ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р. Справа № 911/154/16

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Високовольтний союз-РЗВА, м. Рівне

до Товариства з обмеженою відповідальністю Біогазенерго, Київська обл., смт Іванків

про стягнення 210 578,17 гривень

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Біогазенерго

до Товариства з обмеженою відповідальністю Високовольтний союз-РЗВА

про стягнення 14 283,30 гривень

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №75 від 25.12.15)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №1-3/04.01-2016 від 04.01.16)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

31.12.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю Високовольтний союз-РЗВА (далі ТОВ Високовольтний союз-РЗВА/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Біогазенерго (далі ТОВ Біогазенерго/відповідач) про стягнення 127 121,70 грн за договором підряду №ВС-У-013-13 від 30.08.2013, з яких: 72 635,08 грн боргу, 3 645,57 3% річних та 50 841,05 грн інфляційних втрат, а також 3 479,32 грн 3% річних та 79 977,15 грн інфляційних втрат у звязку з неналежним виконанням договору поставки №130812-1 від 26.06.2013.

Відповідач позов не визнав та просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.01.2016 порушено провадження у справі №911/154/16 та призначено її до розгляду на 01.02.2016.

01.02.2016 через канцелярію господарського суду Київської області, до початку розгляду справи по суті, надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Біогазенерго до Товариства з обмеженою відповідальністю Високовольтний союз-РЗВА про стягнення 14 283,30 грн штрафних санкцій за неналежне виконання ТОВ Високовольтний союз-РЗВА умов договору підряду №ВС-У-013-13 від 30.08.2013.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.02.2016 прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Біогазенерго до Товариства з обмеженою відповідальністю Високовольтний союз-РЗВА про стягнення 14 283,30 грн для сумісного розгляду з первісним позовом у справі №911/154/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Високовольтний союз-РЗВА до Товариства з обмеженою відповідальністю Біогазенерго про стягнення 210 578,17 гривень.

ТОВ Високовольтний союз-РЗВА зустрічні позовні вимоги не визнало та просило суд відмовити у їх задоволенні повністю з підстав, викладених у відзиві на зустрічний позов.

В судових засіданнях 01.02.2016, 09.02.2016 та 23.02.2016 оголошувалась перерва до 09.02.2016, 23.02.2016 та 01.03.2016 відповідно.

Поряд з тим, 05.02.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача за первісним позовом надійшло клопотання про витребування документів від Товариства з обмеженою відповідальністю Біогазенерго, а саме актів прийому-передачі обладнання у монтаж за договором підряду №ВС-У-013-13 від 30.08.2013.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.02.2016 витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю Біогазенерго акти прийому-передачі обладнання у монтаж за договором підряду №ВС-У-013-13 від 30.08.2013.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

30.08.2013 між ТОВ Біогазенерго (далі-замовник) та ТОВ «Високовольтний союз Україна» (далі-підрядник) було укладено договір підряду №ВС-У-013-13 (далі-договір підряду), відповідно до умов якого підрядник зобовязався за завданням замовника виконати на свій ризик, своїми та/або залученими силами зазначені в п. 1.2. договору роботи, а замовник прийняти та оплатити виконані роботи на умовах визначених цим договором.

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3., 3.2., 3.4., 4.1., 8.1. та 12.9. договору підряду найменування робіт: будівництво КРП-10 кВ серії КУ-10Ц на території теплової електростанції потужністю 18 МВт з використанням біопалива по вул. Розважівській, 192, смт Іванків Київської обл. (1-ша черга). Роботи включають в себе: монтаж та пусконалагодження комірок КУ-10Ц в кількості 8 штук.

Замовник здійснює оплату підряднику шляхом часткової попередньої оплати наступним чином:

- за монтажні роботи: 40% - 32 875,94 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 5 479,33 грн від вартості монтажних робіт, протягом 10-ти банківських днів, з дня підписання сторонами цього договору;

- за пусконалагоджувальні роботи: 40% - 37 124,06 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 6 187,34 грн від вартості пусконалагоджувальних робіт, протягом 10-ти банківських днів, з дня підписання сторонами цього договору.

Остаточний розрахунок проводиться наступним чином:

- за монтажні роботи: 60% - 49 313,90 грн, в тому числі ПДВ 20% - 8 218,98 грн від вартості монтажних робіт на підставі підписаного сторонами акта приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в) і довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3), що підтверджують виконання всього обсягу монтажних робіт по цьому договору, за виключенням суми сплаченої попередньої оплати, протягом 10-ти банківських днів від дати підписання повноважними представниками сторін вказаних документів;

- за пусконалагоджувальні роботи: 60% - 55 686,10 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 9 281,02 грн від вартості пусконалагоджувальних робіт на підставі підписаного сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) і довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3), що підтверджують виконання всього обсягу пусконалагоджувальних робіт по цьому договору, за виключенням суми сплаченої попередньої оплати, протягом 10-ти банківських днів від дати підписання повноважними представниками сторін вказаних документів.

Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, визначається в порядку, визначеному ДБН 1.1-1-20000, та іншими нормативними актами (документами) із урахуванням обсягів виконаних робіт та фактичних витрат підрядника, підтверджених відповідними документами, по усіх складових вартості робіт.

Термін виконання робіт за цим договором встановлюється згідно графіком виконаних робіт, початок терміну виконання робіт за яким повязаний з датою отримання авансу та передачі обладнання в монтаж, і закінчується через 21 з моменту початку виконання робіт. При зміщенні дат оплат відповідно зміщується виконання робіт.

Здача-приймання виконаних робіт проводиться сторонами з оформленням акта приймання виконаних підрядних робіт (за формою №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрат (за формою № КБ-3).

Даний договір набирає чинності після його підписання і діє до повного виконання зобовязань сторонами.

Додатковою угодою від 25.11.2013 №1 про заміну сторони в договорі підряду сторони погодили, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Високовольтний союз-Україна" передає, а ТОВ Високовольтний союз-РЗВА приймає на себе в повному обсязі всі права і обов'язки підрядника за договором підряду.

Судом встановлено, що позивач свої обовязки за договором виконав належним чином, виконавши протягом грудня 2013 року, березня, квітня 2014 року монтажні та пусконалагоджувальні роботи за договором підряду, що підтверджується підписами та відбитками печаток сторін на актах приймання виконаних будівельних робіт, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями наступних документів:

- акт приймання виконаних будівельних робіт (форми №КБ-2в) №1 за грудень 2013 року, а саме монтажних робіт на суму 975 300,64 грн, з яких 30 401,44 грн вартість будівельних робіт підрядника, довідка про вартість виконаних будівельних робіт (форми №КВ-3) за грудень 2013 року на суму 30 401,44 грн;

- акт приймання виконаних будівельних робіт (форми №КБ-2в) №2 за березень 2014 року, а саме монтажних робіт на суму 23 238,00 грн, з яких 12 462, 00 грн вартість будівельних робіт підрядника, довідка про вартість виконаних будівельних робіт (форми №КВ-3) за березень 2014 року на суму 12 462, 00 грн;

- акт приймання виконаних будівельних робіт (форми №КБ-2в) №1 за березень 2014 року, а саме пусконалагоджувальних робіт на суму 44 525,34 грн, довідка про вартість виконаних будівельних робіт (форми №КВ-3) за березень 2014 року на суму 44 525,34 грн;

- акт приймання виконаних будівельних робіт (форми №КБ-2в) №2 за квітень2014 року, а саме пусконалагоджувальних робіт на суму 57 246, 30 грн, довідка про вартість виконаних будівельних робіт (форми №КВ-3) за квітень 2014 року на суму 57 246, 30 грн.

Про належне виконання позивачем за первісним позовом своїх зобовязань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача за первісним позовом претензій та повідомлень про порушення першим умов договору, а також зауважень щодо якості та обсягу виконаних робіт.

Втім, відповідач за первісним позовом свої обовязки за договором в частині оплати вартості виконаних підрядних робіт належним чином не виконав, сплативши 72 000,00 грн за договором підряду в наступному порядку:

- 05.02.2014 - 70 000,00 грн, що зараховані підрядником у рахунок повної оплати виконаних монтажних робіт у грудні 2013 року, та часткової оплати виконаних пусконалагоджувальних робіт у березні 2014 року у розмірі 39 598,56 грн;

- 05.08.2015 1 000,00 грн, що зараховані підрядником в рахунок часткової оплати виконаних пусконалагоджувальних робіт у березні 2014 року;

- 06.08.2015 та 07.08.2015 по 500,00 грн, що зараховані підрядником в рахунок часткової оплати виконаних пусконалагоджувальних робіт у березні 2014 року.

