ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.02.2016 Справа № 905/3512/15

Суддя господарського суду Донецької області Тоцький С.В.

при секретарі судового засідання Асмановій Е.Е.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Оздоровчий центр Фітнес клуб Атлетік, м.Донецьк

до відповідача 1: товариства з обмеженою відповідальністю Будгуд, м. Донецьк

до відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю Донецьке регіональне виробничо-торгівельне обєднання Донецькпромресурси, м. Донецьк

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів приватне підприємство Фонд помощи правоохранительным органам Отечество,

м. Донецьк

про стягнення 1327750,62 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача 1: ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача 2: ОСОБА_2 за довіреністю;

від третьої особи - не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов, Товариством з обмеженою відповідальністю Оздоровчий центр Фітнес клуб Атлетік до Товариства з обмеженою відповідальністю Будгуд та Товариства з обмеженою відповідальністю Донецьке регіональне виробничо-торгівельне обєднання Донецькпромресурси, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 підприємство «Фонд помощи правоохранительным органам «Отечество» про стягнення суми заборгованості 1327750,62 грн. за договором поруки №15/12 П від 15.12.2014 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного договору поруки №15/12 П від 15.12.2014р. відповідачі взяли на себе зобовязання щодо виконання договору третьою осою, однак у встановлений строк їх не виконали, у результаті чого за утворилася заборгованість у розмірі 1322100,00грн., що стало підставою для нарахування 3% річних в сумі 5650,62грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача 1 та відповідача 2 у судове засідання зявився, через канцелярію суду надав відзив, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Третя особа у судове засідання не з'являлась, відзив на позовну заяву не надала. Про дату та час судового засідання відповідач була повідомлена належним чином.

За приписами п.3.9.1.Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" доказом повідомлення сторони про час і місце розгляду справи в разі неповернення ухвали підприємством звязку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового звязку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Тобто третя особа була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, однак у судове засідання не з'являлась, свого представника не направила, своїм правом на участь у судовому засіданні не скористалась.

При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Також за приписами п.3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відтак відповідно до положень ст.75 Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За клопотанням представника позивача та представника відповідачів справа слухалась без фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до статей 9, 10 Конституції України, статті 9 Європейської хартії регіональних мов або мов меншин (ратифікована Законом України від 15 травня 2003р. N802), статті 3 Декларації прав національностей України ( від 1 листопада 1991р. N1771), статті 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статті 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» (від 03 липня 2012р. №5029-VІ) та клопотання представників сторін, справа розглядалась російською мовою.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів, господарський суд встановив:

15.12.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий центр «ФІТНЕС КЛУБ «АТЛЕТИК» (за договором Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДГУД» (позивач, за договором Поручитель-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецьке регіональне виробничо-торгівельне обєднання «Донецькпромресурси» (Поручитель-2) укладено договір поруки № 15/12 П.

Пунктом 1.1. договору встановлено, що поручителі спільно поручаються перед кредитором за виконання приватним підприємством «Фонд помощи правоохранительным органам «Отечество», ідентифікаційний код юридичної особи 31330748, свої обовязків за договором №15/12О від 15.12.2014р. укладеним між Кредитором та Боржником, як наявних, так і тих, що виникають у майбутньому.

Відповідно до умов п.1.2. порукою за цим договором забезпечується виконання основного зобовязання у повному обсязі.

Згідно приписів п.2.1 договору поруки порукою за цим договором забезпечується виконання основного зобовязання боржника щодо:

Пунктом 2.1.1 сплати Кредитору суми основного боргу в розмірі 1 322 100,00 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Умовами п.2.1.2 Сплати Кредитору пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення, у випадку прострочення Боржником визначених основним зобовязанням строків (термінів) сплати суми основного боргу.

Приписами п.2.1.3 Відшкодування Кредитору збитків, заподіяних у звязку з невиконанням або неналежним виконанням Боржником основного зобовязання.

Відповідно до п.п.3.1.1 пункту 3.1 договору поруки ТОВ «БУДГУД» та ТОВ «Донецьке регіональне виробничо-торгівельне обєднання «Донецькпромресурси», як поручителі, зобовязані у випадку порушення (невиконання або неналежного виконання) Боржником основного зобовязання у встановлені в нього строки (терміни), виконати основне зобовязання за Боржником не пізніше першого робочого дня, наступного за днем (датою) спливу строку (терміну) виконання основного зобовязання, незалежно від одержання відповідної вимоги від Кредитора.

Пунктом 3.1.2 договору встановлено, що поручителі зобовязані самостійно контролювати своєчасність виконання Боржником зобовязань перед Кредитором.

Як вбачається з Основного зобовязання, яке виникло з Договору №15/12 О від 15.12.2014р., ТОВ «Оздоровчий центр «ФІТНЕС КЛУБ «АТЛЕТИК» зобовязалось надати ПП «Фонд помощи правоохранительным органам «Отечество» у власність для використання у господарській діяльності суму грошових коштів у розмірі 1 322 100,00 грн., а ПП «Фонд помощи правоохранительным органам «Отечество» зобовязалось повернути таку ж суму грошових коштів у строк (термін) до 15.10.2015р. включно.

На виконання цього договору позивачем було перераховано грошові кошті у розмірі 1 322 100,00грн. на рахунок ПП «Фонд помощи правоохранительным органам «Отечество», що підтверджується платіжними дорученнями №470, 472,473, 474 від 15.12.2014р., №№476, 477, 478, 479, 480, 481, 482, 483, 484, 485, 486, 487, 488 від 16.12.2014р., №492 від 17.12.2014р.

Проте, ПП «Фонд помощи правоохранительным органам «Отечество» зобовязання по поверненню суми в розмірі 1 322 100,00 грн. не виконало, чим порушило основне зобовязання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Згідно вимог передбачених ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, відповідно до приписів частини 1 ст. 12 ЦК України.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, згідно вимог передбачених ст.13 ЦК України.

Згідно з положеннями ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи судового захисту цивільних прав та інтересів встановлені статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 ГК України, цими нормами встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст.509 Цивільного кодексу України та ст.173 Господарського кодексу України , зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Частиною першою статті 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно вимог частини 2 статті 11 ЦК України та ст.174 ГК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 67 Господарського кодексу України передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

В силу вимог передбачених ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Згідно приписів статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до приписів ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів частини 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній форм досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнута згода.

Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів ч.1 ст.533 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. (ч.2. ст.533 ЦК України).

За приписами ч.1 ст.534 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 541 Цивільного кодексу України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (частина 1 ст.543 ЦК України).

Відтак, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт невиконання третьою особою зобов'язань, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення заборгованості за вказаним Договором в розмірі 1 3217 750,62 грн. є обґрунтованими.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 5650,62грн. суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог частини 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитору зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача щодо застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового зобовязання у вигляді стягнення нарахованих 3% річних за прострочення виконання грошових зобовязань в сумі 5650,62грн. є обґрунтованими, арифметично вірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст.111-28 ГПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Аналогічна правова позиція щодо порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки Постанова Верховного Суду України від 02.09.2014 у справі № 6/5005/9535/2011.

Відповідно до вимог передбачених пунктом 4 частини 3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є - змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 4-3 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду зазначеної справи відповідачем не спростовано вимоги, які викладено у позовній заяви.

Згідно вимог передбачених ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтями 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до приписів ст.36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог передбачених ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідачів солідарно відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі вимог передбачених ст.ст.6, 8, 10, 19, 129 Конституції України, п.3.9.1., 3.9.2.Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", ст.ст.11-16, 525, 526, 530, 533, 534, 546, 549, 550, 559, 610-612, 625- 629, 638 ЦК України, ст.20, 67, 174, 193 ГК України та керуючись ст.ст.1, 2, 2-1, 4-2, 4-3, 4-5, 4-6, 12, 15, 20, 22, 27, 28, 32-34, 36, 43, 49, 74, 75,77, 81-1, 82-85, 111-28 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Оздоровчий центр Фітнес клуб Атлетік до Товариства з обмеженою відповідальністю Будгуд та Товариства з обмеженою відповідальністю Донецьке регіональне виробничо-торгівельне обєднання Донецькпромресурси, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 підприємство «Фонд помощи правоохранительным органам «Отечество» про стягнення суми заборгованості 1327750,62 гривень за договором поруки №15/12 П від 15.12.2014 року, задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДГУД» (83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 41Д, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю Донецьке регіональне виробничо-торгівельне обєднання Донецькпромресурси (83001, м.Донецьк, пр.Маяковського,16, ідентифікаційний код 20345385) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Оздоровчий центр Фітнес клуб Атлетік (83000, м. Донецьк, пр. Маяковського, 16, ідентифікаційний код 25333760) суму заборгованості у розмірі 1327750,62 грн.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДГУД» (83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 41Д, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю Донецьке регіональне виробничо-торгівельне обєднання Донецькпромресурси (83001, м.Донецьк, пр.Маяковського,16, ідентифікаційний код 20345385) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Оздоровчий центр Фітнес клуб Атлетік (83000, м. Донецьк, пр. Маяковського, 16, ідентифікаційний код 25333760) судовий збір у сумі 19916,26 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст судового рішення виготовлений та підписаний 26.02.2016р.

Суддя С.В. Тоцький