарського суду Київської області від 16.07.2015 (повне рішення складено 24.07.2015)

у справі № 911/1927/15 (суддя Антонова В.М.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергосервіс- 2100»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Житлосервіс»

про стягнення 21 136,81 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 16.07.2015 у справі №911/1927/15 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Арсенал-Житлосервіс» на користь ТОВ «Теплоенергосервіс-2100» 27 501,10 грн. основного боргу, 4 569,15 грн. пені, 6 507,76 грн. інфляційних втрат, 348,91 грн. 3% річних та 1 771,65 грн. судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ТОВ «Арсенал-Житлосервіс» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить частково скасувати рішення господарського суду Київської області від 16.07.2015 у справі №911/1927/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в сумі 11 129,48 грн.

В своїх доводах скаржник посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими та має місце порушення норм матеріального права.

Ухвалою від 05.10.2015 Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Сулім В.В., судді Коротун О.М., Гаврилюк О.М. прийнято вказану вище апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи №911/1927/15 за участю уповноважених представників сторін.

Відповідно до розпорядження в. о. керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 №09-52/1452/15 у зв'язку з перебуванням головуючого судді Суліма В.В. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/1927/15.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу ТОВ «Арсенал-Житлосервіс» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Федорчук Р.В., Лобань О.І.

Ухвалою від 15.12.2015 Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Лобань О.І., Федорчук Р.В. прийнято до свого провадження вказану вище апеляційну скаргу та призначено справу №911/1927/15 до розгляду у судовому засіданні за участю уповноважених представників сторін.

Відповідно до розпорядження секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2016 у зв'язку з перебуванням судді Федорчука Р.В. на лікарняному, змінено склад судової колегії на: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Гаврилюк О.М., Лобань О.І.

Ухвалою від 27.01.2016 Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Гаврилюк О.М., Лобань О.І. прийнято до свого провадження вказану вище апеляційну скаргу.

Відповідно до розпорядження секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2016 у зв'язку з виходом судді Федорчука Р.В. з лікарняного, який входить до складу постійної колегії суддів та визначений протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями, змінено склад судової колегії на: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Лобань О.І., Федорчук Р.В.

Ухвалою від 02.03.2016 Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Федорчук Р.В., Лобань О.І. апеляційну скаргу ТОВ «Арсенал-Житлосервіс» прийнято до свого провадження.

Представник позивача брав участь в судових засіданнях, заперечував щодо доводів апеляційної скарги, надавав пояснення та просив рішення господарського суду Київської області від 16.07.2015 у справі №911/1927/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Арсенал-Житлосервіс» - без задоволення.

Представник відповідача брав участь в судових засіданнях, підтримував доводи апеляційної скарги, надавав свої пояснення та просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду Київської області від 16.07.2015 у справі №911/1927/15 скасувати частково та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково в сумі 11 129,48 грн.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме: актів виконаних робіт від 01.09.2014, 30.09.2014, 31.10.2014, 01.01.2014, 15.12.2014, договору №21112/2014 на аварійне та технічне обслуговування систем центрального опалення, каналізації; гарячого, холодного водопостачання та послуги диспетчера від 15.12.2014 та журналу технічного огляду систем водопостачання, каналізації та електромереж ЖК «Уютний квартал».

В обґрунтування поданого клопотання скаржник зазначає, що під час розгулу справи в суді першої інстанції відповідач не отримував жодних документів ні від позивача, ні від господарського суду Київської області, про що свідчать поштові повернення які містяться в матеріалах справи, тому ТОВ «Арсенал-Житлосервіс» було позбавлено можливості захисти свої права та подати до суду відповідні докази.

Розглянувши подане клопотання, дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів ухвалила прийняти надані відповідачем докази, які не були надані в суді першої інстанції з поважних причин та долучити їх до матеріалів справи.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

01.08.2014 між ТОВ «Київ Пласт» (виконавець) та ТОВ «Арсенал-Житлосервіс» (замовник) укладено договір №0108/2014 на аварійне та технічне обслуговування систем центрального опалення, каналізації; гарячого, холодного водопостачання та послуги диспетчера, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки виконання робіт по аварійному обслуговуванню внутрішньо-будинкових систем центрального опалення, гарячого і холодного водопостачання, каналізації, дощової каналізації, обслуговування електрощитових в будинку в обсягах відповідно до наказу Держкомунгоспу України від 10.08.2004 №150, в будинках за адресами: Київська обл., с. Софіївська Борщагівка, вул. Щаслива, буд. 36 загальною площею 1 934,8 кв.м., кількість квартир 24; Київська обл., с. Софіївська Борщагівка, вул. Щаслива, буд. 38 загальною площею 1 934,8 кв. м, кількість квартир 24; Київська обл., с. Софіївська Борщагівка, вул. Щаслива, буд. 45 загальною площею 3 126,8 кв. м , кількість квартир 58.

