КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2016 р. Справа№ 927/642/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання Лисенко М.В.,

за участю представників сторін:

від прокуратури: Скляр Д.Ю. (посвідчення від 03.02.2016 № 041074);

від позивача: не з'явився;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: Якубов Я.Е. (договір про надання правової допомоги від 01.09.2015 № б/н);

від РКСЛГП "Корюківкаліс": не з'явився;

від Чернігівської обласної ради: не з'явився;

від Корюківської районної ради Чернігівської області: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мрія"

на рішення господарського суду Чернігівської області від 18.08.2015

у справі № 927/642/15 (суддя Бобров Ю. М.)

за позовом Прокурора Корюківського району Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації

до 1) Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області,

2) приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мрія",

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: районне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Корюківкаліс",

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - 1) Чернігівська обласна рада,

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - 2) Корюківська районна рада Чернігівської області

про визнання недійсними розпоряджень та договору оренди землі та зобов'язання повернути земельну ділянку; визнання права постійного користування земельною ділянкою лісового фонду, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурором Корюківського району Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації подано позов (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) до Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області, приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мрія", за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Корюківкаліс", третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Чернігівської обласної ради, Корюківської районної ради Чернігівської області про визнання недійсними розпоряджень та договору оренди землі та зобов'язання повернути земельну ділянку; визнання права постійного користування земельною ділянкою лісового фонду.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 18.08.2015 позов Прокурора Корюківського району Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації та вимоги третьої особи - районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Корюківкаліс" задоволено повністю. Визнано недійсними розпорядження Корюківської районної державної адміністрації:

- від 03.10.2003 № 477 "Про передачу земель лісового фонду в оренду сільськогосподарським підприємствам", в частині передачі в оренду земель лісового фонду приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія" - 970,7 га, які розташовані на території Савинківської сільської ради Корюківського району;

-від 02.06.2004 № 277 "Про передачу земель лісового фонду в оренду", в частині передачі в довгострокове користування на умовах оренди без змін цільового призначення земель лісового фонду строком на 25 років приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія";

- від 01.02.2005 № 26 "Про скасування розпоряджень голови райдержадміністрації" в частині скасування розпоряджень від 03.10.2003 № 477 "Про передачу земель лісового фонду в оренду сільськогосподарським підприємствам" та від 02.06.2004 № 277 "Про передачу земель лісового фонду в оренду" щодо передачі земель лісового фонду приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія";

- від 28.02.2006 № 89 "Про передачу земель лісового фонду", яким передано вилучені за рішенням господарського суду Чернігівської області у справі № 1/33 земельні ділянки лісового фонду загальною площею 970,7 га, розташовані на території Савинківської сільської ради приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія". Визнано недійсним договір оренди землі площею 1032,56 га від 25.05.2004, укладений між Корюківською районною державною адміністрацією та приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "Мрія". Зобов'язано повернути земельну ділянку площею 1032,56 га на території Савинківської сільської ради Корюківського району (за межами населеного пункту), яка перебувала у користуванні приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мрія" на підставі договору оренди землі від 25.05.2004, у власність держави в особі розпорядника - Чернігівської обласної державної адміністрації, шляхом підписання сторонами акту прийому-передачі. Визнано за районним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством "Корюківкаліс" право постійного користування земельною ділянкою лісового фонду площею 970,7 га на території Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області і надано в постійне користування районному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству "Корюківкаліс" на підставі рішення Чернігівської обласної ради від 27.03.2001 "Про надання в постійне користування земель лісового фонду".

Не погодившись з прийнятим рішенням, приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Мрія" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Чернігівської області від 18.08.2015 у даній справі та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовів Прокурора Корюківського району Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації та районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Корюківкаліс" відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, при вирішенні спору не застосовано норми ст. 92 та 267 ЦК, які могли б вплинути на суть прийнятого рішення, не взято до уваги висновку суду Чернігівської області від 22.04.2005 по справі № 1/33 та необґрунтовано відмовлено в застосуванні строку позовної давності.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.10.2015 апеляційну скаргу приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мрія" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 02.12.2015.

