ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2016 р. Справа №35/74

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: судді Науменка І.М. - доповідача

суддів: Вечірка І.О., Кузнецова В.О.,

при секретарі судового засідання: Петровська А.В.,

від скаржника: Кузьміна І.С., представник, довіреність №20-22/689 від 30.12.2015 р.;

від відповідача: Клименкова Я.А., представник, довіреність №131/1001 від 12.05.2015 р.;

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2015р. у справі №35/74

за позовом Державного підприємства "Енергоринок", м.Київ

до відповідача Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго", м.Дніпропетровськ

про стягнення 72 972 375,02 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2015р. (суддя Петренко І.В.) у справі №35/74 скаргу від 16.10.2015р. за вих.№26575/1001 на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - задоволено. Визнано незаконними дії щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору. Скасовано постанову про стягнення виконавчого збору №16992312 від 23.09.2015р.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що при прийнятті оскаржуваної постанови державним виконавцем не враховано часткове добровільне погашення боржником суми, стягнутої на користь позивача на підставі рішення годарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2007р. у справі №35/74, а також, не враховано той факт, що ухвалою господарського суду від 24.12.2009р. у даній справі виконання зазначеного вище судового рішення суду розстрочено до грудня 2019р., відтак, прострочена заборгованість у відповідача - відсутня. Як наслідок, відсутні й підстави для стягнення з відповідача спірної суми виконавчого збору.

Не погодившись із згаданою вище ухвалою, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить ухвалу від 24.12.2009р. у справі №35/74 - скасувати, як необґрунтовану та безпідставну, та за результатами апеляційного провадження прийняти у справі нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги відповідача від 16.10.2015р. за вих.№26575/1001 на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.77 Господарського процесуального кодексу України та ст.28 Закону України "Про виконавче провадження".

В свою чергу, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач погоджується з висновками оскаржуваної ухвали, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст.25 ГПК України, здійснено заміну відповідача - Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" на Публічне акціонерне товариство "ДТЕК "Дніпрообленерго" (ухвала від 22.12.2015р. у справі №35/74, а.с.195 том 3).

Відповідно до ст.101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Отже, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні уповноважених представників сторін, колегією суддів встановлено наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2007р. у справі №35/74, що залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.12.2009р., стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" на користь Державного підприємства "Енергоринок" борг за електроенергію - 44 356 520,10 грн. заборгованості за електроенергією, 15 405 288,02 грн. інфляційних втрат, 4 106 838,23 грн. 3% річних та судові витрати. В частині стягнення 4 479 676,75 грн. - провадження у справі припинено. В решті позову - відмовлено.

На виконання зазначеного вище рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду 14.12.2009р. було видано наказ.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2009р. у даній справі №35/74 відстрочено виконання рішення суду від 15.05.2007р. до 01.01.2012р. та розстрочено виконання рішення згідно з графіком розстрочення з січня 2012р. по грудень 2019р. (а.с.10-13 том 3).

В свою чергу, 20.01.2010р. постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №16992312 щодо примусового стягнення з ВАТ "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" на користь ДП "Енергоринок" заборгованості згідно наказу господарського суду Дніпропетровської області №35/74 від 14.12.2009р. (а.с.1, 27 том 3). Встановлено семиденний термін з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження для виконання боржником рішення суду у добровільному порядку.

Таким чином, як вірно встановлено місцевим господарським судом, на час прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження та встановлення державним виконавцем строку для добровільного виконання боржником рішення суду (20.01.2010р.), ухвалою господарського суду від 24.12.2009р. вже був визначений обов'язок для боржника (відповідач) розпочати виконання рішення суду від 15.05.2007р. у справі №35/74 з 01.01.2012р.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 27.07.2010р. виконавче провадження №16992312 було зупинено, у зв'язку із відстрочкою виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2007р. у справі №35/74 (а.с.28 том 3).