Згідно з абз. 6 п. 2.2. договору замовник зобов'язаний своєчасно проводити розрахунки за виконані роботи не пізніше 10 числа наступного місяця.

Відповідно до п. 4.3. договору він укладається на термін до 31.07.2015 та вступає в дію з 01.08.2014. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік до тих пір, доки одна із сторін не повідомить письмово, за 15 днів, про його розірвання.

Пунктом 5.1. договору визначено, що вартість робіт, передбачених договором, складає 2 500,10 грн. (без ПДВ).

15.12.2014 між ТОВ «Київ Пласт» (первісний кредитор) та ТОВ «Теплоенергосервіс-2100» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №1-2014/18, відповідно до якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором на аварійне та технічне обслуговування систем каналізації, холодного водопостачання та послуги диспетчера №0108/2014 від 01.08.2013, укладеним між первісним кредитором та ТОВ «Арсенал-Житлосервіс» (боржник).

У квітні 2015 року ТОВ «Теплоенергосервіс-2100» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Арсенал-Житлосервіс» про стягнення 17 700,10 грн. основного боргу, 1 917,59 грн. інфляційних втрат, 167,06 грн. 3% річних та 1 551,46 грн. пені.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог та просив стягнути на його користь з відповідача 27 501,10 грн. основного боргу, 5 785,37 грн. пені, 6 507,76 грн. інфляційних втрат та 348,91 грн. 3% річних.

При прийняті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню з 27 501,10 грн. основного боргу, 4 569,15 грн. пені, 6 507,76 грн. інфляційних втрат, 348,91 грн. 3% річних та 1 771,65 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про задоволення позовних вимог, не врахувавши всі обставини справи, зокрема те, що 15.12.2014 між позивачем та відповідачем укладено договір №21112/2014 на аварійне та технічне обслуговування систем центрального опалення, каналізації; гарячого, холодного водопостачання та послуги диспетчера, а також 15.12.2014 між ТОВ «Київ Пласт» та ТОВ «Теплоенергосервіс-2100» укладено договір відступлення права вимоги за договором №0108/2014 від 01.08.2013. Тобто, до ТОВ «Теплоенергосервіс-2100» перейшло право вимоги саме за договором №0108/2014, відповідно до якого відповідачу були надані ТОВ «Київ Пласт» послуги за період з 01.08.2014 по 15.12.2014 на суму 11 129,49 грн., що підтверджується актами виконаних робіт.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 6, 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом першої інстанції встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами є відносини з надання послуг.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з 01.08.2014 по 14.12.2014 (включно) ТОВ «Київ Пласт» надавались послуги ТОВ «Арсенал-Житлосервіс» з технічного обслуговування будинків, відповідно до договору №0108/2014 від 01.08.2014, на загальну суму 11 129,48 грн., що підтверджується копіями актів виконаних робіт. Акти виконаних робіт підписані сторонами та скріплені їх печатками (а. с. 85-89).

Однак, на час звернення позивача до суду з позовом надані послуги відповідачем оплачені не були.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що 15.12.2014 між позивачем та відповідачем укладено договір №21112/2014 на аварійне та технічне обслуговування систем центрального опалення, каналізації; гарячого, холодного водопостачання та послуги диспетчера.

Отже, враховуючи те, що позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості саме за договором №0108/2014 та те, що між ТОВ «Київ Пласт» та ТОВ «Теплоенергосервіс-2100» було укладено договір відступлення права вимоги за вказаним договором, то позов щодо стягнення основної заборгованості з ТОВ «Арсенал-Житлосервіс» підлягає задоволенню частково в сумі 11 129,48 грн.

Позовні вимоги щодо стягнення іншої частини заборгованості - 16 371,62 грн. (27 501,10 грн. - 11 129,48 грн.) задоволенню не підлягають, оскільки між сторонами укладено новий договір на аварійне та технічне обслуговування систем центрального опалення, каналізації; гарячого, холодного водопостачання та послуги диспетчера №2112/2014 про той же предмет і на тих же умовах, а позов заявлено щодо стягнення заборгованості за договором №0108/2014, право вимоги за яким було відступлено 15.12.2014.