13.11.2015 від прокуратури Корюківського району Чернігівської області надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначено, що рішення суду першої інстанції прийнято відповідно до вимог чинного законодавства.

19.11.2015 Корюківським районним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством "Корюківкаліс" подано відзив на апеляційну скаргу, в якому підприємство в спростування доводів апеляційної скарги стверджує, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи № 927/642/15, а доводи приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мрія" не є обгрунтованими.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.10.2015 апеляційну скаргу приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мрія" прийнято до провадження.

Розгляд справи № 927/642/15 неодноразово відкладався.

12.02.2016 від Чернігівської обласної ради надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мрія" без участі представника. У зв'язку із заявленим клопотанням та за відсутності заперечень представників сторін та третіх осіб, колегія суддів дійшла висновку за наявності підстав про можливість розгляду справи без участі Чернігівської обласної ради.

Представник приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мрія" у судових засіданнях підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду - скасувати. Прокурор у справі у судових засіданнях заперечував проти доводів апеляційної скарги, з підстав, викладених у запереченнях на апеляційну скаргу, зазначив, що вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Корюківкаліс" також заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Представники позивача, відповідача 1 та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, у судові засідання 02.12.2015, 16.12.2015 та 15.02.2016 не з'явилися, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно частини 3 пункту 3.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що явка представників учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на закінчення процесуального строку розгляду апеляційної скарги, задовольнивши клопотання третьої особи 1, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість здійснення перевірки рішення господарського суду Чернігівської області в апеляційному порядку за відсутності представників позивача, відповідача 1 та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників позивача, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріаліалами справи, Чернігівська обласна рада відповідно до Указу Президента України від 03.12.1999 №1529/99 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки", у рішенні від 26.10.2000 "Про припинення права постійного користування земельними ділянками лісового фонду колишніми колективними сільськогосподарськими підприємствами" (т.1 а.с.141), вирішила припинити право постійного користування земельними ділянками лісового фонду колективними сільськогосподарськими підприємствами, що припинили свою діяльність в процесі реформування, та включено зазначені земельні ділянки площею 254,6 тис. га до земель запасу.

Відповідно до Указу Президента України від 03.12.1999 №1529, ст.ст.9,13 Лісового та ст.ст.11,12,19 Земельного кодексів України Чернігівська обласна рада рішенням від 27.03.2001 "Про надання в постійне користування земель лісового фонду" (т.1 а.с.89), земельні ділянки лісового фонду, які були у користуванні колишніх сільгосппідприємств, і припинили своє існування в процесі реформування та належать до земель запасу, були надані в постійне користування підприємствам (згідно з додатками №1 та №2 до цього рішення), зокрема і районному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Корюківкаліс» на території Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області загальною площею 17802,00 га, у тому числі 991,3 га спірної земельної ділянки.

Розпорядженням Корюківської районної державної адміністрації №419 від 21.08.2003 "Про надання дозволу на розробку проектно-технічної документації для передачі земель лісового фонду в оренду сільськогосподарським підприємствам" (т.1 а.с.56) було заборонено директору РКЛСП "Корюківкаліс" виконувати проектні роботи по оформленню права користування земельними ділянками лісового фонду і проведення проектних лісовпорядкувальних робіт, зокрема, на території Савинківської сільської ради - 970,7 га і зобов'язано директора до 01.09.2003 передати керівникам сільськогосподарських підприємств матеріали лісовпорядкування по вказаних у цьому розпорядженні сільських радах. Крім того, цим розпорядженням було надано керівникам сільськогосподарських підприємств дозвіл на розробку проектно-технічної документації для передачі в оренду земельних ділянок лісового фонду, які раніше знаходилися в користуванні цих господарств до реформування, у зв'язку з чим головою ПОСП "Мрія" було видано наказ № 72 від 26.09.2003 про створення при підприємстві спеціалізованого лісогосподарського підрозділу.

