ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2016 р. Справа № 911/346/16

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/346/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Вайн»,

м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2»,

м. Вишгород

про стягнення 28144,27 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність б/н від 17.02.2016;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юні Вайн» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2» (відповідач) про стягнення 28144,27 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки № 110512-1/1033 від 05.11.2012, в частині своєчасної оплати отриманого товару, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 15234,42 грн., з огляду на наявність якої позивачем нараховано 11787,85 грн. інфляційних втрат та 1121,00 грн. 3 % річних.

Ухвалою суду від 05.02.2016 порушено провадження у справі № 911/346/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 24.02.2016 розгляд справи, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, відкладено.

В судових засіданнях 24.12.2015 та 14.03.2016 представником позивача підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судові засідання 24.02.2016 та 14.03.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча відповідач належним чином повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчить відбиток штампу канцелярії суду на звороті у нижньому лівому куті ухвал суду від 05.02.2016 та від 24.02.2016 щодо направлення їх копій відповідачу. При цьому, суд відзначає, що ухвали суду направлялись відповідачу на вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресу місцезнаходження відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Вимоги ухвал суду від 05.02.2016 та від 24.02.2016 відповідач не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, до суду не надіслав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2012 між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладений Договір поставки № 110512-1/1033, відповідно до умов п. 1.1 якого постачальник взяв на себе обовязок поставляти та передавати у власність покупця товари, згідно із замовленнями покупця та товаросупроводжувальною документацією, а покупець в свою чергу взяв на себе обовязок приймати та оплачувати вартість такого товару. Покупець надає замовлення постачальнику на підставі Специфікації, затвердженої сторонами та чинної на дату замовлення, в якій наведений список товарів, що поставляються за договором та їх ціни.

Умовами п.п. 2.1, 2.7 договору визначено, що постачальник поставляє товари до відповідної філії, магазину покупця, який вказаний в замовленні, у відповідній кількості та належної якості. Право власності і ризик випадкової загибелі або пошкодження товарів переходить від постачальника до покупця з покупця з моменту, коли товари поставлені покупцеві та вивантаженими на приймальну платформу магазину, і сторони підписали накладну, що засвідчує отримання товару покупцем.

Відповідно до п. 3.3 договору, в редакції Додатку № 3 до договору «Спеціальні умови» від 05.11.2012, між сторонами визначено, що покупець здійснює вчасний розрахунок за товари. Покупець оплачує реалізовані товари за період один календарний тиждень у магазинах покупця, протягом 10 банківських днів з дня закінчення календарного тижня, за умови, що постачальник надасть належним чином оформлені рахунки та накладні на адресу покупця, протягом не більш ніж 7 днів з дня поставки.

Умовами п. 8.1 визначено, що договір укладений строком до 31.12.2012, проте який може бути продовжено автоматично на додаткові однорічні терміни у випадку, якщо не менш ніж за 30 днів до закінчення строку його дії будь-яка із сторін не повідомить іншу письмово про свій намір припинити його дію.

Позивач, належним чином та в повному обсязі виконував взяті на себе, згідно з умовами договору зобовязання, поставивши відповідачу товар, всього на загальну суму 15912,72 грн. про що свідчать наявні в матеріалах справи копії видаткових накладних № 495 від 18.11.2013 на суму 479,52 грн., № 460 від 01.11.2013 - 239,76 грн., № 455 від 01.11.2013 - 914,40 грн., № 472 від 21.10.2013 - 239,76 грн., № 249 від 01.07.2013 - 4806,72 грн., № 251 від 04.07.2013 - 567,36 грн., № 263 від 11.07.2013 - 1179,36 грн., № 273 від 19.07.2013 - 567,36 грн., № 272 від 19.07.2013 - 567,36 грн., № 280 від 26.07.2013 - 239,76 грн., № 320 від 23.08.2013 - 479,52 грн., № 335 від 05.09.2013 - 567,36 грн., № 376 від 27.09.2013 - 1046,88 грн., № 246 від 28.06.2013 - 4017,60 грн. Зазначені видаткові накладні підписані в двосторонньому порядку представниками позивача та особою уповноваженою відповідачем на отримання товару у пункті його поставки, і скріплені печатками та штампами сторін.

Крім того, до матеріалів справи додані копії товарно-транспортних накладних, у кількості 13 штук, які свідчать про поставку товару позивачем до пунктів отримання його покупцем.

Претензій щодо якості чи кількості отриманого товару від відповідача не надходило.

Однак, порушуючи умови договору відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобовязання в частині своєчасної оплати отриманого товару, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 15235,42 грн.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідач в судові засідання 24.02.2016 та 14.03.2016 не зявився, письмових пояснень чи доказів оплати товару не надав, факт порушення відповідачем зобовязань судом встановлено та по суті не оспорений відповідачем.

Оскільки заборгованість відповідача в частині оплати переданого позивачем на підставі Договору поставки № 110512-1/1033 від 05.11.2012 товару, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 15234,42 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Також, у звязку із неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо оплати отриманого товару, позивач, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача 1121,00 грн. 3 % річних та 11787,85 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 19.07.2013 по 01.02.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, наявний в матеріалах справи, є арифметично вірним, вимоги позивача про стягнення з відповідача 11787,85 грн. інфляційних втрат та 1121,00 грн. 3 % річних визнаються судом та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведе вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при повному задоволені позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Край - 2» (07300, АДРЕСА_1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Вайн» (03680, м. Київ, вул. Червоноармійська, 72, офіс 147, ) 15 234 (п'ятнадцять тисяч двісті тридцять чотири) грн. 42 коп. заборгованості, 11 787 (одинадцять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 85 коп. інфляційних втрат, 1 121 (одну тисячу сто двадцять одну) грн. 00 коп. 3 % річних та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 21.03.2016

Суддя О.О. Христенко