Тобто, на переконання колегії суддів, з 15.12.2014 на правовідносини сторін щодо надання послуг з аварійного та технічного обслуговування систем центрального опалення, каналізації; гарячого, холодного водопостачання та послуг диспетчера розповсюджуються норми договору №2112/2014 від 15.12.2014.

Твердження позивача про те, що договір відступлення права вимоги №1-2014/18 розповсюджується на правовідносини, які скалилися між ТОВ «Теплоенергосервіс-2100» та ТОВ «Арсенал-Житлосервіс» з 15.12.2014, з огляду на вищевикладене, судова колегія вважає безпідставним.

Згідно з ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 5.3. договору №0108/2014 від 01.08.2014 визначено, що у випадку несвоєчасної оплати замовник зобов'язаний сплатити пеню за кожен день порушення терміну платежу в розмірі подвійної ставки НБУ від суми заборгованості.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з тим, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку з оплати наданих послуг не виконав, прострочивши виконання грошового зобов'язання, позивач здійснив розрахунок пені у розмірі 5 785,37 грн. за період з 11.09.2014 по 13.07.2015, 6 507,76 грн. інфляційних втрат за період з 11.09.2014 по 30.04.2015 та 348,91 грн. 3% річних за період з 11.09.2014 по 13.07.2015.

Враховуючи те, що вимогу позивача про стягнення основної суми заборгованості судом задоволено частково в сумі 11 129,48 грн., то нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних необхідно здійснювати виходячи з вказаної суми.

Київський апеляційний господарський суд, здійснивши розрахунок пені за актами виконаних робіт від 01.09.2014, 30.09.2014, 31.10.2014, 01.01.2014, 15.12.2014, враховуючи положення ч. 6 ст. 232 ГК України, дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 706,81 грн. пені.

Також суд апеляційної інстанції здійснив розрахунок інфляційних втрат за період з 11.09.2014 по 30.04.2015 та 3% річних за період з 11.09.2014 по 13.07.2015, виходячи із суми заборгованості в розмірі 11 129,48 грн. та дійшов висновку, що з ТОВ «Арсенал-Житлосервіс» на користь ТОВ «Теплоенергосервіс-2100» підлягає стягненню 5 024,61 грн. інфляційних втрат та 231,28 грн. 3% річних за вказані періоди.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що зазначеним вище обставинам місцевий господарський суд не надав належної оцінки, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, рішення господарського суду Київської області від 16.07.2015 у справі №911/1927/15 прийнято з порушенням норм матеріального права.

Таким чином, апеляційну скаргу ТОВ «Арсенал-Житлосервіс» на рішення господарського суду Київської області від 16.07.2015 у справі №911/1927/15 слід задовольнити частково, виклавши п. 2 резолютивної частини в наступній редакції: «стягнути з товариства з товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Житлосервіс» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергосервіс-2100» 11 129,48 грн. основного боргу, 1 706,81 грн. пені, 5 024,61 грн. інфляційних втрат та 231,28 грн. 3% річних».

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Житлосервіс» на рішення господарського суду Київської області від 16.07.2015 у справі №911/1927/15 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Київської області від 16.07.2015 у справі №911/1927/15 скасувати частково, виклавши п. 2 резолютивної частини в наступній редакції:

«Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Житлосервіс» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Щаслива, 36, код 38737574) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергосервіс-2100» (03179, м. Київ, вул. Палладіна, 13, кв. 71, код 39536489) 11 129,48 грн. основного боргу, 1 706,81 грн. пені, 5 024,61 грн. інфляційних втрат та 231,28 грн. 3% річних».

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Житлосервіс» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Щаслива, 36, код 38737574) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергосервіс-2100» (03179, м. Київ, вул. Палладіна, 13, кв. 71, код 39536489) 823,43 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Житлосервіс» до спеціального фонду Державного бюджету 60,88 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергосервіс-2100» (03179, м. Київ, вул. Палладіна, 13, кв. 71, код 39536489) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Житлосервіс» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Щаслива, 36, код 38737574) 1 069,76 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

6. Видачу відповідних наказів доручити господарському суду Київської області.

7. Матеріали справи №911/1927/15 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Р.В. Федорчук

О.І. Лобань