Згідно розпорядження від 03.10.2003 № 477 "Про передачу земель лісового фонду в оренду сільськогосподарським підприємствам" (т.1 а.с.18), Корюківською райдержадміністрацією було передано в оренду землі лісового фонду, зокрема, ПОСП "Мрія" - 970,7 га, які розташовані на території Савинківської сільської ради. На підставі розпорядження від 03.10.2003 № 477 між Корюківською районною державною адміністрацією (Орендодавцем) та ПОСП "Мрія" (Орендарем) 25.05.2004 укладено оспорюваний прокурором Договір оренди землі (т.1 а.с. 25), згідно з умовами якого ПОСП "Мрія" передано в оренду на 25 років земельну ділянку загальною площею 1032,56 га, в тому числі лісові землі 919,22 га, для ведення лісового господарства, яка знаходиться на території Савинківської сільської ради.

Оскаржуваним розпорядженням Корюківської райдержадміністрації від 02.06.2004 № 277 "Про передачу земель лісового фонду в оренду" (т.1 а.с.19), на виконання розпорядження райдержадміністрації від 03.10.2003 № 477, РКЛСП "Корюківкаліс" припинено користування земельними ділянками лісового фонду, зокрема, земельною ділянкою, розташованою на території Савинківської сільської ради загальною площею 1032,56 га та передано її у довгострокове користування на умовах оренди без зміни її цільового призначення ПОСП "Мрія".

У подальшому розпорядженням Корюківської райдержадміністрації від 06.08.2004 № 371 "Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації" (т.2 а.с.133) вищевказане розпорядження голови райдержадміністрації від 21.08.2003 № 419 (т.1 а.с.56) було скасоване на підставі протесту виконуючого обов'язки прокурора Чернігівської області. А оскаржуваним розпорядженням Корюківської райдержадміністрації від 01.02.2005 №26 "Про скасування розпоряджень голови райдержадміністрації" (т.1 а.с.20) скасовані, зокрема, розпорядження від 03.10.2003 № 477 та від 02.06.2004 № 277.

Самовільно зайняті земельні ділянки лісового фонду, які розташовані на території, зокрема, Савинківської сільської ради - 970,7 га вилучено з користування РКЛСП "Корюківкаліс" рішенням господарського суду Чернігівської області від 22.04.2005 по справі № 1/33 (т.1 а.с.22), що стало підставою для видачі розпорядження від 28.02.2006 № 89 "Про передачу земельних ділянок лісового фонду" (т.1 а.с.21) та передачі вилучених земельних ділянок лісового фонду загальною площею 970,7 га, розташованих на території Савинківської сільської ради сільськогосподарському підприємству ПОСП «Мрія» за його клопотанням та з урахуванням того, що господарство є правонаступником КСП ім.. Коцюбинського, має зареєстрований Державний акт на право постійного користування цими землями і в ПОСП "Мрія" створено спеціалізований лісогосподарський підрозділ.

Правовий режим земель лісогосподарського призначення визначається Земельним та Лісовим кодексами.

Указом Президента України від 03.12.1999 № 1529/99 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" визначено заходи щодо реформування колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно.

Наказом Державного комітету лісового господарства України Міністерства аграрної політики України від 26.06.2000 № 106/60 «Про ліси сільськогосподарських підприємств» визначено, що лісові землі паюванню не підлягають, оскільки вони є власністю держави, обласним радам і обласним державним адміністраціям внесено пропозицію про передачу земель лісового фонду.

На підставі вищевказаних документів Чернігівською обласною радою прийняті: рішення від 26.10.2000, згідно якого було припинено право постійного користування земельними ділянками лісового фонду колективними сільськогосподарськими підприємствами, що припинили свою діяльність в процесі реформування, та включено зазначені земельні ділянки площею 254,6 тис. гектарів до земель запасу; рішення від 27.03.2001, згідно якого надано РКЛСП "Корюківкаліс" в постійне користування 17802,00 га земель лісового фонду та доручено районним радам видати підприємствам, яким надаються земельні ділянки лісового фонду, державні акти на право постійного користування землею.

Ст. 6 Лісового кодексу України (редакція чинна на момент прийняття Чернігівською обласною радою рішення від 27.03.2001) передбачено, що усі ліси в Україні є власністю держави, від імені якої лісами розпоряджається Верховна Рада України, яка в свою чергу делегує відповідним Радам народних депутатів свої повноваження щодо розпорядження лісами, визначені цим Кодексом та іншими актами законодавства.