В підтвердження здійснення вищезазначених оплат та наявної заборгованості відповідача за первісним позовом суду надано довідку ПАТ «Сбербанк» №19/5/43-2 від 28.01.2016 та довідку №11-0/7юр від 01.02.2016 за підписом генерального директора та головного бухгалтера ТОВ Високовольтний союз-РЗВА.

З огляду вищезазначеного за ТОВ Біогазенерго утворилось 72 635,08 грн заборгованості.

Враховуючи існуючу заборгованість, позивач за первісним позовом звертався до ТОВ Біогазенерго з листами від 12.05.2014, 26.06.2015, 24.07.2015, згідно яких повідомляв замовника про обовязок останнього погасити існуючу заборгованість.

Водночас, листом вих. №148/1507-15 від 15.07.2015 ТОВ Біогазенерго повідомило підрядника про несприятливе фінансове становище та здійснення погашення заборгованості у розмірі 74 735,08 грн частково щотижневими платежами.

Однак, з огляду на невиконання відповідачем за первісним позовом свого договірного обовязку по оплаті виконаних робіт, з метою досудового врегулювання спору, 17.12.015 позивачем за первісним позовом було направлено ТОВ Біогазенерго претензію на суму 72 635,08 грн, відповідно до якої підрядник вимагав здійснити погашення заборгованості протягом трьох днів з моменту отримання даної претензії.

Заперечуючи проти первісного позову ТОВ Біогазенерго повідомив про необґрунтованість вимоги позивача за первісним позовом в частині стягнення боргу за договором підряду з огляду на порушення ТОВ Високовольтний союз-РЗВА умов договору щодо строків виконання робіт та обсягу виконаних робіт, внаслідок чого у відповідача за первісним позовом виникли зустрічні грошові вимоги до ТОВ Високовольтний союз-РЗВА.

Посилаючись на те, що відповідач за первісним позовом остаточні розрахунки за договором підряду не провів, позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 72 635,08 грн заборгованості.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. ч. 1, 2 ст. 317 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Будівництво об'єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду.

Для здійснення робіт, зазначених у частині першій цієї статті, можуть укладатися договори підряду: на капітальне будівництво (в тому числі субпідряду); на виконання проектних і досліджувальних робіт; на виконання геологічних, геодезичних та інших робіт, необхідних для капітального будівництва; інші договори. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 837, ч. 1 ст. 853, ч.ч. 1, 2 ст. 875, ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду наведеного, підписання відповідачем за первісним позовом актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року, березень квітень 2014 року і відповідних довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати без будь-яких заперечень щодо обсягу та якості виконаних робіт свідчить як про належне виконання підрядником своїх договірних зобовязань, так і про прийняття замовником виконаних робіт та, відповідно, породжує для відповідача за первісним позовом обовязок по їх оплаті у повному обсязі у погоджені сторонами строки згідно договору.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також враховуючи те, що станом на день прийняття рішення відповідач за первісним позовом остаточні розрахунки за монтажні та пусконалагоджувальні роботи не здійснив, суд дійшов висновку, що вимога ТОВ Високовольтний союз-РЗВА про стягнення з відповідача за первісним позовом 72 635,08 грн заборгованості підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем за первісним позовом належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку ТОВ Біогазенерго.

Посилання ж ТОВ Біогазенерго на порушення підрядником строків виконання робіт, а також виконання робіт не у повному обсязі розміру договірної ціни оцінюються судом критично, позаяк не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Крім того, посилання ТОВ Біогазенерго на доказову непідтвердженість виконання підрядником пусконалагоджувальних робіт за договором підряду є необґрунтованими в силу того, що проведення відповідних робіт та прийняття останніх замовником підтверджується скріпленими підписами та відбитками печаток сторін актами приймання виконаних будівельних робіт №1 за березень 2014 року та №2 за квітень 2014 року.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом своїх грошових зобов'язань за договором підряду в частині своєчасної оплати виконаних робіт, позивач за первісним позовом просить суд стягнути з ТОВ Біогазенерго:

- 3 645,57 грн 3% річних, нарахованих зростаючим та спадаючим підсумками за наступні періоди:

з 10.04.2014 по 09.05.2014 на 17 388,78 грн заборгованості;

з 10.05.2014 по 04.08.2015 на 74 635,08 грн заборгованості;

з 05.08.2015 по 05.08.2015 на 73 635,08 грн заборгованості;

з 06.08.2015 по 06.08.2015 на 73 135,08 грн заборгованості;

з 07.08.2015 по 21.12.2015 на 72 365,08 грн заборгованості;

- 50 841,05 грн інфляційних втрат, нарахованих за наступні періоди:

з 10.04.2014 по 04.08.2015 на 4 926,78 грн заборгованості за актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за березень 2014 року;

з 07.08.2015 по 21.12.2015 на 2 926,78 грн заборгованості за актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за березень 2014 року;

з 10.04.2014 по 21.12.2015 на 12 462,00 грн заборгованості за актом приймання виконаних будівельних робіт №2 за березень 2014 року;

з 10.05.2014 по 21.12.2015 на 57 246,30 грн заборгованості за актом приймання виконаних будівельних робіт №2 за квітень 2014 року.

Приписами ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Водночас, в силу вимог ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1 постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Інструкції про міжбанківський переказ грошей в Україні в національній валюті» від 16.08.2006 №320, банківський день - позначений календарною датою проміжок часу, протягом якого виконуються технологічні операції, пов'язані з проведенням міжбанківських електронних розрахункових документів через систему електронних платежів Національного банку (далі - СЕП), за умови, що підсумки розрахунків за цими документами відображаються на кореспондентських рахунках банків у Національному банку на ту саму дату.

Враховуючи, що у вихідні та святкові дні банківська система України міжбанківські перекази коштів через систему електронних переказів не здійснює, суд дійшов висновку, що оплату вартості виконаних робіт згідно актів приймання виконаних будівельних робіт №1 за березень 2014 року, №2 за березень 2014 року та №2 за квітень 2014 року ТОВ Біогазенерго мало здійснити до 15.04.2014 та 20.05.2014 відповідно, а тому право на нарахування 3% річних та інфляційних втрат у позивача за первісним позовом виникло з 15.04.2014 та 20.05.2014, а не з 10.04.2014 та 10.05.2014, як помилково вважає останній.

З огляду наведеного, а також враховуючи заявлені позивачем за первісним позовом періоди нарахування 3% річних та інфляційних втрат, суд здійснював обрахунок:

- 3% річних зростаючим та спадаючим підсумками за наступні періоди:

з 15.04.2014 по 09.05.2014 на 17 388,78 грн заборгованості;

з 20.05.2014 по 04.08.2015 на 74 635,08 грн заборгованості;

з 05.08.2015 по 05.08.2015 на 73 635,08 грн заборгованості;

з 06.08.2015 по 06.08.2015 на 73 135,08 грн заборгованості;

з 07.08.2015 по 21.12.2015 на 72 365,08 грн заборгованості;

- інфляційних втрат за наступні періоди:

з 15.04.2014 по 04.08.2015 на 4 926,78 грн заборгованості за актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за березень 2014 року;

з 07.08.2015 по 21.12.2015 на 2 926,78 грн заборгованості за актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за березень 2014 року;

з 15.04.2014 по 21.12.2015 на 12 462,00 грн заборгованості за актом приймання виконаних будівельних робіт №2 за березень 2014 року;

з 20.05.2014 по 21.12.2015 на 57 246,30 грн заборгованості за актом приймання виконаних будівельних робіт №2 за квітень 2014 року.

Оскільки арифметично вірний розмір 3% річних та інфляційних втрат, обрахованих судом в межах заявленого ТОВ Високовольтний союз-РЗВА періоду з урахуванням вимог вищезазначених положень договору та норм Закону, становить 3 577, 08 грн та 48 151,70 грн відповідно, тому вимога ТОВ Високовольтний союз-РЗВА про стягнення з ТОВ Біогазенерго 3 645,57 грн 3% річних та 50 841,05 грн інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню у розмірі 3 577, 08 грн та 48 151,70 грн відповідно.

Крім того, 26.06.2013 ТОВ Високовольтний союз-РЗВА (далі - постачальник) та ТОВ Біогазенерго (далі - покупець) було укладено договір поставки №130812-1 (далі-договір поставки), відповідно до умов якого постачальник зобов'язався доставляти і передавати на умовах та у встановлені договором строки товар у власність покупця, а покупець зобов'язався приймати товар у власність і оплачувати його на умовах договору.

Відповідно до умов договору поставки позивач за первісним позовом зобовязався поставляти відповідачу за первісним позовом обладнання для монтажу та випробування за договором підряду №ВС-У-013-13 від 30.08.2013, укладеного ТОВ "Біогазенерго" та ТОВ "Високовольтний союз-Україна".

У звязку з порушенням ТОВ Біогазенерго умов договору поставки, ТОВ Високовольтний союз-РЗВА звернулось до суду із відповідним позовом про стягнення 203 880,31 грн, з яких: 151 837,60 грн основного боргу, 28 670,25 грн пені, 3 331,98 грн 3 % річних та 20 040,48 грн інфляційних втрат.

Як слідує з матеріалів справи, нарахування 3% річних та інфляційних втрат за вищезазначеним позовом ТОВ Високовольтний союз-РЗВА здійснювало до 31.07.2014.

Рішенням господарського суду Київської області від 11.11.2014 у справі №911/3423/14, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 та Вищого господарського суду 10.03.2015, зокрема, первісний позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ Біогазенерго на користь ТОВ Високовольтний союз-РЗВА 151 837, 60 грн основної заборгованості, 16 625,66 грн пені, 2 979, 97 грн 3 % річних, 20 040, 48 грн інфляційних втрат та 3 829, 69 грн судового збору.

24.04.2015 відповідачем за первісним позовом на виконання рішення господарського суду Київської області від 11.11.2014 у справі №911/3423/14 було сплачено кошти у розмірі 195 313,40 грн, у тому числі 151 837, 60 грн основного боргу, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка ПАТ «Сбербанк» №19/5/43-2 від 28.01.2016.

З огляду вищезазначеного, позивач за первісним позовом просить суд стягнути з ТОВ Біогазенерго:

- 1 734,69 грн 3% річних та 17 427,18 грн інфляційних втрат, нарахованих на 151 837,60 грн заборгованості за період з 01.08.2014 по 17.12.2014;

- 1 744,63 грн 3% річних та 62 549,97 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з 18.12.2014 по 22.04.2015 на 168 463,26 грн боргу, що складається із сум 151 837,60 грн заборгованості та 16 625,66 грн пені.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд встановив, що вимога позивача за первісним позовом про стягнення з ТОВ Біогазенерго 3 479, 32 грн 3% річних та 79 977,15 грн інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ст. ст. 33, 34, 35 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Таким чином, встановлений рішенням господарського суду Київської області від 11.11.2014 у справі №911/3423/14 обовязок відповідача щодо сплати, зокрема, 151 837,60 грн боргу за поставлений згідно договору поставки товар, свідчить про обґрунтованість визначеного позивачем боргу, порушення строків по сплаті якого породжує для відповідача відповідні правові наслідки, передбачені ст. 625 ЦК України.

Поряд з тим, згідно п. 7.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» у разі коли судовим рішенням з боржника стягнуто суму неустойки (штрафу, пені), то правова природа відповідної заборгованості саме як неустойки у зв'язку з прийняттям такого рішення залишається незмінною, і тому на неї в силу припису частини другої статті 550 ЦК України проценти не нараховуються. При цьому обов'язок сплатити суму неустойки (штрафу, пені) за невиконання зобов'язання не є зобов'язанням в розумінні положень частини першої статті 509 ЦК, а отже відсутні підстави і для застосування до цих правовідносин статті 625 ЦК України.

Як вбачається з наданого позивачем за первісним позовом розрахунку, останнім здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат, зокрема, за період з 18.12.2014 по 22.04.2015 на суму боргу, що складається з 151 837,60 грн боргу та 16 625,66 грн пені, у той час як нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму присудженої до стягнення пені суперечить приписам статті 625 ЦК України.

