ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.03.16р. Справа № 904/8312/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМІН", м. Дніпропетровськ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Транмаш", м. Дніпропетровськ

про стягнення 6 344 638,61 доларів США та 13 645 159,60 грн.

Головуючий колегії ОСОБА_1

Суддя Бондарєв Е.М.

Суддя Новікова Р.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - представник (дов. № 177/11.5.2 від 18.04.2014)

від відповідача: ОСОБА_3 - представник (дов. б/№ від 22.09.2015 )

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юмін" про стягнення заборгованості:

за кредитним договором № 10-0604/245к-07, укладеного 22.06.2007 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансмаш» року, у розмірі 3 841 429,30 доларів США та 97 500,00 грн., з яких: 3 000 000,00 доларів США строкова заборгованість по кредиту станом на 03.09.2015 року; 441 083,35 доларів США строкова заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року та за період з 25.07.2015 по 02.09.2015; 49 916,67 доларів США прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року; 3 739,40 доларів США - пеня за порушення строків сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року включно; 330 000,00 доларів США - пеня за порушення строків сплати кредиту за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року включно; 16 500 доларів США - 3% за прострочення повернення кредиту за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року включно; 189,88 доларів США - 3% за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року включно; 97 500,00 грн. штраф, передбачений п. 7.2.2. кредитного договору, викладеного в новій редакції Договором № 25 про внесення змін;

за кредитним договором № 10-0604/246к-07, укладеного 22.06.2007 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансмаш» року, у розмірі 3 108 111,97 доларів США та 97 500,00 грн., з яких: 2 437 500,00 доларів США строкова заборгованість по кредиту станом на 03.09.2015 року; 345 330,89 доларів США строкова заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року та за період з 25.07.2015 по 02.09.2015; 40 557,29 доларів США прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року; 3 038,26 доларів США - пеня за порушення строків сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року включно; 268 125,00 доларів США - пеня за порушення строків сплати кредиту за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року включно; 13 406,25 доларів США - 3% за прострочення повернення кредиту за період з 22.04.2015 року по 03.09.2015 року включно; 154,28 доларів США - 3% за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року включно; 97 500,00 грн. штраф, передбачений п. 7.2.2. кредитного договору.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем договору поруки № 245-П-5 від 30.10.2010 року, який було укладено для забезпечення виконання вищезазначених кредитних договорів та кредитного договору № 10-0604/121к-07 від 11.04.2007 року.

15.09.2015 разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача на будь-яких рахунках, відкритих в будь-яких фінансових установах, та тих, що будуть виявлені в ході виконавчого провадження при виконанні ухвали про забезпечення позову, в межах ціни позову.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 05.10.2015 року та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансмаш».

У межах строків, передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладався з 05.10.2015 на 26.10.2015, з 26.10.2015 на 09.11.2015, з 09.11.2015 на 16.11.2015, з 16.11.2015 на 30.11.2015, з 30.11.2015 на 01.12.2015.

16.11.2015 представник відповідача подав відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, у звязку з тим, що заявлені позивачем суми до стягнення є завищеними та такими, що не відповідають дійсності. Надав контррозрахунок.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2015 продовжено строк розгляду спору на 15 днів до 01.12.2015 та відкладено розгляд справи на 30.11.2015.

30.11.2015 представник відповідача подав відзив на позов (том 2, а.с 112-114), у якому просив призначити проведення економічної експертизи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2015 призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів від 02.12.2015 колегіальний розгляд справи призначено у складі: головуючий колегії ОСОБА_1, суддя Бондарєв Е.М., суддя Новікова Р.Г.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2015 справу призначено до розгляду колегіально у складі трьох суддів на 20.01.2016.

У межах строків, передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладався з 20.01.2016 на 04.02.2016.

04.02.2016 представник відповідача подав клопотання про продовження строку розгляду спору до 19.02.2016 для надання додаткових пояснень, уточнень та документів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2016 продовжено строк розгляду спору на 15 днів до 19.02.2016 та відкладено розгляд справи на 09.02.2016.

