ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.03.16р. Справа № 904/757/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРЛАЙН"

до Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1

про стягнення 32 390 грн. 00 коп.

Суддя Манько Г.В.

Представники:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача: ОСОБА_1, НОМЕР_1 від 11.08.1997

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „АЕРЛАЙН" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, просить суд стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 пеню у сумі 32 390 грн. та господарські витрати у справі.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач надав відзив на позов. У судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд в позові відмовити. Пояснив, що верстат не було поставлено в зв'язку з подорожчанням матеріалів та комплектуючих. Позивач відмовився від отримання верстата в зв'язку з збільшенням вартості його комплектуючих. Грошові кошти було повернуто позивачу у повному обсязі.

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

Встановив:

Позивачем та відповідачем було підписано договір № 10/06-1 від 10.06.2015р. (далі Договір).

Згідно предмету Договору виконавець зобов'язується виготовити та передати у власність замовника, а замовник в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов'язується сплатити та прийняти обладнання - верстат ЛОС - 375-А.

Розділом 2 Договору передбачено, що загальна сума Договору складає 41 000 грн. Передоплата складає 20 500 грн.

Пунктом 7.6 Договору передбачено, що при виконанні замовлення можливі незначні зміни технічних характеристик за погодженням сторін.

При укладенні Договору позивачем та відповідачем не було погоджено будь - яку технічну документацію, технічні характеристики по верстату ЛОС - 375-А, не визначені його складові частини, матеріал, вигляд, інше.

Приписами ст.ст. 837; 844 Цивільного кодексу України передбачено, що договір підряду може укладатися на виготовлення речі з подальшою передачею її замовнику. У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору.

Встановлено, що відповідачем, платіжним дорученням від 28.12.2015р. було повернуто позивачу 30 750 грн., перераховані у якості передоплати за виготовлення верстата ЛОС - 375-А, в зв'язку з неможливістю його виготовлення так як збільшилась вартість його комплектуючих та відмовою позивача збільшити вартість верстата на суму зростання після укладення договору вартості матеріалу.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що у разі порушення строків виготовлення та передачі товару замовнику, виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,5% від вартості несвоєчасно виготовленого чи переданого товару за кожен день прострочки.

Згідно вимог ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Грошове зобов'язання - зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно - правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідача є обов'язок перед позивачем виготовити верстат ЛОС - 375-А. Отже, у даному випадку, обов'язком відповідача є виконати відповідні роботи, а не сплатити певну грошову суму.

Таким чином, у розумінні приписів діючого законодавства України, у даному випадку, у відповідача, згідно предмету Договору, відсутнє безпосереднє грошове зобов'язання перед позивачем.

Згідно вимог ст.ст. 203 ч. 1, 215 ч. 1 Цивільного Кодексу України зміст право чину не може суперечить цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Підставою недійсності право чину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього кодексу.

Отже п. 5.3 Договору прямо суперечить приписам Цивільного кодексу України, яким не передбачено стягнення пені за невиконані роботи за правочином.

Стягнення пені можливе лише за несвоєчасно виконане грошове зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Вимогами ст. 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний с предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Таким чином п. 5.3 Договору підлягає визнанню недійсним як такий, що суперечить чинному законодавству.

Вищевказане є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Клопотання позивача щодо відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає оскільки має місце повторна неявка позивача. Крім того позивачем не долучено до клопотання про відкладення розгляду справи жодних доказів щодо його знаходження на лікарняному.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 203, 215, 549 Цивільного кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати недійсним п. 5.3 Договору № 10/06-1 від 10.06.2015р.

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 18.03.2016 року

Суддя Г.В. Манько