Згідно ст. 13 Лісового кодексу України до відання обласних Рад народних депутатів у галузі регулювання лісових відносин на їх території належить надання земельних ділянок лісового фонду за межами населених пунктів у постійне користування та припинення права користування ними (редакція чинна на момент прийняття Чернігівською обласною радою рішення від 27.03.2001).

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення обласної ради від 27.03.2001 було прийнято у відповідності до вимог чинного на той час законодавства.

Доказів того, що вказане рішення скасовано, визнано недійсним матеріали справи не містять, а отже воно є чиним і на даний час.

Як свідчать матеріали справи, реалізуючи надане рішенням обласної ради від 27.03.2001 право на отримання у постійне користування земельних ділянок для ведення лісового господарства, РКЛСП "Корюківкаліс" 10.06.2003 було укладено з ТОВ "Геоінформпроект" договір № 199 на проведення землевпорядних робіт по складанню технічної документації для видачі державного акту на право постійного користування землею, без реєстрації в державних органах земельного кадастру, терміном дії цього договору 1 рік. Технічна документація була виготовлена на земельні ділянки загальною площею 17802,0 га.

Проте, розпорядженням райдержадміністрації від 21.08.2003 № 419 було заборонено директору РКЛСП "Корюківкаліс" виконувати проектні роботи по оформленню права користування земельними ділянками, наданими підприємству рішенням облради від 27.03.2001, чим були порушені вимоги даного рішення та чинного законодавства і фактично було незаконно позбавлено вжиття заходів до оформлення в установленому порядку права постійного користування земельними ділянками лісового фонду.

Разом з тим, оскаржувані прокурором розпорядження Корюківської райдержадміністрації від 03.10.2003 № 477 та від 02.06.2004 № 277, на підставі яких було укладено оспорюваний Договір оренди землі від 25.05.2004 та здійснено його державну реєстрацію, винесені райдержадміністрацією всупереч вимогам чинного на час їх прийняття лісового законодавства, з перевищенням наданих законодавством повноважень (компетенції).

Зі змісту оскаржуваного договору від 25.05.2004 вбачається, що орендодавець, в особі Корюківської районної державної адміністрації, надав, а орендар, в особі ПОСП «Мрія», прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення лісового господарства.

У відповідності до ст. 9 Лісового кодексу України (чинної на момент укладання договору від 25.05.2004) у тимчасове користування за погодженням з постійними лісокористувачами земельні ділянки лісового фонду можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, об'єднанням громадян, релігійним організаціям, громадянам України, іноземним юридичним особам та громадянам (далі - тимчасові лісокористувачі) для спеціального використання лісових ресурсів, потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та проведення науково-дослідних робіт.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 18 Лісового кодексу ведення лісового господарства може здійснюватися постійними користувача.

Таким чином, Лісовим кодексом України не передбачено, виділення тимчасовим користувачам земель лісового фонду для ведення лісового господарства.

Крім того, ст. 14 Лісового кодексу визначено компетенцію районних Рад народних депутатів у галузі регулювання лісових відносин. До відання районних Рад народних депутатів у галузі регулювання лісових відносин на відповідній території належить надання земельних ділянок лісового фонду за межами населених пунктів у тимчасове користування для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та припинення права користування ними. Тобто районна рада може надавати земельні ділянки лісового фонду лише для визначених переліком, зазначеним у ст. 14 Лісового кодексу, потреб.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 203 ЦК зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Враховуючи вищевикладене, колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності визначених законом підстав для визнання розпоряджень Корюківської районної державної адміністрації від 03.10.2003 № 477 та від 02.06.2004 № 277, договору оренди від 25.05.2004 недійсними.

Як свідчить оскаржуване прокурором розпорядження Корюківської райдержадміністрації від 28.02.2006 № 89 "Про передачу земельних ділянок лісового фонду", воно було винесене на підставі рішення господарського суду Чернігівської області від 22.04.2005 № 1/33, яким було вилучено самовільно зайняті земельні ділянки з користування РЛСП "Корюківкаліс", які розташовані, зокрема, на території Савинківської сільської ради - 970,7 га.