08.02.2016 через канцелярію суду представник позивача подав уточнення до позовної заяви (том 3, а.с. 4-5), в яких просив суд стягнути з відповідача:

за кредитним договором № 10-0604/245к-07 від 22.06.2007 року у розмірі 3 507 689,90 доларів США та 7 528 374,27 грн., з яких: 3 000 000,00 доларів США строкова заборгованість по кредиту станом на 03.09.2015 року; 441 083,35 доларів США строкова заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року та за період з 25.07.2015 по 02.09.2015; 49 916,67 доларів США прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року; 79 735,20 грн. - пеня за порушення строків сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року включно; 7 351 139,07 грн. - пеня за порушення строків сплати кредиту за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року включно; 16 500 доларів США - 3% за прострочення повернення кредиту за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року включно; 189,88 доларів США - 3% за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року включно; 97 500,00 грн. штраф, передбачений п. 7.2.2. кредитного договору, викладеного в новій редакції Договором № 25 про внесення змін,

за кредитним договором № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007 року у розмірі 2 836 948,71 доларів США та 6 116 785,33 грн., з яких: 2 437 500,00 доларів США строкова заборгованість по кредиту станом на 03.09.2015 року; 345 330,89 доларів США строкова заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року та за період з 25.07.2015 по 02.09.2015; 40 557,29 доларів США прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року; 64 784,84 грн. - пеня за порушення строків сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року включно; 5 972 800,49 грн. - пеня за порушення строків сплати кредиту за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року включно; 13 406,25 доларів США - 3% за прострочення повернення кредиту за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року включно; 154,28 доларів США - 3% за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року включно; 79 200,00 грн. штраф, передбачений п. 7.2.2. кредитного договору, викладеного в новій редакції Договором № 22 про внесення змін.

Частиною 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд розцінює заяву позивача про уточнення позовних вимог як заяву про збільшення розміру позовних вимог та прийняв її розгляду.

09.02.2016 року представник відповідача подав клопотання про призначення експертизи (том 3, а.с. 6-8), в обґрунтування якого зазначив, що позивач розраховує подвійну облікову ставку НБУ та 3% річних за один день, приймаючи за основу 360 днів у році, що згідно з умовами кредитного договору має відношення тільки до розрахунку процентів за користування кредитними коштами.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2016 року зупинено провадження у справі № 904/8312/15 до проведення судової експертизи.

15.02.2016 року представником позивача подано апеляційну скаргу на ухвалу про зупинення провадження у справі від 09.02.2016 року, за результатами розгляду якої постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.03.2016 року ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2016 року в частині зупинення провадження у справі скасовано, справу передано на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2016 року справу призначено до розгляду на 17.03.2016.

15.03.2016 року представник відповідача подав відзив на позов (том 3, а.с. 9-12), у якому просив відмовити в задоволенні позову, вважаючи заявлені до стягнення суми завищеними та такими, що не відповідають дійсності. Зокрема, розраховуючи заборгованість зі сплати процентів за користування кредитним коштами, позивач нараховує плату за користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту по день, що передує дню повного його повернення, із розрахунку факт/360. Крім того, представник зазначив, що протягом дії кредитних договорів базовий розмір процентної ставки збільшувався, однак відповідач жодного разу не був повідомлений ані про збільшення або зменшення процентної ставки, ані про періоди часу, в які це відбувалося.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 17.03.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Внєшторгбанк (Україна)», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ВТБ Банк (банк), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансмаш" (позичальник) було укладено договір про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/245к-07 (том 1, а.с. 30-33).

Відповідно до пункту 1.1 договору предметом кредитного договору є надання банком позичальникові грошових коштів (кредит) у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії на наступних умовах:

- максимальний ліміт заборгованості 3 000 000,00 USD (Три мільйони доларів США 00 центів);

- кінцевий термін повернення заборгованості 19.12.2008 р.;

- проценти за користування кредитом (кредитними коштами) - 11,5 % (одинадцять цілих пять десятих) річних:

- комісія за відкриття кредитної лінії 0,2 % (нуль цілих дві десятих) від встановленого максимального ліміту заборгованості.

Згідно з додатковою угодою від 16.04.2008 року до договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/245к-07 від 22.06.2007 року змінено номер рахунку, з якого проводиться видача траншів на цілі, визначені п. 1.2 кредитного договору, проводиться сплата процентів та повернення кредиту позичальником на № 8859.840 (том 1, а.с. 34).

Зміни до договору вносились також шляхом підписання додаткової угоди № 1 від 01.10.2008 року.

Згідно з додатковою угодою № 2 від 19.12.2008 року змінено кінцевий термін повернення заборгованості 31 березня 2009 року, проценти за користування кредитом 15,5 %. Розділ 4 кредитного договору доповнено пунктами 4.7, 4.8 наступного змісту: « 4.7. У разі не виконання позичальником умов п. 3.3.21 п. 3.3.27 відсоткова ставка підвищується на 1 % за кожне порушення до моменту виконання умов. Застосування зміненої відсоткової ставки не потребує укладення додаткових угод про внесення змін до договору», « 4.8. У разі невиконання позичальником умов п. 3.3.28 відсоткова ставка підвищується на 3 % до моменту виконання умов» (том 1, а.с. 35).

Зміни до кредитного договору в частині зміни кінцевого терміну повернення кредиту та розміру процентів за користування кредитом також вносилися наступними додатковими угодами та договорами про внесення змін:

додаткова угода № 3 від 27.02.2009 року (том 1, а.с. 36);

додаткова угода № 4 від 31.03.2009 року (том 1, а.с. 37);

додаткова угода № 5 від 08.04.2009 року (том 1, а.с. 37);

додаткова угода № 6 від 27.05.2009 року (том 1, а.с. 38-39);

додаткова угода № 7 від 29.05.2009 року (том 1, а.с. 40);

додатковий договір № 8 від 17.08.2009 року (том 1, а.с. 41-42);

додаткова угода № 8 від 30.09.2009 року (том 1, а.с. 43-48);

договір про внесення змін № 9 від 29.03.2010 року (том 1, а.с. 52-53);

договір про внесення змін № 10 від 28.07.2010 року (том 1, а.с. 54-56);

договір про внесення змін № 11 від 11.11.2010 року (том 1, а.с. 57-59);

договір про внесення змін № 12 від 26.04.2011 року (том 1, а.с. 60-62);

договір про внесення змін № 13 від 30.06.2011 року (том 1, а.с. 63-71);

договір про внесення змін № 14 від 21.09.2011 року (том 1, а.с. 79-83);

договір про внесення змін № 13 від 30.06.2011 року (том 1, а.с. 63-71);

договір про внесення змін № 14 від 21.09.2011 року (том 1, а.с. 79-83);

договір про внесення змін № 15 від 27.12.2011 року (том 1, а.с. 84);

договір про внесення змін № 23 від 28.07.2014 року (том 1, а.с. 101-102);

договір про внесення змін № 24 від 29.10.2014 року (том 1, а.с. 103-107).

Зміни до договору вносились також шляхом підписання договору про внесення змін № 16 від 21.01.2013 року, договору про внесення змін № 17 від 16.04.2013 року, договору про внесення змін № 18 від 17.07.2013 року, договору про внесення змін № 19 від 23.08.2013 року, договору про внесення змін № 20 від 27.09.2013 року, договору про внесення змін № 21 від 30.12.2013 року, договору про внесення змін № 22 від 30.04.2014 року.

Згідно з п. 1 Договору № 25 про внесення змін до від 26.06.2015 року плата за користування кредитом визначається у вигляді процентів, розмір яких є фіксованим та становить 11 % процентів річних. У разі відсутності заборгованості за простроченою платою за користування кредитом, термін сплати якої настав у кожному місяці, що передує попередньому (минулому) місяцю, з першого банківського дня поточного місяця та протягом поточного місяця розмір плати за користування кредитом становить 8% процентів річних (том 1, а.с. 113-114).

Відповідно до п. 5 зазначеного договору про внесення змін штраф у разі порушення позичальником будь-якого з зобовязань, визначених п. 4.3.9, пп. 4.3.10-4.3.10.5, п. 4.3.11.1, п. 4.3.11.2 договору, в розмірі 97 500,00 грн. (девяносто сім тисяч пятсот гривень 00 копійок) за кожний факт порушення кожного з зазначених зобовязань.

Вищезазначені додаткові угоди та договори про внесення змін до договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/245к-07 від 22.06.2007 року підписані сторонами та не визнані недійсними судом, тому є чинними на момент розгляду справи.

22.06.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Внєшторгбанк (Україна)», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ВТБ Банк (банк), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансмаш" (позичальник) було укладено договір про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/246к-07 (том 1, а.с. 116-120).

Відповідно до пункту 1.1 договору предметом кредитного договору є надання банком позичальникові грошових коштів (кредит) у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії на наступних умовах:

- максимальний ліміт заборгованості 3 000 000,00 USD (Три мільйони доларів США 00 центів);

- кінцевий термін повернення заборгованості 21.06.2012 р.;

- проценти за користування кредитом (кредитними коштами) - 11,5 % (одинадцять цілих пять десятих) річних:

- комісія за відкриття кредитної лінії 0,2 % (нуль цілих дві десятих) від встановленого максимального ліміту заборгованості.

Згідно з додатковою угодою від 16.04.2008 року до договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007 року змінено номер рахунку, з якого проводиться видача траншів на цілі, визначені п. 1.2 кредитного договору, проводиться сплата процентів та повернення кредиту позичальником на № 8859.840 (том 1, а.с. 121).

Зміни до договору вносились також шляхом підписання додаткової угоди № 1 від 01.10.2008 року, додаткової угоди № 2 від 27.02.2009 року, додаткової угоди № 3 від 27.05.2009 року, додаткової угоди № 4 від 29.05.2009 року, додаткового договору № 5 від 17.08.2009 року, додаткової угоди № 5 від 30.09.2009 року.

Зміни до кредитного договору в частині зміни розміру процентів за користування кредитом вносилися наступними додатковими угодами та договорами про внесення змін:

договір про внесення змін № 6 від 29.03.2010 року (том 1, а.с. 129-135);

договір про внесення змін № 7 від 28.07.2010 року (том 1, а.с. 139-141);

договір про внесення змін № 8 від 11.11.2010 року (том 1, а.с. 142-144);

договір про внесення змін № 9 від 26.04.2011 року (том 1, а.с. 145-147);

договір про внесення змін № 10 від 30.06.2011 року (том 1, а.с. 148-149);

договір про внесення змін № 11 від 21.09.2011 року (том 1, а.с. 150-158);

договір про внесення змін № 12 від 27.12.2011 року (том 1, а.с. 165);

договір про внесення змін № 20 від 28.07.2014 року (том 1, а.с. 182-184);

договір про внесення змін № 21 від 29.10.2014 року (том 1, а.с. 185-190).

Зміни до договору вносились також шляхом підписання договору про внесення змін № 13 від 21.01.2013 року, договору про внесення змін № 14 від 16.04.2013 року, договору про внесення змін № 15 від 17.07.2013 року, договору про внесення змін № 16 від 23.08.2013 року, договору про внесення змін № 17 від 27.09.2013 року, договору про внесення змін № 18 від 30.12.2013 року, договору про внесення змін № 19 від 30.04.2014 року.

Згідно з п. 1 Договору № 22 про внесення змін від 26.06.2015 року плата за користування кредитом визначається у вигляді процентів, розмір яких є фіксованим та становить 11 % процентів річних. У разі відсутності заборгованості за простроченою платою за користування кредитом, термін сплати якої настав у кожному місяці, що передує попередньому (минулому) місяцю, з першого банківського дня поточного місяця та протягом поточного місяця розмір плати за користування кредитом становить 8% процентів річних (том 1, а.с. 195-196).

Відповідно до п. 5 зазначеного договору про внесення змін штраф у разі порушення позичальником будь-якого з зобовязань, визначених п. 4.3.9, пп. 4.3.10-4.3.10.5, п. 4.3.11.1, п. 4.3.11.2 договору, в розмірі 79 200,00 грн. (сімдесят девять тисяч двісті гривень 00 копійок) за кожний факт порушення кожного з зазначених зобовязань.

Вищезазначені додаткові угоди та договори про внесення змін до договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007 року підписані сторонами та не визнані недійсними судом, тому є чинними на момент розгляду справи.

Керуючись нормами статей 546, 547, 553-555 ЦК України з метою забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань Позичальника по Кредитному договору, в тому числі щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, неустойки (пені, штрафів) та відшкодування збитків, повязаних з порушенням виконання зобовязань позичальником, 30.10.2009 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю Юмін (надалі - поручитель) укладений договір поруки № 245-П-5 (том 2, а.с. 1-2).

Пунктом 1.1 договору поруки поручитель поручається перед банком за виконання позичальником зобов'язань, що виникли на підставі договорів про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/245к-07 та № 10-0604/246к-07 або можуть виникнути на підставі них у майбутньому.

Умовами Договору поруки, а саме, п. 2.1. передбачено, що сторони договору несуть солідарну відповідальність перед позивачем у повному обсязі зобов'язань позичальника за вищезазначеними кредитними договорами, включаючи повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, неустойки (пені, штрафів) та відшкодування збитків, повязаних з порушенням виконання зобовязань позичальником.

Згідно п. 5.1 договору поруки він набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення печатками банку та поручителя і діє до повного виконання зобов'язання за кредитними договорами.

Зміни до договору поруки від 30.10.2009 вносились шляхом підписання договору про внесення змін № 1 від 28.07.2010 року, договору № 2 від 11.11.2010 року, договору № 4 від 06.10.2011 року, договору № 5 від 27.12.2011 року, договору № 6 від 16.04.2013 року, договору № 7 від 17.07.2013 року, договору № 8 від 30.12.2013 року, договору № 9 від 28.07.2014 року, договору № 10 від 29.10.2014 року, договору № 11 від 26.06.2015 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1 статті 1055 Цивільного кодексу України).

Позивач належним чином виконав свої зобовязання за кредитними договорами № 10- 0604/245к-07 та № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007 року щодо надання грошових коштів (кредиту), що підтверджується меморіальними ордерами № 203 від 25.06.2007 року, № 341 від 26.06.2007 року, № 343 від 03.07.2007 року, № 143 від 09.07.2007 року, № 113 від 16.07.2007 року, № 618 від 20.07.2007 року, № 134 від 30.07.2007 року, № 139 від 09.07.2007, № 607 від 20.07.2007, № 127 від 30.07.2007 року, № 355 від 10.10.2007 року (том 2, а.с. 42-61).

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 536 Цивільного кодексу України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кореспондуючу норму містить стаття 629 ЦК України.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позичальник, користуючись грошовими коштами в межах кредитної лінії, свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконав, зокрема, не виконав зобов'язання щодо своєчасного повернення частин кредиту, тому позивач вимагає дострокове повернення всієї суми отриманих за кредитним договором грошових коштів.

Право вимоги дострокового повернення Позичальником заборгованості за кредитом встановлене ст. 1050 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до п. 2.5. Договору поруки Банком були направлені відповідачу листи-вимоги № 3017/1-2 від 31.03.2015 року та № 3019/1-2 від 31.03.2015 року, в яких позивач вимагає протягом 10 банківських днів з дати відправлення банком цих листів-вимог погасити заборгованість у розмірі 2 709 435,04 доларів США та 4 140 988,34 гривень за кредитним договором № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007 та заборгованість у розмірі 3 350 750,01 доларів США та 4 185 000,23 гривень за кредитним договором № 10-0604/245к-07 від 22.06.2007 відповідно (том 2, а.с. 118).

Відповідач відповідь на листи-вимоги не надав.

Строкова заборгованість позичальника перед позивачем по сплаті процентів за користування кредитом за період з 25.03.2014 р. по 24.05.2015 р. та за період з 25.07.2015 р. по 02.09.2015 р. за кредитним договором № 10-0604/245к-07 від 22.06.2007, відповідно до розрахунку (т.2 а.с.67-68) становить 441 083,35 доларів США, прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року становить 49 916,67 доларів США.

Строкова заборгованість позичальника перед позивачем по сплаті процентів за користування кредитом за період з 25.03.2014 р. по 24.05.2015 р. та за період з 25.07.2015 р. по 02.09.2015 р. за кредитним договором № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007, відповідно до розрахунку (т.2 а.с.75-76) становить 345 330,89 доларів США, прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року становить 40 557,29 доларів США.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 4.1 договору поруки при простроченні виконання поручителем зобовязань, що визначені в п. 1.2 цього договору, поручитель зобовязаний виплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми прострочення за кожен день прострочення.

Керуючись зазначеними нормами ЦК України, умовами кредитних договорів, позивач нарахував позичальнику пеню на суму прострочених грошових зобов'язань - суми заборгованості за кредитом та суми процентів за користування кредитом.

Враховуючи доданий до позову розрахунок нарахування пені (т.2 а.с.146-147) за кредитним договором № 10-0604/245к-07 від 22.06.2007 року, пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитом за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року становить 7 351 139,07 грн., а пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом станом на 03.09.2015 року становить 79 735,20 грн.

Враховуючи доданий до позову розрахунок нарахування пені (т.2 а.с.143-144) за кредитним договором № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007 року, пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитом за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року становить 5 972 800,49 грн., а пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом станом на 03.09.2015 року становить 64 784,84 грн.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені, зокрема, договором.

Відповідно до п. 5 Договору № 25 від 26.06.2015 року про внесення змін до договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/245к-07, штраф у разі порушення позичальником будь-якого з зобовязань, визначених п. 4.3.9, пп. 4.3.10-4.3.10.5, п. 4.3.11.1, п. 4.3.11.2 договору, в розмірі 97 500,00 грн. (девяносто сім тисяч пятсот гривень 00 копійок) за кожний факт порушення кожного з зазначених зобовязань. У зв'язку з порушенням позичальником зобов'язань за кредитним договором позивачем нарахований штраф у розмірі 97 500,00 грн.

Відповідно до п. 5 Договору № 22 від 26.06.2015 року про внесення змін до договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/246к-07, штраф у разі порушення позичальником будь-якого з зобовязань, визначених п. 4.3.9, пп. 4.3.10-4.3.10.5, п. 4.3.11.1, п. 4.3.11.2 договору, в розмірі 79 200,00 грн. (сімдесят девять тисяч двісті гривень 00 копійок) за кожний факт порушення кожного з зазначених зобовязань. У зв'язку з порушенням позичальником зобов'язань за кредитним договором позивачем нарахований штраф у розмірі 79 200,00 грн.

Пунктом 4.3.9 договору № 24 від 26.06.2015 року про внесення змін до договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/245к-07 та договору № 22 від 26.06.2015 року про внесення змін до договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/246к-07 передбачено, що протягом строку дії договору, починаючи з 01 січня 2015 року, забезпечити протягом кожного розрахункового періоду проведення кредитових оборотів за поточними рахунками позичальника (ТОВ Трансмаш» (ідентифікаційний код: 32837752)), ТОВ «Любимівський кар'єр» (ідентифікаційний код: 23935242), ТОВ І! «Кольорові метали» (Ідентифікаційний код; 32495368), ТОВ «Проско ресурси» (ідентифікаційний код: 35202094), ТОВ «ЮМІН» (ідентифікаційний код: 34823177), ТОВ «Юкрейн Мінералс» (ідентифікаційний код: 35164494), ТОВ «Дніпробетон» (ідентифікаційний код: 20239861), ПрАТ «Дніпротрансмаш» (ідентифікаційний: код 21882408), надалі разом за текстом цього пункту - Підприємства», відкритими в ПАТ «ВТБ БАНК», в розмірі 53% (п'ятдесят три) відсотки від сукупних чистих кредитових оборотів в національній валюті та 53% (п'ятдесят три) відсотки від сукупних чистих кредитових оборотів з іноземній валюті по всім поточним рахункам Підприємств в Банку та інших банках.

Відповідач не надав доказів дотримання ним п. 4.3.9 договору № 24 від 26.06.2015 року про внесення змін до договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/245к-07 та договору № 22 від 26.06.2015 року про внесення змін до договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/246к-07.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом..

Керуючись наведеною нормою, позивач здійснив нарахування 3% річних на суми простроченого боргу по кредиту та процентам за користування кредитом.

Враховуючи доданий до позову розрахунок (т.2 а.с.71-72) за кредитним договором № 10-0604/245к-07 від 22.06.2007 року, три проценти річних, нараховані за порушення строку повернення кредиту, за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року становить 16 500 доларів США; три проценти річних, нараховані за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом, за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року становить 189,88 доларів США.

