РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2016Справа №910/184/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Одесгаз»

До Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія

«Нафтогаз України»

Про стягнення 477 122,43 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Жидков А.М. - по дов. № 21/17-129 від 03.02.2016

від відповідача Станішевський І.С. - по дов. № 14-125 від 13.05.2014

Суть спору :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Публічного акціонерного товариства «Одесгаз» про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 477 122,43 грн. - 3% річних за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору на розділ природного газу № 14/2723/13 від 28.02.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2016 порушено провадження у справі № 910/184/16 та призначено справу до розгляду на 28.01.2016.

Позивачем в судовому засіданні 28.01.2016 подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 497 284,45 грн., з яких: 5 664,23 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 491 620,22 грн. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/184/16 від 28.01.2016, у зв'язку з невиконанням відповідачем вимог ухвали про порушення провадження у справі від 11.01.2016, розгляд справи був відкладений на 09.02.2016.

Відповідач у поданому в судовому засіданні 09.02.2016 відзиві на позовну заяву за наслідками здійсненого власного розрахунку вважає, що 3% річних становить 100 667,78 грн. та інфляційні втрати - 54 227,78 грн. При цьому зазначає, що з урахуванням п. 5.5. договору розрахунки за надані послуги здійснюються замовником на підставі актів надання послуг, які були складені набагато пізніше ніж надані послуги у відповідний місяць.

Відповідачем в судовому засіданні 09.02.2016 подано клопотання про продовження строку вирішення спору у справі № 910/184/16 на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2016 у відповідності до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк вирішення спору у справі № 910/184/16 на 15 днів.

В судовому засіданні 09.02.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 10.03.2016.

09.03.2016 на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення.

Відповідачем 10.03.2016 до відділу діловодства суду подано додаткові пояснення.

В судовому засіданні 10.03.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 17.03.2016.

В судовому засіданні 17.03.2016, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.02.2013 між Публічним акціонерним товариством «Одесгаз» (газорозподільне підприємство, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (замовник, відповідач) було укладено договір на розділ природного газу № 14/2723/13 (далі - договір).

Відповідно до розділу ІІ договору

2.1. За договором газорозподільне підприємство зобов'язується у 2013 році надати Замовнику послугу з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності об'єктів замовника або його споживачів (далі - пункт призначення) відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін.

2.2. Замовник зобов'язується сплатити газорозподільному підприємству вартість послуги з транспортування природного газу ГРМ у розмірі, строки та порядку, передбаченими умовами договору.

Відповідно до п. 3.6. договору обсяг протранспортованого природного газу ГРМ підтверджується підписаним сторонами актом наданих послуг з транспортування природного газу ГРМ (далі - акт наданих послуг), що оформлюється на підставі даних комерційних вузлів обліку.

Згідно з п. 3.7. договору газорозподільне підприємство до 12-го (дванадцятого) числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний місяць, які підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою газорозподільного підприємства.

Відповідно до п. 3.8. договору замовник протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов'язується повернути газорозподільному підприємству один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою замовника (для юридичних осіб), або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг.

В матеріалах справи наявні наступні акти надання послуг з транспортування газу ГРМ на загальну суму 64 127 551,00 грн.:

