ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2016р. Справа№ 914/294/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ АДВАНС, м. Хмельницький,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОСТУДІЯ, м. Львів,

про стягнення 418 195,47 грн.

Суддя Яворський Б.І. при секретарі Зубкович Д.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: не зявився.

На розгляд господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ АДВАНС подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОСТУДІЯ про стягнення 418 195,47 грн.

Ухвалою суду від 03.02.2016р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 16.02.2016р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

У судове засідання 21.03.2016р. представник позивача зявився, заявлені позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що відповідачем у порушення умов договору поставки не було оплачено повну вартість поставленого товару, внаслідок чого існує заборгованість у сумі 418 195,47грн.

У судове засідання 21.03.2016р. представник відповідача не зявився, хоча був належно повідомлений про час і місце проведення судового засідання, про причини неявки не повідомив. У відзиві на позов зазначив, що позивачем у порушення умов договору поставки №528 від 25.09.2014р. не надано відповідачу рахунків-фактур для проведення остаточних розрахунків між сторонами, а, отже, зобовязання щодо оплати товару у відповідача не виникло. Позивач заперечив проти цього у поданому запереченні на відзив, зазначивши, що: всі рахунки разом з оригіналами первинних банківських документів відповідачу надсилались в електронному вигляді; рахунки-фактури не є товаророзпорядчими документами, оскільки не є підставою для виникнення права власності на товар; відповідачем проводилася оплата за поставлений товар на власний розсуд із зазначенням в платіжних документах будь-яких підстав для її проведення; 04.03.2016р. позивачем повторно надіслано цінним листом з описом вкладення усі рахунки-фактури, які були отримані відповідачем 09.03.2016р., що підтверджується долученими документами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

25.09.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ АДВАНС та Товариством з обмеженою відповідальністю ПРОСТУДІЯ укладено договір поставки товару №528, відповідно до п.1.1 якого постачальник (позивач у справі) зобовязується поставити, а покупець (відповідач у справі) зобовязується прийняти у власність і оплатити товар: бітум дорожній ДСТУ 4044-2001, орієнтовно загальною кількістю 700 тон, по цінах, виходячи з ринкових цін на дату поставки. В специфікаціях, які є невідємною частиною договору, сторони визначають ціну, кількість та якість бітуму дорожнього, що підлягає поставці, та вартість послуг з організації транспортування.

Умови розрахунку сторони погодили у р.5 договору. Так, покупець має право провести попередню оплату в розмірі 30% від вартості товару протягом 5 днів з дати підписання та/або факсової копії специфікації на поставку товару або дати отримання оригінала та/або факсової копії рахунку (п.5.2 договору). По факту прийняття покупцем партії товару у власність, він зобовязаний протягом 21 дня провести остаточний розрахунок з постачальником за отриману партію товару згідно отриманих оригіналів або/та факсових або/та електронних копій рахунків-фактур та накладних, якщо інше не узгоджено сторонами у специфікації (п.5.3 договору).

Позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар, що підтверджується:

· Специфікацією №528/1, видатковою накладною №РН-0000076 на суму 252 356,89 грн., ОСОБА_1 здачі-прийняття товару, товарно-транспортною накладною від 25.09.2014р., довіреністю на отримання товару №29 від 25.09.2014р., податковою накладною від 25.09.2014р.;

· Специфікацією №528/2, видатковою накладною №РН-0000082 на суму 291 330,00 грн., ОСОБА_1 здачі-прийняття товару від 30.09.2014р., товарно-транспортною накладною від 30.09.2014р., податковою накладною від 30.09.2014р.;

· Специфікацією №528/3, видатковою накладною №РН-0000084 на суму 291 064,68 грн., ОСОБА_1 здачі-прийняття товару від 01.10.2014р., товарно-транспортною накладною від 01.10.2014р., довіреністю на отримання товару №39 від 01.10.2014р., податковою накладною від 01.10.2014р.;

· Специфікацією №528/4, видатковою накладною №РН-0000088 на суму 292 843,08 грн., ОСОБА_1 здачі-прийняття товару, товарно-транспортною накладною від 09.10.2014р., податковою накладною від 09.10.2014р.;

· Видатковою накладною №РН-0000090 на суму 299 768,12 грн., ОСОБА_1 здачі-прийняття товару від 12.10.2014р., товарно-транспортною накладною від 12.10.2014р., податковою накладною від 12.10.2014р.;

· Видатковою накладною №РН-0000098 на суму 255 732,10 грн., ОСОБА_1 здачі-прийняття товару від 22.10.2014р., товарно-транспортною накладною від 22.10.2014р., податковою накладною від 22.10.2014р.;

· Специфікацією №528/5, видатковою накладною №РН-0000103 на суму 308 730,12 грн., ОСОБА_1 здачі-прийняття товару від 29.10.2014р., товарно-транспортною накладною від 29.10.2014р., податковою накладною від 28.10.2014р., податковою накладною від 29.10.2014р.;

· Видатковою накладною №РН-0000107 на суму 290 690,11 грн., ОСОБА_1 здачі-прийняття товару від 31.10.2014р., товарно-транспортною накладною від 31.10.2014р., податковою накладною від 31.10.2014р.

Відповідачем оплачено товар на загальну суму 1864 319,63грн., що підтверджується копіями банківських виписок, що містяться в матеріалах справи.

31.12.2014р. та 17.06.2015р. сторони підписували акт звіряння розрахунків.

Станом на день прийняття рішення заборгованість відповідачем не сплачена, що підтверджується бухгалтерською довідкою позивача від 21.03.2016р.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами у справі виникли зобовязання з приводу поставки товару на підставі договору поставки.

Відповідно до ч.1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст.692 ЦК України).

В силу вимог статті 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач прийняв від позивача товар на загальну суму 2 282 515,10 грн., частково оплатив його вартість на загальну суму 1 864 319,63грн., тому заявлені позовні вимоги про стягнення решти заборгованості в сумі 418 195,47 грн. є правомірними. При цьому, суд відхиляє заперечення відповідача про відсутність рахунків на оплату товару, оскільки відповідач прийняв товар, а відтак зобовязаний його оплатити. До того ж рахунки, про відсутність яких заявляв покупець, були йому надіслані та отримані ним 09.03.2016р.

Згідно ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача у розмірі 6 272,93 грн., адже за стягнення 418 195,47грн. заборгованості судовий збір становить 6 272,93 грн., а не 6 272,94 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОСТУДІЯ (79015, м. Львів, вул.Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, офіс 314Б, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ АДВАНС (29000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний ) 418 195,47 грн. заборгованості та 6 272,93 грн. судового збору.

У судовому засіданні 21.03.2016р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 22.03.2016р.

Суддя Яворський Б.І.