ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2016 р. Справа № 911/169/16

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Українська фармацевтична компанія (02660, м. Київ, вул. Старосільська, буд. 1 У)

до Публічного акціонерного товариства Радикал банк (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Леніна, буд. 2-В)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЕТС (84201, АДРЕСА_1

про визнання зобовязань припиненими

суддя Шевчук Н.Г.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 (дов. б/н від 15.12.2015);

від відповідача ОСОБА_3 (дов. №3321/15 від 13.11.2015).

суть спору:

До господарського суду Київської області звернулось ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Українська фармацевтична компанія (позивач) з позовом до Публічного акціонерного товариства Радикал банк (відповідач), в якому позивач просить:

- визнати припиненими зобовязання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Українська фармацевтична компанія перед Публічним акціонерним товариством Радикал банк за кредитним договором №КЛ-6004/1-980 від 24.09.2014 на відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, у звязку з чим

- визнати припиненою іпотеку нерухомого майна, а саме: комплекс майновий, загальною площею 716 (сімсот шістнадцять) квадратних метрів, що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Ладижин, вул. Леніна; нежитлова нерухомість з всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном комплекс будівель та споруд, загальною площею 1217,3 (одна тисяча двісті сімнадцять цілих три десятих) квадратних метрів, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тростянецький район, с. Оляниця, вул. Привокзальна, буд. 11 за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 від 24.09.2014 та зареєстрований в реєстрі за №1463;

- визнати припиненими зобовязання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Українська фармацевтична компанія перед Публічним акціонерним товариством Радикал банк за договором про надання овердрафту №6004-О-2 від 12.03.2015, у звязку з чим

- визнати припиненою заставу товарів в обороті за договором застави товарів в обороті №ДЗТО/6004-О-2 від 12.03.2015.

Справа розглядається за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЕТС.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на повне та своєчасне виконання умов кредитного договору №КЛ-6004/1-940 від 24.09.2014 та договору про надання овердрафту №6004-О-2 від 12.03.2015.

Відповідач проти позову заперечив в повному обсязі, посилаючись на те, що трансакції, якими погашено заборгованість за вказаними договорами, здійснені банком в післяопераційний час і, як наслідок, є нікчемними в силу положень пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЕТС подало письмові пояснення, в яких просило задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглядати справу за відсутності його представника.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін суд

встановив:

24.09.2014 між Публічним акціонерним товариством Радикал банк (Банк) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Українська фармацевтична компанія (Позичальник) було укладено Кредитний договір №КЛ-6004/1-980 на відкриття відновлювальиої відкличної кредитної лінії (надалі - Кредитний договір), згідно якого Відповідачем було відкрито на користь Позивача відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом в розмірі 1 000 000 (один мільйон) гривень 00 (нуль) копійок, термін остаточного повернення кредиту 23 вересня 2016 року включно, процентна ставка за користування Кредитом/Траншем 28% (двадцять вісім процентів) річних.

12.03.2015 між Публічним акціонерним товариством Радикал банк та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Українська фармацевтична компанія було укладено Договір про надання овердрафту №6004-О-2 (надалі - договір Овердрафту), згідно якого Банк надає Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування шляхом сплати з поточного рахунку Позичальника №6004, відкритого в Банку, платіжних документів на суму, що перевищує залишок на такому рахунку, але в межах визначеного цим Договором ліміту Овердрафту, а Позичальник зобовязаний повернути Банку заборгованість за Овердрафтом та сплатити проценти за користування Овердрафтом та інші платежі на умовах, що передбачені цим Договором. При цьому ліміт Овердрафту складає 700 000 (сімсот тисяч) гривень 00 (нуль) копійок, розмір плати за користування Овердафтом - 40% річних, термін користування до 11.03.2016.

Відповідно до пункту 2.6 Кредитного договору моментом повернення Кредиту/Траншу кредиту/процентів/інших платежів відповідно до цього Договору вважається день зарахування відповідних сум на Позичковий та інші рахунки, зазначені в цьому договорі, та підтверджується випискою з позичкового рахунку.

Відповідно до пункту 3.4.2 Кредитного договору Позичальник має право до настання кінцевого терміну повернення заборгованості за Кредитом/Траншем кредиту здійснювати повне або часткове погашення Кредиту/Траншу кредиту та сплатити проценти за фактичний час користування кредитними коштами у порядку, передбаченому умовами цього Договору.

Станом на 09.07.2015 заборгованість Позивача за перед Банком становила:

за Кредитним договором (з урахуванням процентів) - 858 861,67 грн. (вісімсот пятдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят одна гривня 67 копійок);

за оговором Овердрафту (з урахуванням процентів) - 428 512,34 грн. (чотириста двадцять вісім тисяч пятсот дванадцять гривень 34 копійки).

Реалізуючи надане Кредитним договором та Договором овердрафту право Позивач здійснив дострокове погашення заборгованості перед Банком 09 липня 2015 року, що підтверджується платіжним дорученням №6937 від 09.07.2015 на суму 833 333,50 грн. (вісімсот тридцять три тисячі триста тридцять три гривні 50 копійок); платіжним дорученням № 8410 від 09.07.2015 на суму 25 528,17 грн. (двадцять пять тисяч пятсот двадцять вії гривень 17 копійок); платіжним дорученням №8388 від 09.07.2015 на суму 4 315,78 грн. (чотири тисячі триста пятнадцять гривень 78 копійок). Заборгованість за основним зобовязанням за Договором овердафту у сумі 424 196,56 грн. (чотириста двадцять чотири тисячі сто девяносто шість гривень 56 копійок) погашається відповідно до умов Договору овердрафту автоматично.

Дострокове погашення вказаної заборгованості також підтверджується випискою ПАТ Радикал банк за 09.07.2015 по поточному paxунку TOB Українська Фармацевтична Компанія №6004 та довідкою №1985/26-БТ від 09.07.2015, виданою ПАТ Радикал банк про відсутність заборгованості за Кредитним договором та договором Овердрафту .

Дострокове погашення кредиту було здійснено за рахунок коштів, отриманих від ТОВ ЕТС згідно Договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 09 липня 2015 року, відповідно до умов якого Позичальник зобовязується повернути поворотну фінансову допомогу в строк до 31 грудня 2016 року згідно графіку, визначеного в цьому Договорі.

Позивач зазначає, що в листопаді 2015 року ним було отримано повідомлення від Відповідача, відповідно до якого трансакції від 09.07.2015 щодо погашення заборгованості Позивача за Кредитним договором та договором Овердрафту є нікчемними згідно пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 № 452/БТ Про віднесення ПАТ Радикал банк до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 09.07.2015 № 130 Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ Радикал банк, згідно з яким з 10.07.2015 у Відповідача запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці з 10.07.2015 до 09.10.2015. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 08.10.2015 прийнято рішення №184 Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ Радикал банк та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку, відповідно до якого строк здійснення тимчасової адміністрації продовжили на один місяць по 09.11.2015 (включно).

Керуючись частиною 2 статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб уповноваженою особою Фонду ініційовано перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) Відповідачем протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, в результаті якої було виявлено ряд правочинів - трансакцій Банку щодо перерахування коштів, в тому числі трансакції від 09.07.2015 щодо погашення заборгованості Позивача за Кредитним договором та договором Овердрафту.

З посиланням на викладене та статті 37, 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб і статті 215, 216, 236 Цивільного кодексу України уповноваженою особою Фонду було повідомлено Позивача про нікчемність правочинів - трансакцій щодо перерахування коштів та виставлено вимогу Позивачу невідкладно здійснити оплату заборгованості по Кредитному договору в сумі 833333,50 грн. та договору Овердрафту в сумі 424196,56 грн., а також відсотків, нарахованих на дату повного виконання зобовязань Позивачем за вказаними договорами.

На думку позивача трансакції не підпадають за своєю правовою та економічною суттю під критерії нікчемності, визначені Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, а зобов'язання по кредитному договору №КЛ-6004/1-980 від 24.09.2014 та договору про надання овердрафту №6004-О-2 від 12.03.2015 ним виконані своєчасно та в повному обсязі.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини першої статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статтей 599, 598 Цивільного кодексу України припинення зобовязання означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин субєктивне право й кореспондуючий йому обовязок перестають існувати.

Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства й судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав та обовязків сторін (статті 3, 12-15, 16, 20 Цивільного кодексу України) слід дійти висновку про те, що у разі невизнання кредитором права боржника, передбаченого статтею 599 Цивільного кодексу України, на припинення зобовязання, таке право підлягає захисту судом за позовом боржника на підставі пункту першого частини другої статті 16 Цивільного кодексу України.

Така правова позиція послідовно втілювалася в постановах Верховного Суду України, який наголошував, зокрема, на тому, що відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Матеріали справи містять докази належного виконання позивачем умов Кредитного договору та договору Овердрафту. Кошти, отримані банком в рахунок погашення заборгованості та відсотків банком позивачеві не повернуті.

Таким чином, позивачем доведено належними та допустимими доказами виконання зобов'язання за Кредитним договором №КЛ-6004/1-980 від 24.09.2014 та договором про надання овердрафту №6004-О-2 від 12.03.2015.

Що стосується заперечень відповідача щодо нікчемності трансакцій, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, з 10.07.2015 у Відповідача запроваджено тимчасову адміністрацію.

Відповідно до частини другої статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобовязаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

В результаті перевірки правочинів уповноваженою особою Фонду (у тому числі договорів), вчинених (укладених) Відповідачем протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, було виявлено ряд правочинів - трансакцій Банку щодо перерахування коштів, в тому числі трансакції від 09.07.2015 щодо погашення заборгованості Позивача за Кредитним договором та договором Овердрафту.

Судом встановлено, що з посиланням на статті 37, 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, статті 215, 216, 236 Цивільного кодексу України уповноваженою особою Фонду було повідомлено Позивача про нікчемність правочинів - трансакцій щодо перерахування коштів та виставлено вимогу Позивачу невідкладно здійснити оплату заборгованості по Кредитному договору в сумі 833333,50 грн. та договору Овердрафту в сумі 424196,56 грн., а також відсотків, нарахованих на дату повного виконання зобовязань Позивачем за вказаними договорами.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У відповідності до частини другої статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Цивільним кодексом не передбачено можливість визнання судом дійсним правочину, який є нікчемним в силу частини третьої статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, проте у такому випадку висновок про визнання судом нікчемності правочину є правовою оцінкою, яка має бути викладена у мотивувальній частині судового рішення.

Щодо посилань відповідача на здійснення операцій банком в післяопераційний час, встановлений наказом чи іншим внутрішнім (локальним) документом банку, суд зазначає наступне.

Неробочий час не є підставою для визнання правочину нікчемним відповідно до статей 37, 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Так, згідно з підпунктів 1.4, 1.5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2013 року №254 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2003 року за № 559/7880, банки самостійно визначають систему організації операційної діяльності залежно від їх структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій тощо. Оброблення інформації про операції та її збереження мають виконуватися на серверах та/або іншій комп'ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України. Довідки/виписки про рух коштів, що формуються банками є технічними документами банку, сформованими із електронної системи обліку руху коштів по рахункам клієнтів, яка була сформована під час створення банківської проводки відповідальним працівником банку, однак це не свідчить про те, що грошові кошти чи платіжні доручення клієнтів надійшли саме в цей час.

Отже, законодавство не обмежує часові межі понять Операційний день та операційний час.

Таким чином, посилання відповідача на здійснення операцій банком в післяопераційний час не приймаються судом до уваги, оскільки наказ/внутрішній (локальний) документ банку, на який посилається відповідач, не є за своєю правовою суттю нормативно-правовим актом, прийнятим органом державної влади.

Відповідач також посилається на те, що вчинення трансакцій щодо перерахування коштів підпадає під ознаки нікчемності, визначені пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, згідно якої банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банну. Таке твердження Відповідача не може підтверджуватись виключно посиланням на приписи статтей 37, 38 Закону України Про систему гарантування фізичних осіб та їх тлумаченням, оскільки при кваліфікації правочину з огляду на мету його вчинення має враховуватись вина, яка доводиться такими засобами доказування, що можуть її підтвердити.

В розумінні статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб факт перерахування Позивачем грошових коштів в якості дострокового погашення заборгованості за Кредитним договором (договором Овердрафту) на підставі Кредитного договору (договору Овердрафту) не є підставою нікчемності трансакцій. Зазначена дія є питанням виконання Кредитного договору (договором Овердрафту) та відбулася після його укладення у порядку та у спосіб, визначений чинним законодавством України та вказаними договорами, через що відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України не може бути підставою недійсності правочину.

Також необхідно зазначити, що виходячи з буквального тлумачення пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб нікчемними можуть бути визнані укладені банком правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу, тобто відчуження, майна банку з метою надання окремим кредиторам пільг.

Відповідачем згідно вищезазначених трансакцій не здійснювався платіж та не передавалось будь-яке майно Відповідача на користь Позивача. У звязку з вчиненими трансакціями Відповідач не зазнав жодних несприятливих наслідків, наприклад таких як погіршення фінансового стану банку або зниження його платоспроможності, оскільки грошові кошти з банку виведені не були, а за їх рахунок було здійснено погашення зобовязань за Кредитним договором (договором Овердрафту) згідно умов Кредитного договору (договору Овердрафту).

Таким чином, суд вважає, що трансакції не підпадають за своєю правовою та економічною суттю під критерії нікчемності, визначені Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність за допомогою належних та допустимих доказів вимог позивача про визнання припиненими зобовязання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Українська фармацевтична компанія перед Публічним акціонерним товариством Радикал банк за кредитним договором №КЛ-6004/1-980 від 24.09.2014 на відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії та зобовязання за договором про надання овердрафту №6004-О-2 від 12.03.2015.

Що стосується вимог позивача про визнання припиненими договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 від 24.09.2014 та зареєстрованого в реєстрі за №1463, і договору застави товарів в обороті №ДЗТО/6004-О-2 від 12.03.2015, якими забезпечувались виконання зобовязань за Кредитним договором та договором Овердрафту суд зазначає наступне.

У якості забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між ПАТ Біолк та Банком був укладений Іпотечний договір від 24.09.2014, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №1463 (надалі - Іпотечний договір).

З метою забезпечення виконання зобовязань за договором Овердрафту між Позичальником та Банком було укладено Договір застави товарів в обороті №ДЗТО/6004-О-2 від 12.03.2015 (надалі - Договір застави).

Відповідно до підпункту а) пункту 6.4 договору Іпотеки іпотека припиняється виконанням у повному обсязі зобовязань, що випливають з кредитного договору №КЛ-6004/1-980 від 24.09.2014.

Згідно пункту 6.2. Договору застави цей договір діє по дату повного виконання зобовязань, забезпечених заставою за цим договором.

Відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Проте, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Українська фармацевтична компанія не є стороною ні Договору застави, ні Іпотечного договору.

Відповідно до норми частини першої статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Оскільки ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Українська фармацевтична компанія не є ні заставодавцем по Договору застави, ні іпотекодавцем по Іпотечному договору, то безпосередньо його права, які повязані із заставою та іпотекою по вказаних договорах, не порушені.

А тому позовні вимоги про визнання припиненою іпотеки нерухомого майна, а саме: комплексу майновий, загальною площею 716 (сімсот шістнадцять) квадратних метрів, що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Ладижин, вул. Леніна; нежитлової нерухомості з всіма обєктам, функціонально повязаними з цим нерухомим майном комплексу будівель та споруд, загальною площею 1217,3 (одна тисяча двісті сімнадцять цілих три десятих) квадратних метрів, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тростянецький район, с. Оляниця, вул. Привокзальна, буд. 11 за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 від 24.09.2014 та зареєстрований в реєстрі за №1463; про визнання припиненою застави товарів в обороті за договором застави товарів в обороті №ДЗТО/6004-О-2 від 12.03.2015 безпідставні і задоволенню не підлягають.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судом покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Вважати припиненими зобовязання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Українська фармацевтична компанія перед Публічним акціонерним товариством Радикал банк за кредитним договором №КЛ-6004/1-980 від 24.09.2014 на відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії.

3. Вважати припиненими зобовязання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Українська фармацевтична компанія перед Публічним акціонерним товариством Радикал банк за договором про надання овердрафту №6004-О-2 від 12.03.2015.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Радикал Банк (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Леніна, будинок 2-В, ідентифікаційний код 36964568) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Українська фармацевтична компанія (02660, м. Київ, вулиця Старосільська, будинок 1 У, ідентифікаційний код 30552921) витрати по сплаті судового збору у сумі 2756 (дві тисячі сімсот пятдесят шість) грн. 00 коп.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Дата підписання повного рішення: 15.03.2016