Враховуючи вищезазначене, а також безпідставне включення позивачем за первісним позовом до періоду нарахування 3% річних та інфляційних втрат суми присудженої до стягнення пені, суд здійснював обрахунок заявлених до стягнення сум 3% річних та інфляційних втрат за період з 01.08.2014 по 22.04.2015 на 151 837,60 грн боргу.

Оскільки арифметично вірний розмір 3% річних, обрахованих судом в межах заявленого позивачем за первісним позовом періоду з урахуванням вимог закону, становить 3 307,15 грн, вимога позивача за первісним позовом про стягнення з ТОВ Біогазенерго 3 479,32 грн 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 3 307,15 грн.

Водночас, оскільки арифметично вірний розмір заявлених до стягнення інфляційних втрат, обрахованих судом в межах заявленого позивачем за первісним позовом періоду з урахуванням вимог закону, становить 80 322,09 грн, а суд при прийнятті рішення не може виходити за межі позовних вимог, заявлена позивачем за первісним позовом вимога про стягнення з відповідача 79 977,15 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

До того ж, при прийнятті рішення судом враховано правову позицію, викладену у оглядовому листі Вищого господарського суду України №01-06/767/2013 від 29.04.2013 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», відповідно до якої наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.

Предметом зустрічного позову є вимога ТОВ Біогазенерго про стягнення 14283,30 грн штрафних санкцій за неналежне виконання ТОВ Високовольтний союз-РЗВА умов договору підряду №ВС-У-013-13 від 30.08.2013.

В обґрунтування заявленої вимоги ТОВ «Біогазенерго» посилається на п п. 6.1. та 6.2. договору підряду, відповідно до яких підрядник зобовязується виконати роботи, передбачені цим договором, та передати результати робіт замовнику згідно з графіком виконання робіт, який є невідємною частиною цього договору. Підрядник приступає до виконання робіт протягом 5 (пяти) робочих днів з дня отримання авансового платежу, в порядку передбаченому розділом 3 цього договору, в порядку передбаченому п. 5.2. цього договору, технічних умов і необхідних дозвільних документів.

Таким чином, враховуючи здійснення 05.02.2014 позивачем за зустрічним позовом оплати авансового платежу у розмірі 70 000,00 грн, замовник вважає, що підрядник мав виконати роботи у термін до 05.03.2014, а тому виконання останнім робіт після спливу зазначеного терміну свідчить про порушення ТОВ Високовольтний союз-РЗВА умов договору і, як наслідок, є підставою для стягнення неустойки в порядку п. 10.2. договору.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що заявлена зустрічна позовна вимога задоволенню не підлягає виходячи з нижченаведного.

У відповідності до статей 611 та 549 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 10.2 договору підряду передбачено, що за порушення строків виконання робіт, строків усунення недоліків/дефектів у виконаних роботах, встановлених цим договором та графіком виконання робіт, підрядник сплачує замовнику неустойку у розмірі 0,1 % від вартості невиконаних/неналежним чином виконаних робіт за кожен день прострочення за договором.

Водночас, в силу вимог ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, судом встановлено, що 05.02.2014 замовником було сплачено кошти у розмірі 70 000,00 грн з призначенням платежу оплата за будівництво КРП-10 кВ монтаж комірок згідно договору №ВС-У-013-13 від 30.08.2013.

Зазначені кошти підрядник зарахував у рахунок повної оплати виконаних монтажних робіт у грудні 2013 року, та часткової оплати виконаних пусконалагоджувальних робіт у березні 2014 року у розмірі 39 598,56 грн.

Поряд з тим, відповідно до п. 3.2. договору підряду авансові платежі перераховуються замовником протягом 10-ти банківських днів з дня підписання сторонами договору.

З огляду вищезазначеного авансові платежі на монтажні та пусконалагоджувальні роботи мали бути сплачені замовником до 13.09.2013.

Водночас, п. 5.3.2. підрядник має право зупиняти роботи у разі невиконання замовником своїх зобовязань за цим договором, що призвели до ускладнення або неможливості проведення підрядником робіт.

Таким чином, сплачені 05.02.2014 позивачем за зустрічним позовом 70 000,00 грн є оплатою виконаних підрядником у грудні 2013 року монтажних робіт та частковою оплатою пусконалагоджувальних робіт, виконаних підрядником у березні 2014 року, а не авансуванням усіх робіт за договором підряду, як помилково вважає замовник.