Проте, як вбачається із цього рішення господарського суду, при його прийнятті, судом не досліджувалися причини відсутності у РКЛСП "Корюківкаліс" державного акта на право постійного користування земельною ділянкою лісового фонду.

Відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" господарським судам необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об'єктів, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції не взято до уваги висновку суду Чернігівської області від 22.04.2005 № 1/33 є необґрунтованими, оскільки вказане рішення не є преюдиціальним в розумінні ст. 35 ГПК України.

У п.2 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнання недійсними актів державних чи інших органів" роз'яснено, що підстави для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі (третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору і користується усіма правами і несе усі обов'язки позивача (ч.3 ст.26 ГПК України).

Згідно приписів ч. 1 та 2 ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 N 586-XIV (далі - Закон № 586) на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Відповідно до ч.8 ст.18 Конституції України рішення голів місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції та законам України, іншим актам законодавства України, можуть бути відповідно до закону скасовані Президентом України або головою місцевої державної адміністрації вищого рівня.

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону № 586 акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та постановам Верховної Ради України, прийнятим відповідно до Конституції та законів України, актам Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Отже, виходячи зі змісту вищенаведених положень ст.118 Конституції України, ст.46 Закону № 586 голова Корюківської районної державної адміністрації не вправі був скасовувати оскаржувані прокурором попередні розпорядження цієї адміністрації, оскільки розпорядження голови місцевої державної адміністрації скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України № 21-74а13 від 16.04.2013 та № 21-144а14 від 03.06.2014.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду щодо визнання недійсним розпорядження Корюківської районної державної адміністрації від 01.02.2005 № 26 "Про скасування розпоряджень голови райдержадміністрації" в частині скасування розпоряджень від 03.10.2003 № 477 "Про передачу земель лісового фонду в оренду сільськогосподарським підприємствам" та від 02.06.2004 № 277 "Про передачу земель лісового фонду в оренду" щодо передачі земель лісового фонду приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія".

Доводи апеляційної скарги щодо необгрунтованого незастосування судом строків позовної давності до вимог прокурора Корюківського району Чернігівської області, то Київський апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Ст. 256, 257 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності, згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У абз.1 п.п.4.1 п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.2013 № 10 роз'яснено, що початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 ЦК України. Якщо у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор.

Суд апеляційної інстанції за наявності визначених законом підстав приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання відповідача 2 про застосування строку позовної давності, оскільки ПОСП "Мрія" не доведено (не надано належних, допустимих доказів) порушення строків позовної давності саме позивачем по справі - Чернігівською обласною державною адміністрацією.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду стосовно того, що позовні вимоги прокурора Корюківського району Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації та районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Корюківкаліс" є законними, обґрунтованими та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому розпорядження Корюківської райдержадміністрації від 03.10.2003 № 477 "Про передачу земель лісового фонду в оренду сільськогосподарським підприємствам", від 02.06.2004 № 277 "Про передачу земель лісового фонду в оренду", від 01.02.2005 № 26 "Про скасування розпоряджень голови райдержадміністрації", від 28.02.2006 № 89 "Про передачу земель лісового фонду" були видані з порушенням вищевказаного законодавства, зокрема прийняті з перевищенням обсягу повноважень, визначених законом, а за районним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством "Корюківкаліс" слід визнати право постійного користування земельною ділянкою лісового фонду площею 970,7 га, підтверджене планово-картографічними матеріалами лісокористування та технічною документацією із землеустрою, яка знаходиться на території Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області і надана в постійне користування районному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству "Корюківкаліс" на підставі рішення Чернігівської обласної ради від 27.03.2001 "Про надання в постійне користування земель лісового фонду".

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судовою колегією встановлено відсутність належних доказів щодо обставин, передбачених ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, які підтверджували б наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

У той же час, доводи скаржника не підтверджені належними та допустимими доказами та зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, що не впливає на результат розгляду справи.

За вказаних обставин суд вважає, що апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101- 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мрія" на рішення господарського суду Чернігівської області від 18.08.2015 у справі № 927/642/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Чернігівської області від 18.08.2015 у справі № 927/642/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 927/642/15 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Р.В. Федорчук

Судді О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич