донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

15.03.2016 справа №908/1624/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 Не зявився Не зявився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ВОГ РІТЕЙЛ, м.Луцьк
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від про04 лютого 2016 р. відстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 12.05.2015р.
у справі№ 908/1624/15-г (суддя Мірошниченко М.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю ВОГ РІТЕЙЛ, м.Луцьк
доТовариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська, с.Вовчанка Марїнського району Донецької області
простягнення суми
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.02.2016р. у справі № 908/1624/15-г заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська, с.Вовчанка Марїнського району Донецької області про відстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 12.05.2015р., задоволено частково: відстрочено виконання рішення господарського суду Запорізької області від 12.05.2015р. у справі №908/1624/15-г на три місяці до 04.05.2016р.

Товариством з обмеженою відповідальністю ВОГ РІТЕЙЛ, м.Луцьк подана апеляційна скарга, в якій йдеться про скасування наведеної ухвали суду у звязку з тим, що ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, при розгляді справи не повністю досліджені та зясовані обставини, що мають значення для справи, оскільки наведені відповідачем обставини, за твердженням позивача, не мають ознак винятковості, а носять загальний характер, а тому не можуть бути підставами для відстрочення виконання судового рішення. Зокрема, скаржник вважає, що судом не було враховано, що нафтопродукт, за який у відповідача виникла заборгованість, отриманий відповідачем в грудні 2014 року, а прострочення по оплаті виникло в лютому 2015 року, що на думку скаржника, підтверджує здійснення господарської діяльності під час проведення АТО; не враховано судом і того факту, що невиконання контрагентами відповідача фінансових зобовязань не звільняє його від обовязку виконання рішення суду. Також зазначає, що ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе сам суб'єкт господарювання, тому складний фінансовий стан відповідача є наслідком його власної господарської діяльності, а не об'єктивними обставинами, що унеможливлюють виконання рішення суду. Одночасно, позивач вказує на тривале зволікання виконання зобовязань боржником.

Сторони наданим їм правом не скористалися, у судове засідання не з'явились. Про час та дату судового засідання сповіщені належним чином. Позивач у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. Відповідач на адресу апеляційного суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі та відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого проти апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу господарського суду Запорізької області від 04.02.2016р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України - справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржувану ухвалу в повному обсязі.

Статтею 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.05.2015р. по справі №908/1624/15-г позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ВОГ РІТЕЙЛ, м.Луцьк до Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська, с.Вовчанка Марїнського району Донецької області задоволено у повному обсязі: стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 1 006 925,59 грн., 3% річних у розмірі 2 086,10 грн., пеню у розмірі 30 879,09 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 20 797,82 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.07.2015 р. по справі № 908/1624/15-г рішення господарського суду Запорізької області від 12.05.2015 р. залишено без змін.

25.08.2015 р. на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 12.05.2015р. видано відповідний наказ.

Товариство з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська, с.Вовчанка Марїнського району Донецької області в порядку ст. 121 ГПК України звернулось до господарського суду з заявою про відстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 12.05.2015р. по справі №908/1624/15-г до 01.08.2016р.

В обґрунтування наданої заяви відповідач посилається на перебування в зоні проведення антитерористичної операції, поблизу м. Мар'їнка (обстріли, відсутність персоналу через побоювання можливості бойових дій, відсутність підрядних організацій, блокування постачання вугілля, тощо), збитковість фінансово - господарської діяльності та наявність кредиторської заборгованості (зниження видобутку вугілля та відсутність розрахунків від ТЕС за відвантажене вугілля (концентрат), підвищення тарифів на вантажні перевезення, спад економіки держави, інфляція тощо).

Також, заявник вказує, що ТОВ «ЦЗФ «Курахівська» є платником податків, при цьому податки сплачуються своєчасно та в повному обсязі, однак, не надання відстрочки виконання рішення суду може призвести до ненадходження цих коштів до бюджету.

Задовольняючи частково вказану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська, с.Вовчанка Марїнського району Донецької області, суд першої інстанції виходив з того, що обставини для надання відстрочки виконання рішення є обєктивними та винятковими у розумінні ст. 33 34 Господарського процесуального кодексу України та дійшов висновку про можливість часткового задоволення заяви відповідача про надання відстрочки строком на три місяці до 04.05.2016р.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи заявника апеляційної скарги, повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, перевіривши повноту встановлених фактів, судова колегія дійшла висновку, що ухвала господарського суду є законною і обґрунтованою з наступних підстав.

Відповідно до ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Отже, в розумінні наведеної норми, відстрочка це відкладання чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Відповідно до п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як зазначає відповідач, останній є підприємством паливно-енергетичного комплексу України, основним видом діяльності якого є збагачення рядового вугілля, яке надходить з вугледобувних підприємств Донецької та Луганської області, усі потужності підприємства знаходяться на території проведення антитерористичної операції, у звязку з чим підприємство втратило можливість постачання рядового вугілля з непідконтрольної території, де знаходиться більшість шахт, та відвантажувати збагачене вугілля (концентрат) на теплові електростанції, які перебувають на непідконтрольній території. Зазначені обставини призвели до неодноразового зупинення його виробничої діяльності, простоїв у роботі підприємства, відсутності розрахунків за відвантажене вугілля, і як наслідок, накопичення кредиторської заборгованості та неможливості виконувати поточні зобов'язання.