У відповідності до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Втім, позивачем за зустрічним позовом належних та допустимих доказів здійснення авансових платежів та/або передачі обладнання в монтаж, які згідно договору породжували б для підрядника обовязок розпочати роботи у відповідний строк, суду не надано.

Крім того, як слідує з матеріалів справи підрядником у грудні 2013 року, до здійснення замовником оплати у розмірі 70 000,00 грн, було виконано роботи з монтажу шаф з вимикачем ШВЕ-10-20-01-630 УЗ, шаф трансформатора напруги ШТН-10-20-208-630 УЗ та шаф шинної перемички ШШП-10-20-720-1000 та шинного розєднувача ШШР-10-20-103-1000 УЗ.

Вищезазначене змонтоване обладнання було передано підрядником замовнику згідно акта передачі змонтованого обладнання від 13.12.2013, копія якого наявна в матеріалах справи.

З огляду наведеного, відсутність доказів здійснення ТОВ «Біогазенерго» інших платежів, зокрема авансових, та/або передання підряднику іншого обладнання на виконання робіт за договором підряду, свідчить про належне виконання підрядником договірних зобов'язань щодо строків виконання робіт за договором підряду, а відтак, відсутність підстав для стягнення неустойки в порядку п. 10.2 договору підряду.

За таких обставин, беручи до уваги наведені законодавчі та договірні положення, а також враховуючи недоведеність позивачем за зустрічним позовом обставин щодо порушення відповідачем за зустрічним позовом своїх договірних зобов'язань в частині строків виконання робіт у розумінні ст. 612 ЦК України, наявність якого необхідна для настання правових наслідків, встановлених п. 10.2 договору підярду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічної позовної вимоги ТОВ «Біогазенерго» про стягнення з ТОВ Високовольтний союз-РЗВА 14 283,30 грн штрафних санкцій з підстав її необґрунтованості та доказової непідтвердженості.

Що ж до викладених у відзиві на зустрічний позов посилань ТОВ Високовольтний союз-РЗВА на застосування наслідків спливу строків позовної давності для захисту порушеного права, передбачених ст. 267 ЦК України слід зазначити наступне.

Приписами статей 256, п. 1 ч. 2 ст. 258, 267 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм суд дійшов висновку, що положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого субєктивного права і факт його порушення або оспорювання. У випадках відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв'язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.06.2007 у справі №П-9/161-16/165.

З огляду наведеного, а також враховуючи необґрунтованість заявленої позовної вимоги за зустрічним позовом у даній справі у звязку з недоведеністю ТОВ «Біогазенерго» обставин щодо порушення відповідачем за зустрічним позовом своїх договірних зобов'язань в частині строків виконання робіт, відтак, відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давності, передбачених ст. 267 ЦК України.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ч. 5 ст. 49 ГПК України, результатами розгляду даної справи, за первісним позовом покладаються судом на відповідача за первісним позовом пропорційно розміру задоволених первісних позовних вимог, а за зустрічним позовом на позивача за зустрічним позовом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 32, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 549, 611, 612, 692, 837, 853, 882, Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 317 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісні позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго» (07201, Київська обл., Іванківський р-н, смт. Іванків, вул. Розважівська, 192, ідентифікаційний код 33593431) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Високовольтний союз-РЗВА (33001, м. Рівне, вул. Біла, 16, ідентифікаційний код 34704105):

- 72 635 (сімдесят дві тисячі шістсот тридцять пять) грн 08 коп. заборгованості,

- 3 577 (три тисячі пятсот сімдесят сім) грн 08 коп. 3% річних,

- 48 151 (сорок вісім тисяч сто пятдесят одну) грн 70 коп. інфляційних втрат,

- 3 307 (три тисячі триста сім) грн 15 коп. 3% річних,

- 79 977 (сімдесят девять тисяч девятсот сімдесят сім) грн 15 коп. інфляційних втрат,

- 3 114 (три тисячі сто чотирнадцять) грн 72 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти первісних позовних вимог відмовити.

4. У задоволені зустрічних позовних вимог відмовити повністю.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 04.03.2016.

Суддя В.А. Ярема