Враховуючи доданий до позову розрахунок (т.2 а.с.79-80) за кредитним договором № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007 року, три проценти річних, нараховані за порушення строку повернення кредиту, за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року становить 13 406,25 доларів США; три проценти річних, нараховані за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом, за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року становить 154,28 доларів США.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача за договором про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/245к-07 від 22.06.2007 року становить 3 507 689,90 доларів США та 528 374,27 грн., з яких: 3 000 000,00 доларів США строкова заборгованість по кредиту станом на 03.09.2015 року; 441 083,35 доларів США строкова заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року та за період з 25.07.2015 по 02.09.2015; 49 916,67 доларів США прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року; за договором про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007 року становить 2 836 948,71 доларів США та 6 116 785,33 грн., з яких: 2 437 500,00 доларів США строкова заборгованість по кредиту станом на 03.09.2015 року; 345 330,89 доларів США строкова заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року та за період з 25.07.2015 по 02.09.2015; 40 557,29 доларів США прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Отже, загальна сума боргу відповідача перед позивачем внаслідок неналежного виконання позичальником зобов'язань складає:

за договором про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/245к-07 від 22.06.2007 року становить 3 507 689,90 доларів США та 7 528 374,27 грн., з яких: 3 000 000,00 доларів США строкова заборгованість по кредиту станом на 03.09.2015 року; 441 083,35 доларів США строкова заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року та за період з 25.07.2015 по 02.09.2015; 49 916,67 доларів США прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року; 79 735,20 грн. - пеня за порушення строків сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року включно; 7 351 139,07 грн. - пеня за порушення строків сплати кредиту за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року включно; 16 500 доларів США - 3% за прострочення повернення кредиту за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року включно; 189,88 доларів США - 3% за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року включно; 97 500,00 грн. штрафна санкція за п. 7.2.2. кредитного договору, викладеного в новій редакції Договором № 25 про внесення змін,

за договором про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007 року становить 2 836 948,71 доларів США та 6 116 785,33 грн., з яких: 2 437 500,00 доларів США строкова заборгованість по кредиту станом на 03.09.2015 року; 345 330,89 доларів США строкова заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року та за період з 25.07.2015 по 02.09.2015; 40 557,29 доларів США прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року; 64 784,84 грн. - пеня за порушення строків сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року включно; 5 972 800,49 грн. - пеня за порушення строків сплати кредиту за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року включно; 13 406,25 доларів США - 3% за прострочення повернення кредиту за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року включно; 154,28 доларів США - 3% за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року включно; 79 200,00 грн. штрафна санкція за п. 7.2.2. кредитного договору, викладеного в новій редакції Договором № 21 про внесення змін.

Відповідач доказів повернення кредитних коштів не надав. Суд не приймає доводи представника відповідача щодо завищеності та необґрунтованості позовних вимог, оскільки надані позивачем розрахунки були перевірені судом, останні відповідають нормам цивільного законодавства та умовам кредитних договорів.

Крім того, суд критично ставиться до тверджень представника відповідача про те, що відповідач не був повідомлений про збільшення розміру процентної ставки, оскільки остання неодноразово змінювалася внаслідок підписання сторонами додаткових умов та договорів, а саме: базовий розмір процентної ставки у розмірі 11,5% за договором про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/245к-07 від 22.06.2007 року змінювався додатковою угодою № 3 від 27.02.2009 року, додатковою угодою № 4 від 31.03.2009 року, додатковою угодою № 5 від 08.04.2009 року, додатковою угодою № 6 від 27.05.2009 року, додатковою угодою № 7 від 29.05.2009 року, додатковим договором № 8 від 17.08.2009 року, додатковою угодою № 8 від 30.09.2009 року, договором про внесення змін № 9 від 29.03.2010 року, договором про внесення змін № 10 від 28.07.2010 року, договором про внесення змін № 11 від 11.11.2010 року, договором про внесення змін № 12 від 26.04.2011 року, договором про внесення змін № 13 від 30.06.2011 року, договором про внесення змін № 14 від 21.09.2011 року, договір про внесення змін № 13 від 30.06.2011 року, договором про внесення змін № 14 від 21.09.2011 року, договором про внесення змін № 15 від 27.12.2011 року, договором про внесення змін № 23 від 28.07.2014 року, договором про внесення змін № 24 від 29.10.2014 року.