№ 1.1. від 28.02.2013 за транспортування газу за січень 2013 року

№ 1.2 від 30.09.2013 за транспортування газу за січень 2013 року

№ 1.3 від 31.10.2013 за транспортування газу за січень 2013 року

№ 2.1 від 31.05.2013 за транспортування газу за лютий 2013 року

№ 2.2 від 30.09.2013 за транспортування газу за лютий 2013 року

№ 2.3 від 31.10.2013 за транспортування газу за лютий 2013 року

№ 3.1 від 31.05.2013 за транспортування газу за березень 2013 року

№ 3.2 від 30.09.2013 за транспортування газу за березень 2013 року

№ 3.3 від 31.10.2013 за транспортування газу за березень 2013 року

№ 4.1 від 31.05.2013 за транспортування газу за квітень 2013 року

№ 4.2 від 30.09.2013 за транспортування газу за квітень 2013 року

№ 4.3 від 31.10.2013 за транспортування газу за квітень 2013 року

№ 5.1 від 31.05.2013 за транспортування газу за травень 2013 року

№ 5.2 від 30.09.2013 за транспортування газу за травень 2013 року

№ 6.1 від 30.06.2013 за транспортування газу за червень 2013 року

№ 6.2 від 30.09.2013 за транспортування газу за червень 2013 року

№ 7.1 від 31.07.2013 за транспортування газу за липень 2013 року

№ 7.2 від 30.09.2013 за транспортування газу за липень 2013 року

№ 8.1 від 31.08.2013 за транспортування газу за серпень 2013 року

№ 8.2 від 30.09.2013 за транспортування газу за серпень 2013 року

№ 9 від 30.09.2013 за транспортування газу за вересень 2013 року

№ 10 від 31.10.2013 за транспортування газу за жовтень 2013 року

№ 11 від 30.11.2013 за транспортування газу за листопад 2013 року

№ 12 від 31.01.2014 за транспортування газу за грудень 2013 року

Спір виник в зв'язку з тим, що внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем зобов'язань за договором позивачем нараховані збитки від зміни індексу інфляції в розмірі 5 664,23 грн. та 491 620,22 грн. - 3% річних.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 3.10. договору визначено, що акти наданих послуг є підставою для остаточних розрахункових замовника з газорозподільним підприємством.

Відповідно до п. 5.5 договору розрахунки за надані послуги здійснюються замовником у безготівковій формі шляхом перерахування відповідних сум на розрахунковий рахунок газорозподільного підприємства на підставі акту наданих послуг, зазначеного в пункті 3.6. цього договору. Остаточний розрахунок за фактично надані послуги здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем надання послуг.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов контракту, у визначені строки оплату за послуги транспортування газу повністю не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті отриманих автомобілів, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 5 664,23 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 491 620,22 грн. - 3% річних.

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Суд не погоджується з розрахунками позивача, оскільки позивач визначає прострочення після 20-го числа місяця наступного за місяцем транспортування газу.

Дане визначення початку строку прострочення є хибним, з огляду на наступне

За умовами п.п. 3.7, 3.8, 5.5 договору сторони обумовили здійснення оплати наданих послуг до 20-го числа місяця наступного за місяцем надання послуг на підставі актів які мали були надані позивачем відповідачу до 12 числа місяця наступного за звітним, та підписані відповідачем протягом трьох днів.

При цьому умовами договору (п.п. 3.6, 5.5) визначено, що підставою для розрахунків є акти наданих послуг, які як свідчать матеріали справи були підписані набагато пізніше ніж передбачено договором.

Таким чином, прострочення оплати за надані послуги транспортування газу слід обраховувати після 20-го числа місяця наступного за датами складення відповідних актів.

Оскільки акт № 1.1 надання послуг з транспортування природного газу за січень 2013 року підписаний сторонами 28.02.2013, то нарахування слід проводити з 21.03.2013.

Акти №№ 2.1, 3.1, 4.1 надання послуг з транспортування природного газу за період з лютого 2013 року по квітень 2013 року складені лише 31.05.2013.

Оскільки акти за січень - квітень 2013 року підписано сторонами 31.05.2013, кінцевою датою розрахунків за якими є 20.06.2013, то нарахування за актами за січень - квітень 2013 року слід проводити починаючи з 21.06.2013.

Також, акти №№ 1.2, 2.1, 3.2, 4.2, 5.2, 6.2, 7.2, 8.2 надання послуг з транспортування природного газу за період з січня 2013 року по серпень 2013 року складені лише 30.09.2013.

Оскільки акти за січень-серпень 2013 року підписано сторонами 30.09.2013, кінцевою датою розрахунків за якими є 20.10.2013, то нарахування за актами за січень - серпень 2013 року слід проводити починаючи з 21.10.2013.

Крім того, акти №№ 1.3, 2.3, 3.3, 4.3 надання послуг з транспортування природного газу за період з січня 2013 року по квітень 2013 року складені лише 31.10.2013, а тому кінцевою датою розрахунків за якими є 20.11.2013. Отже нарахування за актами за січень - квітень 2013 року слід проводити починаючи з 21.11.2013.

За розрахунками суду розмір збитків від зміни індексу інфляції є більшим ніж заявлений позивачем, однак враховуючи що суд не наділений правом виходити за межі позовних вимог, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 5 664,23 грн. збитків від зміни індексу інфляції підлягають задоволенню повністю.

За результатами здійснення судом власного перерахунку 3% річних складають 105 862,67 грн.

В іншій частині нарахованих 3% річних позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки розрахунок здійснений з порушенням чинного законодавства України та умов укладеного між сторонами договору.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Одесгаз» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Одесгаз» (65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1, ) 5 664 (п'ять тисяч шістсот шістдесят чотири) грн. 23 коп. збитків від зміни індексу інфляції, 105 862 (сто п'ять тисяч вісімсот шістдесят дві) грн. 67 коп. - 3% річних, 1 672 (одна тисяча шістсот сімдесят дві) грн. 90 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

Повне рішення складено 18.03.2016.

СуддяВ.В.Сівакова