Також, відповідач зазначає, що перебуваючи на лінії розмежування підприємство має проблеми із залученням кваліфікованого персоналу та підрядних організацій для проведення планових/поточних ремонтів обладнання. Діяльність підприємства відповідача повністю залежить від постачання вугілля, однак на теперішній час значно скорочено його видобуток, у звязку з чим зменшено обсяги переробки рядового вугілля, наведені обставини негативно впливають на фінансово-господарську діяльність підприємтва відповідача.

На підтвердження скрутного фінансового становища підприємства, відповідачем надано суду відповідні фінансові та бухгалтерські документи, зокрема: баланс (звіт про фінансовий стан відповідача на 30.06.2015 р.); звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід за 1 півріччя 2015 р.), довідку про наявність кредиторської заборгованості, копії яких містяться в матеріалах справи. При цьому, в графі «чистий фінансовий результат» у звіті про фінансові результати за 1 півріччя 2015р. збиток відповідача складає суму 1075000грн.(період виникнення заборгованості лютий 2015р.)

Як встановлено господарським судом, з моменту початку проведення АТО заборгованість держави перед генеруючими підприємствами, на які ТОВ «ЦЗФ «Курахівська» відвантажує вугілля, збільшилась до 4 659 740 372,65 грн., що негативно впливає на розрахунки ТЕСів з ТОВ «ЦЗФ «Курахівська» за збагачене вугілля. Внаслідок неналежного виконання зобов'язань ДП «Енергоринок» перед генеруючими підприємствами, останні не виконують свої грошові зобов'язання та не можуть в повній мірі розрахуватись за договорами постачання перед ТОВ «ЦЗФ «Курахівська» за збагачене вугілля.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на 01.07.2015 року заборгованість ДП «Енергоринок» перед генеруючими підприємствами складала 4 659 740 372,65 грн.

Згідно наданої заявником довідки вих. № 31-01 від 19.01.2016 р. станом на 31.12.2015 року у ТОВ «ЦЗФ «Курахівська» наявна кредиторська заборгованість в сумі 40 503 986,00 грн.

Дослідивши наведені відповідачем підстави для відстрочення виконання судового рішення, колегія суддів вважає, що останні фактично свідчать про збитковість господарської діяльності відповідача та підтверджують наявність обставин, що дійсно ускладнюють виконання рішення господарського суду по даній справі.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що вказані вище обставини утворились внаслідок об'єктивних, незалежних від відповідача обставин, зважаючи на перебування підприємства поблизу території проведення антитерористичної операції та, як наслідок, не отримання належного фінансування.

Разом з цим, суд при вирішенні питання про відстрочення виконання рішення має враховувати поряд з іншими обставинами наявність інфляційних процесів у економіці держави, оскільки наявність інфляційних процесів в економіці країни може мати негативний вплив як на фінансовий стан боржника, так і стягувача, та не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобовязань.

В свою чергу, при прийнятті оскаржуваної ухвали, господарським судом враховано майнові інтереси позивача, що, в свою чергу, спростовує твердження апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ВОГ РІТЕЙЛ, м.Луцьк про зворотнє. Більш того, частковість задоволення місцевим судом заяви про відстрочення виконання рішення суду вказує на врахування господарським судом майнових інтересів обох сторін, у звязку з чим апеляційна інстанція погоджується з такими висновками господарського суду.

Таким чином, при розгляді наданої заяви, судом першої інстанції враховано обєктивні обставини складної ситуації у державі та економічного її становища, період, за який виник борг (лютий 2015р.). Враховано судом і матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Виходячи з того, що можливість використання судом права на відстрочення виконання рішення суду, як і визначення періоду, на який можливо відстрочити виконання рішення суду, законодавством віднесено на розсуд суду, та враховуючи встановлені господарським судом обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав для часткового задоволення заяви відповідача та відстрочення виконання рішення суду на визначений судом першої інстанції строк, а саме: до 04.05.2016р. та погоджується, що відстрочення виконання рішення на шість місяців є надмірним.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та спростовані вищевикладеними висновками судової колегії.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду Запорізької області від 04.02.2016р. у справі №908/1624/15-г є обґрунтованою та законною, тому залишає зазначену ухвалу без змін, а апеляційну скаргу за наведеними в ній мотивами - без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги по справі.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 36, 101, 102, 103, 105, 106, 121 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ВОГ РІТЕЙЛ, м.Луцьк залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 04.02.2016р. у справі №908/1624/15-г залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий О.А. Марченко

Судді: І.В.Зубченко

ОСОБА_3