Базовий розмір процентної ставки у розмірі 11,5% за договором про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007 року змінювався договором про внесення змін № 6 від 29.03.2010 року договором про внесення змін № 7 від 28.07.2010 року; договором про внесення змін № 8 від 11.11.2010 року; договором про внесення змін № 9 від 26.04.2011 року; договором про внесення змін № 10 від 30.06.2011 року; договором про внесення змін № 11 від 21.09.2011 року; договором про внесення змін № 12 від 27.12.2011 року; договором про внесення змін № 20 від 28.07.2014 року; договором про внесення змін № 21 від 29.10.2014 року.

Вищезазначені договори підписані сторонами та є дійсними на момент розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3 507 689,90 доларів США та 7 528 374,27 грн. за кредитним договором № 10-0604/245к-07 від 22.06.2007 року та заборгованості у розмірі 2 836 948,71 доларів США та 6 116 785,33 грн. за кредитним договором № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007 року підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо заяви представника позивача про забезпечення позову від 15.09.2015 року суд приходить до наступних висновків.

Заява представника позивача обґрунтована тим, що відповідач тривалий час не виконує свої обов'язки за кредитними договорами, тому позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі статтею 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Як зазначено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати її. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що позивач не надав жодних доказів в підтвердження своїх доводів, а також через відсутність доказів, щодо реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволені позову судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 67, 82 - 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юмін» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, буд. 1, прим. 1; ідентифікаційний код 34823177) на користь Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк (01004, м. Київ, вул. Т. Шевченко/вул. Пушкінська, буд. 8/26; ідентифікаційний код 14359319) заборгованість за договором про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/245к-07 від 22.06.2007 року у розмірі 3 507 689,90 доларів США та 7 528 374,27 грн., з яких: 3 000 000,00 доларів США строкова заборгованість по кредиту станом на 03.09.2015 року; 441 083,35 доларів США строкова заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року та за період з 25.07.2015 по 02.09.2015; 49 916,67 доларів США прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року; 79 735,20 грн. - пеня за порушення строків сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року включно; 7 351 139,07 грн. - пеня за порушення строків сплати кредиту за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року включно; 16 500 доларів США - 3% за прострочення повернення кредиту за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року включно; 189,88 доларів США - 3% за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року включно; 97 500,00 грн. штрафна санкція за п. 7.2.2. кредитного договору, викладеного в новій редакції Договором № 25 про внесення змін, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юмін» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, буд. 1, прим. 1; ідентифікаційний код 34823177) на користь Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк (01004, м. Київ, вул. Т. Шевченко/вул. Пушкінська, буд. 8/26; ідентифікаційний код 14359319) заборгованість за договором про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007 року у розмірі 2 836 948,71 доларів США та 6 116 785,33 грн., з яких: 2 437 500,00 доларів США строкова заборгованість по кредиту станом на 03.09.2015 року; 345 330,89 доларів США строкова заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року та за період з 25.07.2015 по 02.09.2015; 40 557,29 доларів США прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року; 64 784,84 грн. - пеня за порушення строків сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року включно; 5 972 800,49 грн. - пеня за порушення строків сплати кредиту за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року включно; 13 406,25 доларів США - 3% за прострочення повернення кредиту за період з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року включно; 154,28 доларів США - 3% за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року включно; 79 200,00 грн. штрафна санкція за п. 7.2.2. кредитного договору, викладеного в новій редакції Договором № 22 про внесення змін, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юмін» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, буд. 1, прим. 1; ідентифікаційний код 34823177) на користь Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк (01004, м. Київ, вул. Т. Шевченко/вул. Пушкінська, буд. 8/26; ідентифікаційний код 14359319) - 182 700,00 грн. судовий збір, про що видати наказ.

Відмовити у задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк про забезпечення позову.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 18.03.2016.

Головуючий колегії ОСОБА_1

Суддя Е.М. Бондарєв

Суддя Р.Г. Новікова