В свою чергу, 23.09.2015р. постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження №16992312 було поновлено, з огляду на усунення обставин, які стали підставою для його зупинення, та того ж дня направлено в адресу боржника (відповідача) іншу постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 23.09.2015р. про стягнення з останнього виконавчого збору на підставі ч.ч.1,7 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» у розмірі 6 389 265,04 грн., що становить 10% від суми, що підлягає стягненню з боржника за виконавчим документом (а.с.76 том 3).

Разом з цим, відповідно до п.3.7.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень зазначено, що у випадку якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до початку його примусового виконання, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником самостійно.

В той же час, як вірно встановлено місцевим господарським судом, на момент прийняття зазначеної вище постанови від 23.09.2015р. про стягнення виконавчого збору, залишок заборгованості відповідача перед позивачем за виконавчим документом становив 52 798 186,85 грн. Тоді як виконавчий збір був стягнутий з відповідача з розрахунку 10% від суми, зазначеної у виконавчому документі (6 389 265,04 грн.), а не від реальної суми заборгованості (52 798 186,85 грн.).

Слід зазначити також, що матеріалами справи підтверджується факт належного виконання відповідачем (боржником) вимог ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2015р., а саме, щомісячної сплати на розрахункові рахунки ДП "Енергоринок" заборгованості у розмірі 203 501,36 грн., починаючи з січня 2012р. Більш того, відповідач систематично повідомляв виконавчу службу про часткове погашення ним суми заборгованості відповідними листами з доданими до них копіями платіжних доручень (а.с.29-67 том 3).

Таким чином, як встановлено господарським судом першої інстанції та апеляційним господарським судом, станом на час прийняття оскаржуваної ухвали від 09.11.2015р., заборгованість відповідача перед позивачем становила 10 175 067,76 грн. (8 033 433,62 грн. інфляційних втрат + 2 141 634,14 грн. 3% річних). Прострочена заборгованість у відповідача за виконавчим документом була відсутня. Даний факт підтверджений також наявною у справі довідкою позивача (стягувача) та визнаний його уповноваженим представником у судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.28, ч.4 ст.36 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10% суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Натомість, виконавчою службою факт часткового погашення відповідачем заборгованості, факт надання боржникові ухвалою від 24.12.2009р. розстрочки виконання рішення суду до грудня 2019р. включно та, як наслідок, відсутність у останнього прострочки виконання судового рішення, - не врахований.

Більш того, слід зауважити на тому, що основною базою про здійсненні виконавчих дій є Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень. Відомості вносяться до Єдиного державного реєстру державним виконавцем одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється дія (п.1.12., 1.12.1 Наказу Міністерства Юстиції України №512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень»).

В той же час, станом на момент звернення відповідача зі скаргою на дії ДВС за вказаними параметрами запиту в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень містились відомості, внесені головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо сплати щомісяця ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» заборгованості у розмірі 203 501,36 грн. Наведене свідчить про обізнаність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про своєчасне добровільне внесення ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» визначених ухвалою від 24.12.2015р. платежів на виконання судового рішення від 15.05.2007р. у справі №35/74.

Доводи ж апеляційної скарги обставини, що встановлені в оскаржуваній ухвалі суду, не спростовують. В свою чергу, посилання скаржника на те, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, якою встановлено строк для самостійного виконання боржником рішення суду до 20.01.2010р., не скасована та сторонами не оскаржувалась, колегією суддів апеляційної інстанції до уваги не приймаються, адже державний виконавець за ст.19 Конституції України повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом України "Про виконавче провадження".

Враховуючи викладене вище, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не знаходить. Натомість, погоджується з викладеним в ухвалі від 09.11.2015р. висновком місцевого господарського суду про неправомірність дій Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають у прийнятті постанови про стягнення виконавчого збору №16992312 від 23.09.2015р. та наявність правових підстав для визнання цієї постанови недійсною.

Враховуючи відмову в задоволенні апеляційної скарги, витрати на апеляційне оскарження, згідно зі ст.49 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.101, 103-105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2015р. у справі №35/74 - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у двадцятиденний строк.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 16.03.2016р.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов