КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р. Справа№ 910/24187/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Ткаченка Б.О.

при секретарі Волуйко Т.В.

представники сторін:

позивача: Лев Р.В. - довіреність б/н від 07.09.2015;

відповідача: Книш М.Б. - довіреність № 00/24/14-15 від 23.12.15;

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2015

у справі № 910/24187/15 (головуючий суддя Мудрий С.М.)

за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Добровулик"

до публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд"

про стягнення 55 924,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.11.2015 у справі №910/24187/15 позов задоволено повністю, стягнуто з публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Добровулик" заборгованість в розмірі 42 698 грн. 48 коп. (вартість послуг на утримання будинку та прибудинкової території), індекс інфляції у сумі 12555 грн. 97 коп., три проценти річних у сумі 670 грн. 36 коп. та 1 218 грн. 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням публічне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з'ясуванні всіх обставин справи та порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 порушено апеляційне провадження, призначено розгляд апеляційної скарги на 29.02.2016.

08.02.2016 позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 29.02.2016, у зв'язку із виходом судді Синиці О.Ф. з лікарняного, раніше визначеного у складі колегії суддів відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/24187/15 колегію суддів у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Синиці О.Ф., Ткаченка Б.О.

29.02.2016 в судовому засіданні представник відповідача (апелянта) підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у позові. Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до Рішення установчих зборів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку по вул. Пчілки, 3-а в Дарницькому районі м. Києва, що оформлене Протоколом №1 від 19 лютого 2011 року, установчими зборами прийнято рішення про створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку по вулиці Пчілки, 3-а в Дарницькому районі міста Києва з назвою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Добровулик".

Пунктом 4 вказаного рішення було встановлено початкову щомісячну плату за утримання житлового комплексу для членів ОСББ в розмірі 2,75 грн. за один квадратний метр площі.

12 березня 2011 року Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією зареєстроване Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Добровулик", номер запису 1 014492.

27 червня 2012 року між ОСББ "Добровулик" та ТОВ "Новобудова" підписано Акт приймання-передачі житлового комплексу по вулиці О. Пчілки, З-а з балансу ТОВ "Новобудова" на баланс ОСББ "Добровулик".

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником нежилого приміщення №1 (групи приміщень №216) творча майстерня, площею 53,8 кв.м., нежилого приміщення №1 (групи приміщень №213) творча майстерня, площею 69,50 кв.м., нежилого приміщення №1,2 (групи приміщень №214) творча майстерня, площею 67,20 кв.м., які розташовані у житловому будинку № 3-а по вул. Олени Пчілки в м. Києві, що підтверджується відповідно свідоцтвом про право власності на нежиле приміщення № САС 923382 від 12.08.2010 року, свідоцтвом про право власності на нежиле приміщення № САС 923383 від 12.08.2010 року та свідоцтвом про право власності на нежиле приміщення № САС 923384 від 12.08.2010 року. Зазначені приміщення фактично входять до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Добровулик".

Згідно з рішенням засідання правління ОСББ "Добровулик", яке оформлене Протоколом №12 від 12.09.2012 року, було встановлено для власників нежитлових приміщень підвищений коефіцієнт 1,6 до тарифу за участь у витратах з утримання спільного майна.

За доводами позивача, відповідач не сплачує вартість послуг на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: м, Київ, вул. О. Пчілки, 3-а у період з 01.07.2012 року по липень 2015 року включно, які фактично споживає, в результаті чого у нього виникла основна заборгованість за комунальні послуги у розмірі 42 698,48 грн.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 (далі - Правила).

Згідно з п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що в силу частин 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти; цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд.

