ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15.03.2016р. Справа № 917/391/16

Суддя Безрук Т.М., розглянувши матеріали

за позовом Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул.Зигіна, буд. 1, м.Полтава, 36000

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 36000

про стягнення 2512,50 грн.

встановив:

Згідно п. 3 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VІ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір. За ст. 2 цього Закону платника судового збору є, зокрема, юридичні особи, які звертаються до суду.

Згідно з підп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

В ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 25.12.2015р. № 928-VIIІ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016р. установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1378,00 грн.

Отже, позовні вимоги про стягнення 29240,00 грн. підлягають оплаті судовим збором у розмірі 1218,00 грн.

За даною позовною заявою позивач не сплатив судовий збір. Натомість подав клопотання про відстрочення сплати судового збору до вирішення спору по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може за своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній в частині першій цієї статті.

В п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» розяснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору позивач посилається на те, що у тимчасовому кошторисі позивача на І квартал 2016р. видатки на сплату судового збору не передбачені. Позивач матиме можливість сплатити судовий збір лише після надходження кошторису на 2016 рік, в якому будуть закладені відповідні видатки.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VIII) Антимонопольний комітет України та його територіальні органи не входять до переліку осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Як свідчить наданий тимчасовий кошторис позивача на І квартал 2016р., кошти на діяльність позивача виділялися, відповідач не перебуває в тяжкому матеріальному становищі.

Враховуючи положення статті 129 Конституції України, за якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням позивача з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

З огляду на викладене, клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Не подання належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку є підставою для повернення позову без розгляду за п. 4 ст. 63 ГПК України.

Згідно з ч.3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток (на адресу позивача): позовна заява (вхід. № 447/16 від 14.03.2016 р.) з додатками, клопотання про відстроченнясплати судового збору з додатками.

Суддя Безрук Т.М.