Відповідно до ч. 3 статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв на:

1) проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком, погодженим з виконавчими органами місцевих рад або місцевими державними адміністраціями згідно з нормативними документами. Допустима тривалість перерв у наданні послуг, їх періодичність встановлюються Кабінетом Міністрів України на підставі стандартів, нормативів, норм, порядків та правил експлуатації, проведення випробувань теплових мереж, поточного і капітального ремонтів, реконструкції об'єктів житлового фонду;

2) міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами;

3) ліквідацію наслідків аварій або дії обставин непереборної сили. Перерва у наданні комунальних послуг, яка виникла внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, має бути ліквідована у найкоротші терміни, що визначаються нормативними документами. Якщо ліквідація наслідків аварії або дії обставин непереборної сили потребує більше однієї доби, виконавець/виробник спільно з органами місцевого самоврядування здійснює заходи щодо зменшення її негативного впливу на споживачів.

Згідно з п. 5 ч. 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" (далі - Закон про ОСББ).

Відповідно до ч. 4 ст. 4 цього Закону основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

За змістом ст. 10 Закону про ОСББ вищим органом управління об'єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку (ч. 6 ст. 13 зазначеного Закону в редакції, що діяла до 01.07.2015 року).

Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 22 Закону про ОСББ (в редакції, що діяла до 01.07.2015 року) у разі, якщо правління об'єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об'єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об'єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості з плати за відповідними рахунками у примусовому порядку.

Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником приміщення і, у свою чергу, співвласником будинку, в якому створено ОСББ, однак не є членом цього об'єднання, зобов'язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об'єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. При цьому ні Законом про ОСББ, ні іншими законодавчими актами України не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування розмірів внесків і платежів, визначених загальними зборами ОСББ.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 1 квітня 2015 року у справі N 916/2197/13 (N 3-28гс15) та від 11 листопада 2015 року у справі N 914/189/14 (N 3-945гс15).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

12.01.2015 року позивач звернувся до відповідача з листом за вих. №01/01-15 (вхідний номер відповідача 00074/0/1-15 від 15.01.15 року) в якому просив оплатити заборгованість за період з 01.07.12 року по 31.12.14 року (включно) за 4-ри нежилі приміщення на загальну суму - 35772,00 грн.

11.02.2015 року листом за вих. №02/02-15 позивач повторно звернувся до відповідача з проханням оплатити заборгованість, з наданням відповідних підтверджуючих документів (вхідний номер відповідача 000577/0/1-15 від 13.02.15р.).

27.08.2015 року листом за вих. № 27/8 позивач в черговий раз звернувся до відповідача з вимогою щодо сплати заборгованості, в тому числі і поточної, за період з 01.07.12р. по 31.07.15р. (включно). Вказане підтверджується описом вкладення у цінний лист та чеком УДППЗ "Укрпошта" від 27.08.2015 року.

28.08.2015 року листом за вих. № 28/08-15 позивач направив відповідачеві на підпис договори на участь власника нежитлових приміщень на утримання житлового комплексу, який відповідач отримав 01.09.2015 року. Вказане підтверджується описом вкладення у цінний лист та чеком УДППЗ "Укрпошта" від 28.08.2015 року. Однак, станом на 07.09.2015 року жодної відповіді чи оплати заборгованості від відповідача не надходило.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також згідно зі ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" кожний співвласник несе зобов'язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за надані комунальні послуги період з 01.07.2012 року по липень 2015 року у розмірі 42 698,48 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім цього, позивач, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань, просив суд стягнути з відповідача індекс інфляції у сумі 12555,97 грн., три проценти річних у сумі 670,36 грн. за період прострочення вказаний в розрахунку заборгованості (з врахуванням направленої вимоги про сплату заборгованості від 12.01.2015).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказані позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийнятті оскаржуваного судового рішення місцевий господарський суд, керуючись, зокрема, приписами наведених норм, на підставі повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи і перевірки їх наявними доказами з урахуванням визначених позивачем меж позовних вимог, дійшов правомірного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Таким чином, наведене вище та докази, які містяться в матеріалах справи, спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 02.11.2015 у справі № 910/24187/15 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 02.11.2015 у справі №910/24187/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/24187/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді О.Ф. Синиця

Б.О. Ткаченко